ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" вересня 2022 р. Справа № 911/529/22

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ",

Київська область, Рокитнянський район, смт. Рокитне,

про банкрутство

Суддя Лопатін А.В.

за участю секретаря судового засідання Гудзь К.І.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ" про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.06.2022 р. відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "МП БІОПРОДУКТ"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ"; зобов`язано Відділ банкрутства Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скласти та надати суду, у строк протягом одного місяця з дати отримання даної ухвали, висновок про наявність/ відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неплатоспроможності щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ"; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ"; призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ" арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича; попереднє засідання суду призначено на 03.08.2022 р.

13.07.2022 р. на адресу суду від СТОВ "Таращанська рибоводно-меліоративна станція" надійшла кредиторська заява на суму 1438462,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 14.07.2022 р. розгляд кредиторської заяви СТОВ "Таращанська рибоводно-меліоративна станція" призначено на 03.08.2022 р.

18.07.2022 р. на електронну адресу суду надійшла кредиторська заява від 18.07.2022 р. б/н, як в ній зазначено від ТОВ "Катеринопільський Елеватор", з грошовими вимогами до боржника на суму 9049300,40 грн.

Ухвалою від 25.07.2022 р. надати ТОВ "Катеринопільський Елеватор" час до 12.08.2022 р. для усунення недоліків у кредиторській заяві від 18.07.2022 р. б/н.

28.07.2022 р. на офіційну електронну адресу суду від ТОВ "Катеринопільський Елеватор" надійшла заява про усунення недоліків у кредиторській заяві від 18.07.2022 р. б/н.

29.07.2022 р. до суду від боржника надійшов лист про визнання кредиторських вимог в повному обсязі.

01.08.2022 р. через канцелярію суду від розпорядника майна боржника надійшов звіт про результати розгляду грошових вимог кредиторів боржника.

01.08.2022 р. через канцелярію суду від ТОВ "Катеринопільський Елеватор" надійшла кредиторська заява від 18.07.2022 р. б/н, як в ній зазначено від ТОВ "Катеринопільський Елеватор", з грошовими вимогами до боржника на суму 9049300,40 грн.

02.08.2022 р. до суду від боржника надійшов лист про визнання кредиторських вимог в повному обсязі, окрім сум нарахованої пені.

Ухвалою господарського суду від 03.08.2022 р. розгляд кредиторської заяви ТОВ "Катеринопільський Елеватор" призначено, розгляд кредиторської заяви СТОВ "Таращанська рибоводно-меліоративна станція" та попереднє засідання суду відкладено на 17.08.2022 р.; встановлено строк для подання учасниками у справі про банкрутство заперечень, аргументів, пояснень та міркувань щодо предмету розгляду в судовому засіданні, що відбудеться 17.08.2022 р. - до 15.08.2022 р.

17.08.2022 р. розпорядником майна боржника через канцелярію суду подано відомості відносно інвентаризації майна ТОВ "МП БІОПРОДУКТ".

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.08.2022 р. визнано кредиторські вимоги ТОВ "Катеринопільський Елеватор" до ТОВ "МП БІОПРОДУКТ" на суму 8793370,20 грн., в іншій частині кредиторські вимоги ТОВ "Катеринопільський Елеватор" до ТОВ "МП БІОПРОДУКТ" відхилено; визнано кредиторські вимоги СТОВ "Таращанська рибоводно-меліоративна станція" до ТОВ "МП БІОПРОДУКТ" на суму 1438462,00 грн.; розпоряднику майна боржника внесено до реєстру вимог кредиторів ТОВ "МП БІОПРОДУКТ" грошові вимоги кредиторів у наступному порядку: ТОВ "Катеринопільський Елеватор" у розмірі 8793370,20 грн., з яких: 4962,00 грн. підлягають задоволенню в першу чергу; 6000000,00 грн. - мають бути внесені окремо в реєстр, як такі, що забезпечені заставою майна боржника і підлягають погашенню за його рахунок в позачерговому порядку; 1388408,40 грн. - в четверту чергу; 1399999,80 грн. - в шосту чергу; СТОВ "Таращанська рибоводно-меліоративна станція" у розмірі 1438462,00 грн., з яких: 4962,00 грн. - підлягають задоволенню в першу чергу; 1433500,00 грн. - в четверту чергу; підсумкове засідання суду призначено на 21.09.2022 р.

05.09.2022 р. до суду від Міністерства юстиції України надійшов висновок щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховання стійкої фінансової неплатоспроможності у справі № 911/529/22 про банкрутства ТОВ "МП БІОПРОДУКТ".

19.09.2022 р. до суду від розпорядника майна боржника надійшли заява щодо сплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого в сумі 58500,00 грн. за період з 15.06.2022 р. по 14.09.2022 р.; а також звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення і відшкодування витрат.

19.09.2022 р. крім того розпорядником майна боржника подано документи щодо проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів ТОВ "МП БІОПРОДУКТ".

19.09.2022 р. через канцелярію суду арбітражним керуючим Заріцьким Юрієм Миколайовичем подано заяву про згоду на участь в цій справі.

Також, 19.09.2022 р. розпорядником майна боржника через канцелярію суду подано звіт про вчинені заходи в процедурі розпорядження майном ТОВ "МП БІОПРОДУКТ".

21.09.2022 р. до суду від ТОВ "Катеринопільський Елеватор" надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника кредитора.

21.09.2022 р. в судовому засіданні судом заслухано пояснення присутніх представників учасників судового процесу.

Крім того, враховано, що 21.09.2022 р. до суду від ТОВ "Катеринопільський Елеватор" надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника кредитора.

Що стосується неявки уповноваженого представника боржника, суд врахував, що у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

В силу вимог частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, суд

встановив:

19.09.2022 р. через канцелярію суду розпорядником майна боржника подано заяву щодо сплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого, в якій він просить суд, з урахуванням положень статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, перерахувати на його рахунок з депозитного рахунку суду авансовані боржником кошти в якості оплати грошової винагороди за період виконання повноважень з 15.06.2022 р. по 14.09.2022 р. у розмірі 58500,00 грн.

Відповідно до частини першої ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з п. 3 частини першої ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Відповідно до частини другої ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.06.2022 р., крім іншого, призначено розпорядником майна ТОВ "МП БІОПРОДУКТ" арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича; встановлено основну грошову винагороду розпоряднику майна боржника - арбітражному керуючому Косякевичу Сергію Олексійовичу (розпоряднику майна) в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за три місяці виконання повноважень за рахунок коштів заявника, у разі якщо процедура триватиме після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "МП БІОПРОДУКТ" внесено на депозитний рахунок господарського суду Київської області кошти у розмірі 58500,00 грн. для авансування винагороди арбітражного керуючого у справі № 911/529/22 про банкрутство ТОВ "МП БІОПРОДУКТ", що підтверджується платіжним дорученням від 17.02.2022 р. № 9178.

З огляду на вищезазначене, враховуючи те, що право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень, суд вважає за можливе задовольнити наведену заяву розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Косякевича С.О. від 16.09.2022 р. № 48-0916/934 (вх. № 12619,22 від 19.09.2022 р.) про сплату основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "МП БІОПРОДУКТ" з 15.06.2022 р. по 14.09.2022 р. у розмірі 58500,00 грн.

Разом із тим, в ході аналізу матеріалів справи, поданих учасниками у справі доказів, судом встановлено також наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами підготовчого засідання, в ході дослідження наданих договорів, на підтвердження наявності заборгованості боржника та підстав відкриття відносно нього провадження у справі про банкрутство, суд, з урахуванням положень частини першої статті 86 ГПК України, якими визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, керуючись положеннями статті 3 Кодексу України з процедур банкрутства, зобов`язав Відділ банкрутства Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скласти та надати суду, у строк протягом одного місяця з дати отримання даної ухвали, висновок про наявність/ відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неплатоспроможності щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ" (ухвала від 15.06.2022 р.).

На виконання наведеної ухвали Міністерством юстиції України надано відповідний висновок (від 18.08.2022 р. № 69880/70312-32-22/21.1 (вх. № 11771/22, 05.09.2022 р.), згідно змісту якого, встановлено наступне:

"Висновки складалися на основі інформації, отриманої від арбітражного керуючого за період 2019- 2021 рр.

Фіктивним може бути визнано банкрутство в разі, коли підприємство - боржник не задовольнило вимог кредиторів та зобов`язань перед бюджетом у повному обсязі, за наявності у нього на це можливості, на момент його звернення до господарського суду із заявою про визнання своєї неплатоспроможності.

Основним показником для визначення ознак фіктивного банкрутства є коефіцієнт покриття, який розраховується як відношення оборотних активів до поточних зобов`язань підприємства та характеризує здатність підприємства виконувати короткострокові зобов`язання і здійснювати непередбачені витрати.

Він вимірює загальну ліквідність і показує, якою мірою поточні кредиторські зобов`язання забезпечуються поточними активами, тобто скільки грошових одиниць поточних активів припадає на одну грошову одиницю поточних зобов`язань. Нормативним значення показника покриття визначено >1. Постійне зниження коефіцієнта означає зростаючий ризик неплатоспроможності.

Наступним показником є рентабельність продукції, яка розраховується як відношення валового прибутку від реалізації продукції (робіт, послуг) до собівартості реалізації, (%). Вона характеризує вигідність виробництва продукції, яка випускається або реалізується підприємством.

З метою визначення ознак фіктивного банкрутства також визначався показник забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами шляхом зіставлення суми активів боржника із сумою його зобов`язань. При здійсненні зазначених розрахунків до складу поточних зобов`язань належать: основна сума боргу; відсотки, штраф, пеня та неустойка.

У разі коли за результатами розрахунків показник забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами перевищує одиницю при нульовій або позитивній рентабельності, це свідчить про наявність ознак фіктивного банкрутства на підприємстві.

Під час виявлення ознак фіктивного банкрутства враховується наявність офіційної заяви власника або службової особи підприємства - боржника до господарського суду щодо порушення провадження у справі про банкрутство стосовно цього підприємства, на підставі якої винесено відповідну ухвалу суду, та фактичної можливості задоволення вимог кредиторів, у тому числі зобов`язань перед бюджетом, у повному обсязі на момент звернення до суду.

До господарського суду Київської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство звернулось ТОВ "МП БІОПРОДУКТ".

Дані проведеного аналізу показують, що коефіцієнт покриття станом на кінець аналізованого періоду вищий за нормативне значення, тобто підприємство спроможне погасити свої поточні кредитні зобов`язання.

Показник рентабельності продукції протягом аналізованого періоду має тенденцію до зниження. Рентабельність продукції станом на кінець аналізованого періоду є нульовою.

Показник забезпечення зобов`язань боржника усіма його активами станом на 31.12.2021 вказує на те, що сума активів боржника більша за його зобов`язання, що характеризує підприємство як платоспроможний господарський суб`єкт.

Необхідно зазначити, що до листа арбітражного керуючого Косякевича С.О. від 15.07.2022 № 02-722 долучено копію фінансової звітності малого підприємства (форма № 1-м, форма № 2-м) на 31 грудня 2021 р. з квитанцією № 2 Центру обробки електронних звітів Держстату України від 07.06.2022 № . Зазначене вказує на те, що фінансова звітність ТОВ "МП БІОПРОДУКТ" за 2021 рік подана до відповідних органів після подачі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

В той же час, за наслідками ознайомлення з матеріалами справи № 911/529/22 про банкрутство ТОВ "МП БІОПРОДУКТ", встановлено, що фінансова звітність малого підприємства (форма № 1-м, форма № 2-м) на 31 грудня 2021 р., долучена ТОВ "МП БІОПРОДУКТ" до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, не відповідає звітності, наданої для складення Висновку, та, відповідно звітності, поданої відповідним контролюючим органам. Квитанція Центру обробки електронних звітів Держстату України, яка міститься в матеріалах справи, датована 25.02.2021 р. та свідчить про подання звітності за попередній, 2020 рік.

В графі 1170 «витрати майбутніх періодів» балансу на 31 грудня 2021 р., наявного в матеріалах справи № 911/529/22, відображено 5 399,4 тис. грн. на початок періоду та 8 917,3 тис. грн. на кінець періоду.

Водночас, баланс на 31 грудня 2021 р., наданий для складення Висновку, та, відповідно, поданий контролюючим органам, не містить інформації про витрати майбутніх періодів, натомість, в графі 1190 «Інші оборотні активи» відображено 5 399,6 тис. грн. на початок періоду та 8 917,3 тис. грн. на кінець періоду.

Баланс на 31 грудня 2020 р., наданий для складення Висновку, та, відповідно, поданий контролюючим органам, також не містить інформації про витрати майбутніх періодів.

З вказаного можна дійти висновку, що боржник умисно подав до суду недостовірний баланс на останню звітну дату.

Також, до листа арбітражного керуючого Косякевича С.О. від 15.07.2022 р. № 02-722 долучено копії виписок по банківським рахункам боржника за 2019-2022 роки, за результатами аналізу яких, встановлено наступне.

За аналізований період з контрагентом ТОВ "ЗЛАТІБОР" (; директор - Білошицький В.В., засновник, бенефіціар - Микитенко О.М.) з призначенням платежу - надання та повернення фінансових позик за договорами, пройшло за дебетом 10 281 107,98 грн., за кредитом - 13 576 801,90 грн.

З контрагентом МПП "АННА" (; директор - Білошицький В.В., засновник, бенефіціар - Білошицький В.В.) з призначенням платежу - надання та повернення фінансових позик за договорами, пройшло за дебетом 6 288 596,00 грн., за кредитом - 11 700 415,92 грн.

Жодного з договорів, зазначених у банківських виписках, боржником на запит Міністерства юстиції України не надано, у зв`язку з чим, дослідити умови договорів, порядок надання та повернення позик, а також те, чи виконані вказані договори у повному обсязі станом на дату звернення боржника до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, не вбачається за можливе.

В той же час, варто зазначити, що поняття заінтересованої особи розкрито в ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якої заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.

Як встановлено з документів, наданих для складення Висновку, сторонами договорів про надання фінансових позик, зокрема, ТОВ "ЗЛАТІБОР", МПП "АННА", СТОВ "ТАРАЩАНСЬКА РИБОВОДНО-МЕЛІОРАТИВНА СТАНЦІЯ" є заінтересовані в розумінні положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, щодо боржника особи, що може свідчити про виведення активів з метою їх збереження за заінтересованими особами, задля фактичного зменшення активів боржника і створення умов неможливості виконання (повністю або частково) грошових зобов`язань перед іншими кредиторами.".

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до вимог Методичних рекомендацій, Міністерство юстиції України дійшло до висновку про наявність ознак фіктивного банкрутства.

Окрім наведеного, Міністерством юстиції України, в ході дослідження питання щодо наявності ознак доведення до банкрутства, також встановлено, що сума активів підприємства є більшою за його зобов`язання, що характеризує підприємство як платоспроможний господарський суб`єкт.

Фіктивним банкрутством визнається завідомо неправдива заява суб`єкта підприємництва до суду про нездатність виконати зобов`язання перед кредиторами та державою. Встановивши факт фіктивного банкрутства, тобто фактичну платоспроможність боржника, суд відмовляє боржникові у задоволенні заяви про визнання банкрутом і застосовує санкції, передбачені законом (частина друга статті 215 ГК України).

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень, закріплених п. 8 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо: господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника.

Частиною другою статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що провадження у справі про банкрутство може бути закрито у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 5 і 7 частини першої цієї статті, на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (до та після визнання боржника банкрутом), у випадках, передбачених пунктами 3, 4, 8 і 9 частини першої цієї статті, - лише до визнання боржника банкрутом, а у випадку, передбаченому пунктом 6 частини першої цієї статті, - лише після визнання боржника банкрутом.

Про закриття провадження у справі про банкрутство постановляється ухвала (частина третя статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19).

Також, за доводами скаржника, у застосуванні приписів статті 86 ГПК України Верховний Суд виходить, зокрема, з того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених у статті 86 ГПК України, щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому. Близька за змістом правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 02.02.2021 зі справи N 908/2846/19, від 27.05.2021 зі справи N 910/702/17, від 17.11.2021 зі справи N 910/2605/20.

Зазначені правові висновки у застосуванні норм процесуального права мають загальний (універсальний) характер незалежно від змісту спірних правовідносин (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.07.2022 р. у справі № 910/1801/21).

З огляду на вищенаведені обставини справи, виходячи із встановлених Міністерством юстиції України обставин під час дослідження наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства ТОВ "МП БІОПРОДУКТ", а саме, що останнє є платоспроможним господарським суб`єктом, з огляду на те, що фіктивне банкрутство - це завідомо неправдива заява суб`єкта підприємництва до суду про нездатність виконати зобов`язання перед кредиторами та державою, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, визначених положеннями п. 8 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства для закриття провадження у цій справі, у зв`язку із не встановленням ознак неплатоспроможності боржника - ТОВ "МП БІОПРОДУКТ".

Виходячи із наведеного, документи щодо подальшої процедури банкрутства в цій справі, а також звіт розпорядника майна боржника про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення і відшкодування витрат залишаються судом без розгляду.

Керуючись ст. 234 Господарського процесуального кодексу України та Кодексом України з процедур банкрутства, суд

ухвалив:

1. Заяву розпорядника майна боржника від 16.09.2022 р. № 48-0916/934 про сплату основної грошової винагороди задовольнити.

2. Здійснити сплату основної грошової винагороди арбітражному керуючому Косякевичу Сергію Олексійовичу (свідоцтво від 31.01.2013 р. № 40; 04211, м. Київ, а/с 5; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на його рахунок НОМЕР_2 / UAH в (300658) АТ "Піреус Банк МКБ" (м. Київ), за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі № 911/529/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ" за період з 15.06.2022 р. по 14.09.2022 р. в сумі 58500 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок коштів, авансованих боржником на депозитний рахунок господарського суду Київської області.

3. Закрити провадження у справі № 911/529/22 за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ" про банкрутство.

4. Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ", введеного ухвалою господарського суду Київської області від 15.06.2022 р. у справі № 911/529/22.

Копію ухвали надіслати учасникам у справі, державному реєстратору, державному органу з питань банкрутства.

Ухвала відповідно до частини четвертої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Дата підписання повного тексту ухвали 31.10.2022 р.

Суддя А.В. Лопатін