ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2022р. Справа № 904/9279/21

За позовом: Фізичної особи підприємця Железняк Дмитро Миколайовича , м. Дніпро

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кімерієць», м. Павлоград

Про: стягнення 29 991, 35 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

ФОП Железняк Д.М. (позивач) звернувся з позовом до ТОВ «Кімерієць» (відповідач) про стягнення 29 991, 35 грн. (в т.ч.: 26 442, 00 грн. - основний борг; 1 078, 69 грн. - пеня; 558, 14 грн. - інфляційні втрати; 1 912, 52 грн. - 30% річних) заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати поставленого позивачем товару за договором поставки №49 від 27.08.21р. (укладеним між сторонами).

Ухвалою суду від 14.01.22р. відкрито провадження у справі №904/9279/21, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

ТОВ «Кімерієць» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомлення про направлення ухвали суду на адресу відповідача засобами електронної пошти.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.21 р. між ФОП Железняк Д.М. (постачальник) та ТОВ «Кімерієць» (покупець) укладено договір поставки №49, відповідно до умов якого продавець поставляє покупцю товар, у кількості, асортименті і за цінами згідно з накладними, які є невід`ємною частиною цього договору, а покупець приймає товар, оплачуючи його повну вартість в порядку та на умовах, передбачених цим договором ( п.1.1.). Пунктом 2.1. сторони встановили, що продавець поставляє товар партіями, обсяг, порядок і термін поставки яких узгоджений сторонами. Загальний обсяг партій, які поставляються протягом дії цього договору, не регламентується. Факт поставки партії товару оформлюється накладною, що є беззаперечною підставою для проведення взаємних розрахунків. Датою поставки товару вважається дата означена в накладній. Доставка товару здійснюється за домовленістю сторін. Пунктом 2.2. встановлено, що угода про постачання партії товару досягається в будь-якій зручній для сторін формі. Підтвердженням узгодження доставки є накладна. В накладній зазначається конкретний асортимент (назва) товару, кількість, ціна за одиницю та загальне вартість щодо кожної партії товару. Загальна сума договору складається із суми всіх накладних на поставлений товар за цим договором. Пунктом 3.1. погоджений порядок проведення розрахунків, оплата здійснюється після передачі партії товару покупцю. Покупець зобов`язується не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту передачі йому товару оплатити вартість переданого товару в повному обсязі, перерахувавши грошові кошти на поточний рахунок продавця (п. 3.2.). Пунктом 4.2. встановлено, що за порушення грошових зобов`язань, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого зобов`язання за кожен день прострочення. Сторони погодили, що покупець, що прострочив грошове зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 30% річних від простроченої суми (п. 4.3.). Пунктом 4.4. сторони встановили, що нарахування пені здійснюється протягом всього строку прострочення виконання зобов`язання (а. с. 14-15).

На виконання умов договору позивачем за видатковою накладною №0-00019553 від 03.09.21 р. було поставлено відповідачу товар високоолеїнова олія для фритюру на суму 27 852, 00 грн. (без ПДВ) (а. с. 7). 03.09.21 р. на адресу відповідача було направлено рахунок фактуру №0-00019553, за яким відповідач мав сплатити за поставлений позивачем товар 27 852, 00 грн. (без ПДВ) (а. с. 8). На підставі видаткової накладної №0-00019553 від 03.09.21 р. позивачем було здійснено доставку товару на користь відповідача, про що складена товарно транспортна накладна №19553 від 03.09.21 р. (а. с. 9).

Таким чином , позивач виконав свої зобов`язання з поставки товару відповідачу згідно до умов договору №49 від 27.08.21 р. Відповідач , в свою чергу мав сплатити за поставлений товар в повному обсязі в строк до 03.09.21 р., але в порушення умов договору здійснив лише часткову оплату поставленого товару (а. с. 19-23).

Позивачем направлено на адресу відповідача претензію від 01.11.21 р., в якій позивач, з урахуванням часткової оплати просив добровільно сплатити на його корись заборгованість та штрафні санкції відповідно до умов договору в загальній сумі 29 556, 59 грн. (а. с. 17-18, 41-42).

В порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором відповідач оплату за поставлений товар в повному обсязі не здійснив; у зв`язку з чим (згідно наданого позивачем розрахунку) у відповідача рахується заборгованість за поставлений товар в розмірі 29 991, 35 грн., в тому числі: 26 442, 00 грн. основна заборгованість; 558, 14 грн. інфляційні втрати; 1912, 52 грн. - 30% річних; 1 078, 69 грн. пеня за порушене зобов`язання. Судом здійснено перевірку здійснених позивачем нарахувань штрафу, інфляційних втрат та 3% річних, порушень не виявлено. На час винесення рішення у справі відповідачем доказів погашення заборгованості (з урахуванням штрафу, інфляційних втрат та 3% річних) не надано . Таким чином, загальна сума грошових коштів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача , складає 29 991, 35 грн.

Також суд зазначає, що відповідач не скористався своїм правом, передбаченим договором поставки на неотримання товару та його повернення. Відповідач отримав вказаний товар, що підтверджується видатковою накладною №0-00019553 від 03.09.21 р., товарно транспортною накладною №19553 від 03.09.21 р., яка скріплена печатками сторін та засвідчена підписами уповноважених осіб.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.3. ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Особливості визначення шкоди, завданої у результаті виведення банку з ринку або ліквідації банку на підставі протиправних (незаконних) індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України особам, які на дату прийняття таких індивідуальних актів або рішень, відповідно, мали статус учасників такого банку, встановлюються Законом України «Про банки і банківську діяльність» та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». (ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч.1. ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Здійснивши оцінку наданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що такі докази більш вірогідно підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на їх спростування. За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, що відповідно є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кімерієць» (51404, м. Павлоград, вул. Шахтобудівників, 3, ) на користь позивача: Фізичної особи підприємця Железняк Дмитра Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ): 26 442, 00 грн. заборгованості 558, 14 грн. інфляційних витрат; 1 912, 52 грн. - 30% річних; 1 078, 69 грн. пені та 2481, 00 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 27.10.22р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.