ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2022м. ДніпроСправа № 904/1859/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСНА", с. Дмитрівка, Синельниківський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАЛІМАР ГРУП", м. Дніпро

про стягнення грошових коштів

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСНА" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАЛІМАР ГРУП" про стягнення грошових коштів у розмірі 216 000, 34 грн.

Ухвалою суду від 13.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/1859/22. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі про подання до суду відзиву на позовну заяву.

20.07.2022 позивач подав письмові пояснення до позовної заяви.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з неможливістю поштового відправлення через відсутність фінансування у Господарському суді Дніпропетровської області, ухвалу суду від 13.07.2022 фактично було направлено відповідачу 11.08.2022.

Оскільки на дату спливу встановленого законом шістдесятиденного строку для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у суду були відсутніми відомості стосовно належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи та можливість подання до суду заяв по суті справи, судом застосовано принцип розумного строку тривалості провадження для надання можливості обом учасникам справи скористатись своїми процесуальними правами, що є необхідним заходом дотримання таких засад господарського судочинства як змагальність сторін та рівність учасників процесу під час розгляду даної справи. Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, які згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами при розгляді справ як джерело права.

Частиною 3 статті 120 Господарського процесуального суду України, передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до статті 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", місцезнаходження юридичної особи фіксується в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР).

Згідно з частиною 6 статті 242 Господарського процесуального суду України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Ухвала суду про призначення розгляду справи від 13.03.2022 була надіслана відповідачу на його юридичну адресу вказану в ЄДР, а саме: 49000, м. Дніпро, вул. Фабра, буд. 2, оф. 7, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

Згідно інформації, яка міститься на офіційному сайті Укрпошти, поштове відправлення № 141 вручено відправнику 22.09.2022.

Крім того, у відповідності до вказаних положень, господарським судом було долучено до матеріалів справи Довідку про доставку електронного листа, якою підтверджується, що ухвала суду від 13.07.2022 була доставлена до електронної скриньки відповідача - - 13.07.2022.

За таких обставин суд має достатньо підстав вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався своїм правом на участь його представника у судовому засіданні та на подання відзиву на позов.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСНА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ШАЛІМАР ГРУП" було укладено усну угоду, згідно з якою позивач оплатив вартість залізобетонних плит та автопослуг, а відповідач зобов`язаний був надати відповідні послуги та передати товар.

Позивач здійснив оплату на підставі рахунку-фактури № СФ-0000027 від 21.02.2022 у загальній сумі 216 000, 34 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 101 від 21.02.2022. Однак, у встановлені строки відповідач поставку товару не здійснив, послуги не надав

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

21.02.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Весна" (далі - позивач) на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Шалімар Груп" (далі - відповідач) було перераховано суму коштів у розмірі 216 000, 34 грн згідно рахунку-фактури № СФ-0000027 від 21.02.2022 за виготовлення залізобетонних плит ПНК 60-20 (у кількості 40 шт) та автопослуги (у кількості 4 шт).

ТОВ «Шалімар Груп» не виконало зобов`язання з виготовлення і передачі залізобетонних плит позивачу.

21.06.2022 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу № 142 про поставку і передачу залізобетонних плит ПНК 60-20 (у кількості 40 шт), в якій зазначив, що у разі відмови від поставки і передачі товару, вимагає повністю повернути суму 216 000, 34 грн на розрахунковий рахунок підприємства.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 533 вимогу позивача відповідач отримав особисто 23.06.2022.

Однак, до сьогоднішнього дня товар не поставлено, суму коштів у розмірі 216 000, 34 позивачу повернуто.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

21.02.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Весна" на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Шалімар Груп" було перераховано суму коштів у розмірі 216 000, 34 грн згідно рахунку-фактури № СФ-0000027 від 21.02.2022 за поставлення та виготовлення залізобетонних плит ПНК 60-20 (у кількості 40 шт) та автопослуги (у кількості 4 шт.)

Відтак, сторони узгодили, що предметом договору є поставка товару, тобто між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

Тому, суд доходить висновку, що між сторонами було укладено договір поставки у спрощений спосіб.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

З матеріалів справи вбачається, що договір було укладено в спрощений спосіб, а рахунком на оплату не встановлено строк поставки товару.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Доказів виготовлення та поставки алюмінієвих конструкцій матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач прострочив виконання зобов`язання щодо поставки і передачі залізобетонних плит ПНК 60-20 (у кількості 40 шт).

Позивач направив відповідачу письмову вимогу від 21.06.2022 № 142 про поставку і передачу залізобетонних плит ПНК 60-20 (у кількості 40 шт), в якій зазначив, що у разі відмови від поставки і передачі товару, вимагає повністю повернути суму 216 000, 34 грн на розрахунковий рахунок підприємства.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 533 вимогу позивача відповідач отримав особисто 23.06.2022.

Відтак, у відповідача виник обов`язок повернути суму попередньої оплати відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Станом на час розгляду справи доказів повернення суми попередньої оплати від представників сторін не надійшло.

Відтак, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 216 000, 34 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 240, 01 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шалімар Груп» (49000, м. Дніпро, вул. Фабра, буд. 2, оф. 7; ідентифікаційний код 43035356) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Весна" (52740, Дніпропетровська область, Синельківський район, с. Дмитрівка, вул. Академіка Сайгака, буд. 81; ідентифікаційний код 31049245) основний борг в розмірі 216 000, 34 та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 240, 01 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко