УХВАЛА

17 жовтня 2022 року

м. Київ

cправа № 904/9433/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Картере В.І. - головуючий, Банасько О.О., Огороднік К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2022 (колегія суддів у складі: Іванов О.Г. - головуючий, Дармін М.О., Антонік С.Г.)

у справі № 904/9433/21

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 7268841,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" 16.09.2022 подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2022 у справі № 904/9433/21.

Здійснивши перевірку касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку, що в прийнятті касаційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" 31.08.2022 до Центрального апеляційного господарського суду подано заяву про забезпечення доказів, що підписана комерційним директором Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" Косенко В.С., в якій заявник просить суд забезпечити докази шляхом витребування у Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" інформації (оборотно-сальдових відомостей по рахунках) по відображенню в бухгалтерському обліку наявності переплати за договором розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання заяви-приєднання №42SDp0109-17 від 01.09.2017.

Оскаржуваною ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2022 у справі № 904/9433/21 заяву комерційного директора Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз Косенко В.С. про забезпечення доказів у справі № 904/9433/21 повернуто заявнику без розгляду на підставі частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд зазначає, що законодавцем у пункті 3 частини першої статті 287 ГПК України чітко передбачено перелік ухвал суду апеляційної] інстанції, які підлягають касаційному оскарженню у Верховному Суді.

У даному випадку предметом касаційного оскарження є ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2022 щодо розгляду заяви про забезпечення доказів у справі № 904/9433/21.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Ухвали суду апеляційної інстанції про повернення без розгляду заяви про забезпечення доказів у справі, не належить до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку відповідно до пункту 3 частини 1 статті 287 ГПК України.

Частиною 4 статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України", право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг на рішення.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальні фільтри, закріплені в статті 287 ГПК України, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

У постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, що реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів. Встановлення в процесуальному кодексі виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення. Введення процесуальних "фільтрів" не порушує право на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій, можна стверджувати, що введення процесуальних "фільтрів" допуску до перегляду судових рішень касаційним судом не порушує право доступу до правосуддя.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою керуючого Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2022 у справі № 904/9433/21 на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 904/9433/21 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2022.

2. Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами надіслати скаржнику. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді О. Банасько

К. Огороднік