ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"17" жовтня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2988/20
Господарський суд Одеської області
У складі судді Желєзної С.П.
Секретаря судових засідань Ловга В.М.
За участю представників сторін:
Від позивача (заявника): не з`явився;
Від відповідача: не з`явився;
Від приватного виконавця: не з`явився;
Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-тайс" (вх. №2-584/22 від 21.07.2022р.) про розподіл судових витрат на правову допомогу, подану по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс до фермерського господарства „Зірка-Б про стягнення 177 972,06 грн.,
Рішенням господарського суду Одеської області від 24.12.2020р. по даній справі позовні вимоги ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс було задоволено шляхом присудження до стягнення із ФГ „Зірка-Б на користь позивача пені у розмірі 6410,77 грн., 30% річних у розмірі 106 721,65 грн., збитків від інфляції у розмірі 64 839,64 грн., судового збору у розмірі 2 670,00 грн.

14.01.2021р. господарським судом було видано наказ про примусове виконання рішення суду від 24.12.2020р.

Додатковим рішенням господарського суду Одеської області від 21.01.2021р. заява ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс про розподіл судових витрат була задоволена шляхом присудження до стягнення із ФГ „Зірка-Б витрат на правову допомогу у розмірі 22 417,48 грн.

16.02.2021р. господарським судом було видано наказ про примусове виконання додаткового рішення суду від 21.01.2021р.

13.06.2022р. до господарського суду Одеської області надійшла скарга від ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича (далі по тексту приватний виконавець Вельков О.В.), у якій позивачем було заявлено три вимоги.

Ухвалою суду від 13.07.2022р. скарга ТОВ „Компанія „Ніко-тайс була задоволена частково шляхом визнання дій приватного виконавця Велькова О.В. у виконавчому провадженні № 64515846 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 14.01.2021р. по справі №916/2988/20, котрі виразились у винесенні постанови від 24.05.2022р. про повернення виконавчого документу без виконання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження, неправомірними, в іншій частині вимог скарги відмовлено.

21.07.2022р. до суду від ТОВ „Компанія „Ніко-тайс надійшла заява про стягнення із приватного виконавця Велькова О.В. судових витрат у розмірі 7 600,00 грн., понесених під час розгляду судом скарги на дії приватного виконавця.

Ухвалою від 25.07.2022р. судом було прийнято заяву ТОВ "Компанія "Ніко-тайс" до розгляду.

Ухвалою суду від 01.08.2022р. провадження у справі №916/2988/20 з розгляду заяви ТОВ "Компанія "Ніко-тайс" про розподіл судових витрат на правову допомогу було зупинено до завершення розгляду судом апеляційної інстанції апеляційної скарги ТОВ "Компанія "Ніко-тайс".

Ухвалою від 05.10.2022р. провадження у справі №916/2988/20 з розгляду заяви ТОВ "Компанія "Ніко-тайс" про розподіл судових витрат на правову допомогу було поновлено, заява призначена до розгляду у судовому засіданні на 17.10.2022р. о 16:00 год.

11.10.2022р. до суду від приватного виконавця Велькова О.В. надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності представника останнього. При цьому, у поданій до суду заяві виконавець просив зменшити розмір витрат на правову допомогу з підстав, які раніше наводились у попередніх запереченнях, поданих під час розгляду іншої заяви ТОВ "Компанія "Ніко-тайс" про розподіл судових витрат на правову допомогу.

ФГ „Зірка-Б не скористалось наданим законом правом на участь свого представника у судовому засіданні із розгляду заяви позивача, письмові пояснення по суті поданої позивачем заяви до господарського суду від відповідача також не надходили.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд виходить із наступного.

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Приписами ст. 124 Господарського процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Необхідно зауважити, що у поданій до суду 13.06.2022р. скарзі ТОВ "Компанія "Ніко-тайс" було повідомлено, що станом на момент подання скарги у позивача відсутня можливість встановити точний розмір понесених витрат на правову допомогу, розмір яких, як вказано позивачем, не буде перевищувати вартості надання послуг аналогічного характеру. При цьому, позивачем також було повідомлено, що докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу будуть надані ТОВ "Компанія "Ніко-тайс" згідно вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як зазначалось вище по тексту ухвали, 13.07.2022р. господарським судом було розглянуто скаргу ТОВ „Компанія „Ніко-тайс на дії приватного виконавця Велькова О.В.

21.07.2022р. до господарського суду від ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс надійшла заява про розподіл судових витрат у розмірі 7600,00 грн. При цьому, вказана заява була передана до суду засобами поштового зв`язку 18.07.2022р.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про дотримання позивачем порядку повідомлення та надання суду доказів на підтвердження понесення судових витрат на правову допомогу, що свідчить про наявність підстав для їх розподілу у порядку, встановленому процесуальним законодавством.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем було надано суду договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №27-05-2022/1 від 27.05.2022р., укладений між ТОВ "Компанія "Ніко-тайс" та адвокатом Грищенко О.М.; акт приймання-передачі документів від 27.05.2022р. та акт здачі-приймання виконаних робіт від 18.07.2022р. щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) за договором №27-05-2022/1 від 27.05.2022р.

Відповідно до п. п. 2, 3 акту здачі-приймання виконаних робіт від 18.07.2022р. загальна вартість вказаних послуг склала 7600,00 грн. Замовник на підставі пункту 3.2 договору №27-05-2022/1 від 27.05.2022р. 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт, визначених у пункті 2 відповідно до даного акту, зобов`язується сплатити протягом 30-ти календарних днів з дня оголошення/прийняття судового рішення за результатами завершення розгляду судом скарги ТОВ "Компанія "Ніко-тайс" на бездіяльність приватного виконавця, тобто у строк до 12.08.2022р.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, 2 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019р. по справі №922/445/19 дійшла висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для покладення на приватного виконавця Велькова О.В. витрат на правову допомогу адвоката.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В силу вимог ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу адвоката, який має бути присуджений до стягнення на користь ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс, господарський суд вважає за необхідне надати правову оцінку доводам приватного виконавця Велькова О.В. про зменшення розміру витрат з підстав, які раніше наводились у попередніх запереченнях.

Враховуючи положення процесуального законодавства, якими врегульовано порядок та підстави зменшення витрат на правову допомогу, суд доходить висновку, що особа, яка заявила клопотання про зменшення витрат на правову допомогу має довести суду наявність передбачених підстав для зменшення судових витрат. Таким чином, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на Велькова О.В.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що лише посилання приватного виконавця Велькова О.В. на доводи, які наводились під час розгляду інших заяв ТОВ "Компанія "Ніко-тайс", не може бути підставою для зменшення заявлених позивачем витрат на правову допомогу, оскільки в даному випадку оцінці та дослідженню підлягає акт здачі-приймання виконаних робіт від 18.07.2022р.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про відсутність правових підстав для зменшення заявлених ТОВ "Компанія "Ніко-тайс" до стягнення витрат на правову допомогу у зв`язку з відсутністю взагалі будь-якого мотивування у поданих до суду приватним виконавцем Велькови О.В. письмових запереченнях.

Оскільки вимогами ст. 129 ГПК України передбачено необхідність розподілу інших судових витрат, тобто і витрат на правову допомогу, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, господарський суд, враховуючи задоволення лише однієї із трьох заявлених у скарзі вимог, вважає за необхідне та правомірне відшкодувати позивачу витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 2533,33 грн. (7600,00 /3 = 2533,33 грн.).

Підсумовуючи вищезазначене, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви ТОВ "Компанія "Ніко-тайс" шляхом присудження до стягнення із приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 2533,33 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 123, 126, 129, 221, 236 238, 244, 344 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-тайс" про розподіл судових витрат на правову допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича /65026, м. Одеса, вул. Грецька, 44, офіс 207; ідентифікаційний код НОМЕР_1 / на користь товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс /03187, м. Київ, вул. Ак. Заболотного, 38, оф. 23, / витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 2533,33 грн. /дві тисячі п`ятсот тридцять три грн. 33 коп./.

3. В решті вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 24.10.2022р.

Суддя С.П. Желєзна