ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2022 р. Справа№ 910/10886/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання Король Я.П.

розглянувши заяву Державного підприємства «Держтранс» про стягнення судових витрат

за апеляційною скаргою Державного підприємства «Держтранс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2022

(дата складення тексту рішення 14.04.2022)

у справі № 910/10886/21 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Приватного підприємства «Вікс»

до Державного підприємства «Держтранс» (в особі ліквідаційної комісії)

про зобов`язання вчинити дії

за зустрічним позовом Державного підприємства «Держтранс» (в особі ліквідаційної комісії)

до Приватного підприємства «Вікс»

про визнання недійсними договорів

за участю представників:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2022 апеляційну скаргу Державного підприємства «Держтранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2022 у справі № 910/10886/21 задоволено; рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2022 у справі № 910/10886/21 змінено, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції:

« 1. У первісному позові відмовити повністю.

2. Зустрічний позов задовольнити повністю.

3. Визнати недійсними договір підряду № 11/04/18 від 11 квітня 2018 року, договір підряду № 56 від 01 жовтня 2018 року, договір підряду № 21/10-19 від 21 жовтня 2019 року, договір підряду № 14/05-20 від 14 травня 2020 року, договір підряду № 29/05-20 від 29 травня 2020 року, договір підряду № 02/06-20 від 02 червня 2020 року, договір підряду № 08 від 30 грудня 2020 року, договір підряду № 09 від 30 грудня 2020 року, укладені між Державним підприємством «Держтранс» (, адреса: 01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 25) та Приватним підприємством «Вікс» (, адреса: 01025, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 31В).

4. Стягнути з Приватного підприємства «Вікс» (, адреса: 01025, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 31В) на користь Державного підприємства «Держтранс» (, адреса: 01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 25) витрати по сплаті судового збору в розмірі 18 160 гривень.»

Стягнуто з Приватного підприємства «Вікс» на користь Державного підприємства «Держтранс» витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 6 947 гривень 36 копійок.

19.09.2022 до Північного апеляційного господарського суду від представника Державного підприємства «Держтранс» надійшла заява про стягнення судових витрат, відповідно до якої заявник просить стягнути з Приватного підприємства «Вікс» на користь Державного підприємства «Держтранс» судові витрати в розмірі 15 397,36 грн; розгляд даної заяви здійснювати без участі Державного підприємства «Держтранс» та його уповноважених осіб (представників).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022 прийнято до розгляду заяву Державного підприємства «Держтранс» про стягнення судових витрат у справі № 910/10886/21; призначено до розгляду заяву Державного підприємства «Держтранс» про стягнення судових витрат на 04.10.2022 о 12:20.

У зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці для розгляду заяви сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Коробенко Г.П., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2022 прийнято заяву Державного підприємства «Держтранс» до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Коробенко Г.П., Чорногуз М.Г.; розгляд заяви Державного підприємства «Держтранс» у справі № 910/10886/21 ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні 04.10.2022 о 12:20.

Представник відповідача в своїй заяві просив розгляд останньої здійснювати без участі Державного підприємства «Держтранс» та його уповноважених осіб (представників).

В судове засідання, призначене на 04.10.2022, представники Приватного підприємства «Вікс» не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та доводи Державного підприємства «Держтранс» на предмет поданої заяви, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведеної норми законодавства слідує, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

За приписами ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право подати відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії додатків № 1, № 2, № 3 до договору про надання правової допомоги № 3/21 від 31.03.2021, копію акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 16.09.2022, копію рахунку на оплату № 9 від 13.07.2022 на суму 14 950,00 грн та копію платіжного доручення № 1716 від 18.07.2022 на суму 14 950,00 грн.

Також в матеріалах справи міститься копія договору про надання правової допомоги № 3/21 від 31.03.2021, укладеного між Державним підприємством «Держтранс» та ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору клієнт в порядку та на умовах, визначених цим договором, надає завдання (доручення), а адвокат бере на себе зобов`язання, відповідно до завдання клієнта надавати йому правничу (правову) допомогу в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 3.2. договору гонорар складається з суми вартості надання правової допомоги, тарифи якої узгоджені сторонами та зазначені в Додатку № 1 до цього договору.

Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт (п. 3.3. договору).

Як визначено п. 3.6. договору факт надання правової допомоги підтверджується актом, зразок якого є Додатком 2 до договору. Підставою для сплати гонорару є рахунок на оплату (п. 3.7. договору).

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено види адвокатської діяльності, зокрема: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Як визначено ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 28.11.2019 у справі № 914/1605/18).

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом (аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.09.2020 у справі № 927/788/19).

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, ціні позову та (або) значенню справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Також до суми судових витрат, які відповідач просить стягнути з Приватного підприємства «Вікс», включено 6 947,36 грн судового збору.

Колегія суддів зазначає, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2022 стягнуто з Приватного підприємства «Вікс» на користь Державного підприємства «Держтранс» витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 6 947,36 грн, а отже вимоги відповідача в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат Державного підприємства «Держтранс» на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також предметом позову та значенням справи для сторони, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення клопотання відповідача та покладення витрат на професійну правничу допомогу на Приватне підприємство «Вікс» у розмірі 8 450,00 грн.

Керуючись статтями 76, 86, 123, 126, 129, 221, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Державного підприємства «Держтранс» задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Вікс» (, адреса: 01025, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 31В) на користь Державного підприємства «Держтранс» (, адреса: 01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 25) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 450,00 грн.

3. В іншій частині у задоволенні клопотання Державного підприємства «Держтранс» відмовити.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання додаткової постанови.

5. Справу № 910/10886/21 повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено та підписано 13.10.2022.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді М.Г. Чорногуз

Г.П. Коробенко