ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/1226/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульський Г.М. - головуючий, Могил С.К., Уркевич В.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Комунального підприємства «Київтранспарксервіс»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 (колегія суддів: Ходаківська І.П. - головуючий, Корсак В.А., Демидова А.М.) та ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 (суддя Комарова О.С.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Веселинка»

про забезпечення позову до подання позовної заяви

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Веселинка»

відповідачі: 1. Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс»,

2. Фізична особа-підприємець Козюбердін Олександр Олександрович

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви про забезпечення позову

1.1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Веселинка» (далі - заявник) подало заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви (далі - Заява), у якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити Комунальному підприємству «Київтранспарксервіс» (далі - КП «Київтранспарксервіс», скаржник) до набрання у цьому спорі рішенням суду законної сили укладати будь-які договори та/або вчиняти будь-які інші дії щодо передання будь-яким особам права на організацію та експлуатацію 52 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 6 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які здійснюють перевезення інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: місто Київ, Дарницький район, вул. Вишняківська, 13, в межах III територіальної зони паркування м. Києва (далі - паркувальний майданчик); заборонити Підприємству до набрання у цьому спорі рішенням суду законної сили укладати будь-які договори та/або вчиняти будь-які інші дії щодо передання будь-яким особам паркувального майданчика; заборонити КП «Київтранспарксервіс» та фізичній особі ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) до набрання у цьому спорі рішенням суду законної сили чинити перешкоди заявнику у користуванні паркувальним майданчиком.

1.2 Заява обґрунтована тим, що необхідність забезпечення позову обумовлена реальною загрозою неможливості ефективного захисту прав заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду. При цьому заявник вказує на те, що особами, які іменувались представниками ОСОБА_1, було здійснено фізичне захоплення паркувального майданчика, на якому знаходяться фіксовані місця для паркування. Наразі заявник позбавлений будь-якої можливості у доступі до зазначеної території, а також до його майна, яке там знаходиться.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1 Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2022, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022, Заяву задоволено частково, заборонено КП «Київтранспарксервіс» та ОСОБА_1 до набрання у цьому спорі рішенням суду законної сили чинити перешкоди заявнику у користуванні 52 місцями для платного паркування транспортних засобів, а також 6 спеціальними місцями для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику; в іншій частині Заяви відмовлено.

2.2 Такі висновки судів в частині задоволення Заяви мотивовані тим, що застосування зазначеного заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційній скарзі КП «Київтранспарксервіс» просить скасувати вище вказані судові рішення та прийняти нове, яким у задоволенні Заяви відмовити.

3.2 В обґрунтування доводів касаційної скарги заявник посилається на те, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права, оскільки вжиті судом заходи забезпечення позову є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог; не відповідають критеріям співмірності співвідношення негативних наслідків від вжиття відповідних заходів з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, та адекватності вимог, на забезпечення яких вони вживаються; суд першої інстанції помилково зробив посилання на статтю 653 Цивільного кодексу України.

3.3 Заявник у відзиві на касаційну скаргу, посилаючись на безпідставність і необґрунтованість її доводів, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

4. Мотивувальна частина

4.1 Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову (ч.1). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч.2).

4.2 Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

4.3 При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

4.4 Згідно з пунктами 2, 4 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

4.5 Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача; забезпечити запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

4.6 Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

4.7 Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача та уникнення будь-яких труднощів при виконанні судового рішення у випадку задоволення позову.

4.8 Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

4.9 Із встановлених судами обставин, які були покладені в основу оскаржуваних рішень, вбачається, що предметом позову, з яким заявник має намір звернутися до суду, є вимоги немайнового характеру - визнання недійсною односторонньої відмови КП «Київтранспарксервіс» від договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування від 01.12.2017 № ДНП-2017-12/48 та визнання недійсним договору про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування від 14.07.2021 № ДНП-2021-07/15, укладеного між КП «Київтранспарксервіс» та ФОП Кузюбердіним О.О.

4.10 Також із встановлених судами обставин вбачається, що викладена у листі від 14.06.2021 № 053/05-2569 одностороння відмова КП «Київтранспарксервіс» від зазначеного договору від 01.12.2017 № ДНП-2017-12/48 з 30.07.2021 фактично залишилась нереалізованою, оскільки матеріали справи свідчать про те, що КП «Київтранспарксервіс» до листопада 2021 року підписувало акти надання послуг, які складались на виконання цього правочину та приймало оплату від заявника.

4.11 Оскільки в даному випадку позивач має намір звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

4.12 При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

4.13 Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду, зокрема, від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, від 25.02.2019 у справі № 924/790/18, від 13.05.2019 у справі № 911/1551/18, від 11.10.2019 у справі № 910/4762/19, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, які врахували суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

4.14 Заявник у поданій Заяві наголошує на тому, що наразі йому чиняться перешкоди у користуванні паркувальним майданчиком, чим заблоковано його господарську діяльність.

4.15 З урахуванням загальних вимог, передбачених статтями 73, 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

4.16 Зважаючи на викладене, суди, дослідивши подані сторонами докази, правильно вказали на те, що застосування обраного заявником заходу забезпечення позову (шляхом заборони КП «Київтранспарксервіс» та ФОП Кузюбердіну О.О. чинити перешкоди у користуванні заявником паркувальним майданчиком) направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання.

4.17 Аналогічний правовий висновок за подібних правовідносин викладено Верховним Судом у постанові від 07.10.2021 у справі № 910/2287/21.

4.18 Посилання скаржника в касаційній скарзі на те, що вжиті судом заходи забезпечення позову є тотожними задоволенню заявлених позовних є безпідставними з огляду на наступне.

4.19 Частиною першою статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

4.20 В ухвалі про забезпечення позову суд першої інстанції заборонив КП «Київтранспарксервіс» та ОСОБА_1 вчиняти певні дії (чинити перешкоди у користуванні), що передбачено пунктом 2 частини першої статті 137 ГПК України.

4.21 Із оскаржуваної ухвали вбачається, що, вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд не здійснював правову оцінку умов спірного договору або обґрунтованості позову, з яким заявник має намір звернутися до суду, та не вирішував спір по суті.

4.22 Отже, суд касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що обраний захід забезпечення позову за своїм змістом не є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог

4.23 Аргумент скаржника про те, що забезпечення позову не є співмірним та адекватним, відхиляється, оскільки суди попередніх інстанцій встановили безпосередній зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову та предметом майбутнього позову і дійшли обґрунтованого висновку, що забезпечення позову направлене на ефективний захист прав заявника.

4.24 Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують наведених висновків судів попередніх інстанцій та не впливають на них.

4.25 Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

4.26 Ураховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що правових підстав для скасування оскарженої постанови суду не вбачається.

Керуючись статтями 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 у справі № 910/1226/22, залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді С.К. Могил

В.Ю. Уркевич