УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

24.10.2022справа №910/11021/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко Оксани Володимирівни, розглянувши заяву фізичної особи - підприємця Чорного Олексія Васильовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; далі - Підприємець) про забезпечення позову

у справі № 910/11021/22

за позовом Підприємця

до комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (вул. Леонтовича, буд. 6, м. Київ, 01030; ідентифікаційний код 35210739)

про визнання недійсною односторонньої відмови від договору від 01.12.2017 №ДНП-2017-12/08 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Підприємець звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсною односторонньої відмови комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (далі - Підприємство) від договору від 01.12.2017 №ДНП-2017-12/08 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування (далі - Договір).

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 01.12.2017 Підприємцем (сторона-2) і Підприємством (сторона-1) було укладено Договір, за умовами пункту 1.1 якого сторона-1 надає за плату стороні-2 право на організацію та експлуатацію 23 (двадцяти трьох) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 2 (двох) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: вул. Героїв Дніпра, 45, Оболонський район, м. Київ, в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва, а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами;

- сторонами неодноразово укладалися додаткові угоди до Договору, зокрема, додаткові угоди від 28.12. 2020 №4 і №5, якими внесено зміни до строку дії Договору;

- Підприємець на виконання пунктів 3.1 і 3.3 Договору (з урахуванням додаткової угоди від 18.01.201 №6) здійснював оплату за фіксовані місця для паркування до вересня 2022 року включно;

- відповідачем протягом останнього часу вчиняються дії щодо перешкоджання позивачу у користуванні - експлуатації фіксованих місць паркування відповідно до Договору; так, без будь-яких повідомлень представниками Підприємства в односторонньому порядку здійснено виїзд та складено два акти обстеження майданчика для паркування від 15.04.2021 та від 11.05.2021; викладені в акті обстеження обставини використано як формальний привід для пред?явлення претензій за Договором; листом від 21.04.2021 №053/05-1775 Підприємство вимагало привести територію паркувального майданчика у відповідність до умов Договору, про що повідомити відповідача;

- позивачем були виконані всі вимоги Підприємства та приведено територію паркувального майданчика у відповідність до умов Договору, усунуто всі недоліки, в тому числі за актом від 11.05.2021 та повідомлено відповідача про усунення таких недоліків листом від 12.05.2021; проте Підприємством подальшими своїми діями безпідставно прийнято рішення про розірвання Договору в односторонньому порядку, що підтверджується листами від 28.05.2021 і від 18.06.2021; позивач з наведеним категорично не погоджується, про що усно повідомив Підприємство та зазначив про продовження користування паркувальним майданчиком;

- 30.08.2022 на територію паркувального майданчика прибули невстановлені особи, які почали чинити перешкоди Підприємцю у користування таким майданчиком та повідомили що з червня 2022 року у відповідача і товариства з обмеженою відповідальністю «Безпечне паркування» (далі - Товариство) існують договірні відносини про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування за тією ж адресою;

- у зв?язку з наведеним позивачем надіслано Підприємству відповідні листи від 08.09.2022 і від 12.09.2022, проте відповіді позивачем не отримано.

Разом з позовною заявою позивачем подано суду заяву про забезпечення позову, в якій Підприємець просить до набрання рішенням з даної справи законної сили заборонити Підприємству і товариству з обмеженою відповідальністю «Безпечне паркування» чинити перешкоди Підприємцю у користуванні фіксованими місцями для паркування - 23 місцями для платного паркування транспортних засобів, а також 2 спеціальними місцями для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю, що розташовані на майданчику за адресою: вул. Героїв Дніпра, 45, Оболонський район, м. Київ, які були отримані згідно з Договором.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктами 2 і 4 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Частиною четвертою статті 137 ГПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини першої статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з пунктом 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв?язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв?язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Абзацами другим - четвертим пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» передбачено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов?язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов?язання після пред?явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб?єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Як на підставу забезпечення позову позивач посилається на вчинення невідомими особами перешкод у користуванні Підприємцем орендованого за Договором паркувального майданчика. На підтвердження вчинення невідомими особами перешкод позивач подав суду копію заяви (повідомлення) про кримінальні правопорушення, яку, як зазначає позивач, подано ним до правоохоронних органів.

Разом з тим, як матеріали заяви про забезпечення позову, так і матеріали позовної заяви не містять жодних доказів, які б підтверджували наявність перешкод у користуванні Підприємцем паркувальним майданчиком.

Що ж до заяви (повідомлення) про кримінальні правопорушення, то доказів її подання до правоохоронних органів, отримання її правоохоронними органами та відкриття кримінального провадження позивачем суду не подано.

Відтак, заява Підприємця про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Частиною шостою статті 140 ГПК України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 234 та 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви фізичної особи - підприємця Чорного Олексія Васильовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Ухвала набрала законної сили 24.10.2022 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Оксана Марченко