ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 рокуСправа № 912/1025/22
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув у судовому засіданні за правилами спрощеного провадження справу №912/1025/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ РЕСУРС", шосе Запорізьке, буд. 26, офіс 406, м. Дніпро, 49000

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоагропрайм", вул. Лавандова, буд. 17, м. Кропивницький, 25030

про стягнення 386 904,72 грн

Представники:

від позивача - Сокіл О.Ю, адвокат, договір;

від відповідача - Ковальчук Ю.М., адвокат, договір, ордер;

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ РЕСУРС" (далі - ТОВ "АВ РЕСУРС", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоагропрайм" (далі - ТОВ "Енергоагропрайм", відповідач) про стягнення 188 346,00 грн заборгованості, 2 782,36 грн 3% річних, 169 259,95 грн пені, 26 516,42 грн інфляційних втрат, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань по договору постачання №31/01-22 від 31.01.2022 в частині оплати товару.

Ухвалою від 08.08.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/1025/22 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 06.09.2022 об 11:00 год та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

06.09.2022 відповідачем подано суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з проходженням керівником товариства військової служби та знаходження 06.09.2022 на чергуванні.

06.09.2022 суд розпочав розгляд справи по суті та оголосив перерву в судовому засіданні на 19.09.2022 о 14:00 год.

Відповідачем 19.09.2022 подано суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з проходженням керівником товариства військової служби та знаходження 19.09.2022 на чергуванні.

В судовому засіданні 19.09.2022 судом оголошено перерву на 10.10.2022 о 16:00 год.

Однак, у зв`язку із масштабною та тривалою повітряною тривогою 10.10.2022, загрозою ракетних ударів по всій території України, засідання суду 10.10.2022 у справі не відбулося, про що розміщено відповідне оголошення суду.

Ухвалою від 12.10.2022 суд призначив судове засідання у справі на 17.10.2022 об 11:00 год.

12.10.2022 відповідачем подано суду заяву від 12.10.2022 із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов від 12.10.2022, що містить клопотання про поновлення (продовження) процесуальних строків для надання відзиву.

В судовому засіданні 17.10.2022 судом оголошено перерву на 19.10.2022 о 12:00 год.

18.10.2022 позивачем подано суду відповідь на відзив з запереченнями проти зави та клопотання відповідача.

Ухвалою від 19.10.2022 суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про поновлення (продовження) процесуальних строків для надання відзиву та залишив без розгляду заяву відповідача від 12.10.2022 із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов від 12.10.2022.

19.10.2022 в судовому засіданні позивачем підтримано позовні вимоги.

Відповідач заперечив правильність нарахування штрафних санкцій та порядок розрахунків позивача; наявність основного боргу відповідач підтверив.

На підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні 19.10.2022 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши доводи представників сторін, господарський суд встановив наступні обставини.

31.01.2022 між ТОВ "АВ РЕСУРС" (продавець) та ТОВ "Енергоагропрайм" (покупець) укладено Договір постачання № 31/01-22 (далі - Договір, а.с. 8-11), за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця паливні гранули "пелети" з лушпиння соняшнику, а покупець зобов`язується прийняти і сплатити Товар на умовах цього Договору (п. 2.1. Договору).

Постачання Товару за даною угодою здійснюється партіями по Заявці покупця. Кількість Товару визначається на підставі Заявки покупця і відповідно до цін, передбачених в видаткових накладних, що є невід`ємною частиною цього Договору (п. п. 2.2.-2.3. Договору).

За погодженням сторін покупець зобов`язується оплатити поставку Товару на наступних умовах: 100% вартості Товару - по передоплаті, а постачальник зобов`язується поставити Товар на склад покупця (п. 3.6. Договору).

Ціна Товару встановлюється в рахунку фактурі, що являється невід`ємною частиною цього Договору (п. 4.1. Договору).

Згідно п. 11.1. Договору, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2022р.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

Так, на виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 344 046,00 грн за видатковими накладними № 80 від 03.02.2022 на суму 112 455,00 грн, № 90 від 07.02.2022 на суму 114 036,00 грн, №107 від 10.02.2022 на суму 117 555,00 грн та товарно-транспортними накладними.

Відповідач частково оплатив товар на суму 155 700,00 грн згідно платіжних доручень №53 від 03.02.2022 на суму 100 000,00 грн, №55 від 08.02.2022 на суму 12 000,00 грн, №64 від 15.02.2022 на суму 22 900,00 грн, № 65 від 17.02.2022 на суму 7 900,00 грн, №71 від 23.02.2022 на суму 12 900,00 грн.

Неоплачена відповідачем частина вартості отриманого товару складає 188 346,00 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по оплаті товару, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.

Згідно ст. ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір, до виконання якого застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За договором поставки, згідно приписів ст. 265 Господарського кодексу України, одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно положень ч. 1 ст. 662 ЦК України про договір купівлі-продажу продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 193, 202 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до норм ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Верховним судом у постанові від 23.10.2018 у справі № 910/17838/17 зазначено: "4.20. Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України".

Як встановлено судом, позивач свої обов`язки за Договором виконав належним чином, здійснивши поставку обумовленого Товару відповідачеві, що підтверджується видатковими накладними № 80 від 03.02.2022 на суму 112 455,00 грн, № 90 від 07.02.2022 на суму 114 036,00 грн, №107 від 10.02.2022 на суму 117 555,00 грн та товарно-транспортними накладними, наявними в матеріалах справи. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати Товару не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 188 346,00 грн.

Враховуючи умови Договору та загальні норми цивільного законодавства, строк оплати за поставлений товар є таким, що настав.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови Договору, а також приписи ст. ст. 525, 526 ЦК України ст. 193 Господарського кодексу України, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 188 346,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлено про стягнення 2 782,36 грн 3% річних, 169 259,95 грн пені та 26 516,42 грн інфляційних втрат.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач розраховувався за Товар з порушенням строків та наявну заборгованість за неоплачений товар.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Підстави та умови нарахування пені визначені у відповідному п. 8.6. Договору, зокрема, передбачено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі оплати покупцем Товару, згідно рахунку, покупець сплачує продавцеві штраф у розмірі 0,5% від суми заборгованості, за кожен день прострочення оплати.

Неустойка - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України).

Отже, розмір погодженої сторонами у Договорі штрафної санкції, обрахованої у відсотковому розмірі за кожен день прострочення відповідає поняттю "пеня". Зазначення в Договорі неустойки (пені) як штрафу не перетворює її в штраф.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

У постанові Верховного суду від 25.07.2022 у справі № 925/264/21 зазначено: "4. 28. Згідно з преамбулою вказаного Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" він регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. Дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, а також на відносини, що стосуються відповідальності суб`єктів переказу грошей через платіжні системи.

4.29. Таким чином, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 907/65/18)".

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем вірно нараховано інфляційні втрати за період березень-червень 2022 року з суми боргу 188 346,00 грн, що становить 26 516,42 грн, тому вимога підлягає задоволенню.

Однак, з розрахунку пені та 3% річних вбачається, що позивачем неправомірно включено до періоду нарахування день здійснених відповідачем оплат. Також, нарахування пені здійснено без урахування подвійної облікової ставки НБУ, а з величини зазначеної у договорі, що перевищує встановлений нормами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір.

У відповідності до наведеного та в межах розрахунку позивача, приймаючи до уваги строк виконання зобов`язання в порядку ст. 692 ЦК України, суд наводить наступний розрахунок пені та 3% річних:

з суми боргу 12 455,00 грн за період з 04.02.2022 по 07.02.2022 пеня становить 27,30 грн, 3% річних - 4,09 грн,

з суми боргу 114 491,00 грн за період з 08.02.2022 по 10.02.2022 пеня становить 188,20 грн, 3% річних - 28,23 грн,

з суми боргу 232 046,00 грн за період з 11.02.2022 по 14.02.2022 пеня становить 508,59 грн, 3% річних - 76,29 грн,

з суми боргу 209 146,00 грн за період з 15.02.2022 по 16.02.2022 пеня становить 229,20 грн, 3% річних - 34,38 грн,

з суми боргу 201 246,00 грн за період з 17.02.2022 по 22.02.2022 пеня становить 661,63 грн, 3% річних - 99,24 грн,

з суми боргу 188 346,00 грн за період з 23.02.2022 по 01.08.2022 пеня становить 25800,82 грн, 3% річних - 2476,88 грн,

всього 3% річних, що підлягають стягненню становлять 2 719,41 грн, а пеня - 27 415,74 грн. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягають.

З підстав викладеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ РЕСУРС" підлягають частковому задоволенню. З Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоагропрайм" належить до стягнення 188 346,00 грн основного боргу, 27 415,74 грн пені, 2 719,11 грн 3% річних та 26 516,42 грн інфляційних втрат. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоагропрайм" (вул. Лавандова, буд. 17, м. Кропивницький, 25030, і.к. 44448426) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ РЕСУРС" (шосе Запорізьке, буд. 26, офіс 406, м. Дніпро, 49000, і.к. 41522805) 188 346,00 грн основного боргу, 27 415,74 грн пені, 2 719,11 грн 3% річних та 26 516,42 грн інфляційних втрат, а також 3 674,96 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати позивачу на електронну пошту , відповідачу на електронну адресу представника ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Повне рішення складено 24.10.2022.

Суддя В.Г. Кабакова