ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022м. ДніпроСправа № 904/1139/22

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Гермес-Агро", м. Бориспіль, Київська область

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Моноліт", с. Балівка, Дніпропетровська обасть

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕРМЕС-АГРО" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Моноліт" про стягнення заборгованості у розмірі 169 763, 21 грн, з яких: 120 000 грн - основний борг, 13 638, 28 грн - інфляційні втрати, 15 580, 27 грн - пеня, 2 544, 66 грн - 3 % річних.

Ухвалою суду від 18.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/1139/22. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі про подання до суду відзиву на позовну заяву.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з неможливістю поштового відправлення через відсутність фінансування у Господарському суді Дніпропетровської області, ухвалу суду від 18.05.2022 фактично було направлено відповідачу 11.08.2022.

Оскільки на дату спливу встановленого законом шістдесятиденного строку для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у суду були відсутніми відомості стосовно належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи та можливість подання до суду заяв по суті справи, судом застосовано принцип розумного строку тривалості провадження для надання можливості обом учасникам справи скористатись своїми процесуальними правами, що є необхідним заходом дотримання таких засад господарського судочинства як змагальність сторін та рівність учасників процесу під час розгляду даної справи. Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, які згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами при розгляді справ як джерело права.

Частиною 3 статті 120 Господарського процесуального суду України, передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до статті 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", місцезнаходження юридичної особи фіксується в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР).

Згідно з частиною 6 статті 242 Господарського процесуального суду України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу на його юридичну адресу вказану в ЄДР, а саме: 52010, Дніпропетровска область, Дніпровський район, с. Балівка, вул. Центральна, буд. 49, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

Згідно інформації, яка міститься на офіційному сайті Укрпошти, поштове відправлення № 206 вручено відправнику 17.09.2022.

Крім того, у відповідності до вказаних положень, господарським судом було долучено до матеріалів справи Довідку про доставку електронного листа, якою підтверджується, що ухвала суду від 18.05.2022 була доставлена до електронної скриньки відповідача - - 20.05.2022.

За таких обставин суд має достатньо підстав вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався своїм правом на участь його представника у судовому засіданні та на подання відзиву на позов.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу № 3 від 17.02.2021 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

17.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гермес-Агро" (далі - позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Моноліт" (далі - відповідач, покупець) було укладено договір купівлі-продажу (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти товар та оплатити у номенклатурі і кількості, за ціною та на умовах, викладених у даному договорі та рахунках-фактурах і накладних.

Пунктом 1.2 договору встановлено, що товаром за даним договором є харчові продукти. Найменування, асортимент, ціна і загальна вартість товару узгоджується сторонами на підставі заявки покупця і вказуються в товарних накладних, які є невід`ємною частиною цього договору.

Сума договору складається із суми вартості всіх переданих покупцю товарів згідно накладних протягом дії договору. Загальна сума договору складає (орієнтовно) 800 000 (вісімсот тисяч ) гривень (пункти 2.1 - 2.2 договору).

Пунктом 2.3 договору передбачено, що оплата за товар здійснюється покупцем згідно з рахунком-фактурою продавця в національній валюті України в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Продавця.

Згідно з пунктом 2.4 договору покупець зобов`язується оплатити продукцію протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня одержання продукції на суму, вказану в видатковій накладній. Строк оплати може бути змінений лише за двосторонньою угодою за наявності заяви покупця.

Продавець зобов`язаний не пізніше 3 (трьох) днів відвантажити товар після отримання замовлення покупця. Поставка товару може здійснюватися наступним чином:

- на умовах EXW зі складу постачальника за адресою: вул. Завокзальна, 5. м. Бориспіль, Київська обл, Україна;

- на адресу покупця з залученням логістичної транспортної компанії. Витрати по перевезенню сплачуються за домовленістю сторін (пункти 4.1 - 4.2 договору).

Пунктом 4.3. договору визначено, що днем одержання товару вважається дата оформлення видаткової накладної.

Відповідно до пункту 7.2 договору, у випадку несвоєчасної оплати за поставлену продукцію покупець сплачує:

- основну суму боргу;

- штраф в розмірі 15 % від несвоєчасно оплаченої суми боргу;

- за несвоєчасну та (або) у неповному розмірі оплату вартості товару згідно умов оплати п.2.4, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несплаченої партії товару за кожен день прострочення.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 16.02.2022 року.

На виконання умов договору позивачем було поставлено товар відповідачу на суму 457 188, 88 грн, що підтверджується видатковою накладною № РН-00977 від 11.08.2021.

У передбачений вказаним договором строк відповідач у повному обсязі оплату фактично отриманого товару не здійснив.

Між відповідачем та позивачем було підписано Акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2022 по 31.03.2022. Тим самим відповідач додатково підтвердив наявність заборгованості зі сплати за товар на суму 120 000 грн.

З метою досудового врегулювання спору 22.04.2022 позивач направив на офіційну адресу реєстрації відповідача досудову претензію б/н від 20.04.2022 з вимогою виконати зобов`язання за договором та оплатити вартість поставленого товару.

Однак, станом на дату подання позову, відповідач не здійснив повне погашення заборгованості у розмірі 120 000 грн.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом. Крім суми основного боргу в розмірі 120 000 грн, позивач просить суд стягнути з відповідача 13 638, 28 грн інфляційних втрат, 15 580, 27 грн пені, 2 544, 66 грн 3 % річних та 18 000 грн штрафу.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Статтею 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини купівлі-продажу.

Щодо суми основного боргу

За приписами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням умов оплати товару, які визначені в узгодженому сторонами договорі та визначені у видаткових накладних, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості поставленого позивачем товару є таким, що настав 25.08.2021 (включно).

Відповідач своїх грошових зобов`язань за договором виконав частково, у зв`язку з чим за ним перед позивачем обліковується заборгованість у розмірі 120 000 грн.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язань припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач факту отримання від позивача товару не заперечив та не спростував, контррозрахунку суми заборгованості, заявленої позивачем до стягнення, не надав.

На момент розгляду справи сторонами суду не надано доказів погашення відповідачем заборгованості за поставлений товар у розмірі 120 000 грн.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині суми основного боргу в розмірі 120 000 грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо суми пені та штрафу

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нормою частини 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 7.2 договору, у випадку несвоєчасної оплати за поставлену продукцію покупець сплачує:

- основну суму боргу;

- штраф в розмірі 15 % від несвоєчасно оплаченої суми боргу;

- за несвоєчасну та (або) у неповному розмірі оплату вартості товару згідно умов оплати п.2.4, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несплаченої партії товару за кожен день прострочення.

Позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню за несвоєчасну оплату товару в розмірі 15 580, 27 грн за період з 25.08.2021 по 09.05.2022.

Оскільки, положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі спливом 6 місяців.

Виходячи з положень частини 6 статті 232 Господарського процесуального кодексу України та пункту 7.2 договору пеня нараховується за період з 26.08.2021 по 22.02.2022.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 10 530, 42 грн. В задоволенні пені у розмірі 5 049, 85 грн відмовити.

Також, позивач просить стягнути 15 % штрафу в розмірі 18 000 грн.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення штрафу в разі прострочення сплати за поставлений товар, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення штрафу.

Щодо суми 3 % річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 544, 66 грн за загальний період з 25.08.2021 по 09.05.2022 та інфляційних втрат у сумі 13 638, 28 грн за той вересень 2021 року по березень 2022 року.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат, суд встановив, що заявлена до стягнення сума вказаних нарахувань є вірною.

Здійсненням перевірки розрахунку 3% річних судом встановлено, що він виконаний невірно, а саме при розрахунку позивачем використано неправильну початкову дату періоду нарахування на заборгованість за поставлений товар, оскільки кінцевим терміном оплати товару є 25.08.2021 (включно), отже нарахування 3 % річних має здійснюватися з 26.08.2021 відповідно.

За приписом частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Позивачем при здійсненні розрахунку 3% річних не враховано наведених вище положень Цивільного кодексу України щодо порядку перебігу строків, у зв`язку з чим помилково визначено кінцеві дати виконання відповідачем грошових зобов`язань та початкові дати періодів нарахування 3% річних на заборгованість за надані послуги.

Після здійсненого судом перерахунку 3% річних позовні вимоги в цій частині позову підлягають частковому задоволенню в розмірі 2 534, 79 грн. У позовних вимогах про стягнення 3% річних у розмірі 9, 87 грн слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 470, 55 грн.

Позивач заявив вимогу про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, яку викладено в прохальній частині позовної заяви, в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відкласти вирішення питання про розподіл таких витрат.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича компанія «МОНОЛІТ» (52010, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Балівка, вул. Центральна, буд. 49; ідентифікаційний код 40710373) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС-АГРО» (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Завокзальна, буд. 2В; ідентифікаційний код 32782270) основний борг у розмірі 120 000 грн, пеню у розмірі 10 530, 42 грн, штраф у розмірі 18 000 грн, інфляційні втрати 13 638, 28 грн, 3 % річних у розмірі 2 534,79 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 470, 55 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відкласти вирішення питання про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу до моменту подання ним доказів понесення цих витрат у порядку, передбаченому частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко