ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року

м. Київ

cправа № 905/1059/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Стратієнко Л.В.,

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду Донецької області

(суддя - Курило Г.Є.)

від 23.07.2021

та постанову Східного апеляційного господарського суду

(головуючий - Здоровко Л.М., судді - Лакіза В.В., Мартюхіна Н.О.)

від 31.08.2022

у справі за позовом: 1. ОСОБА_1 ,

2. ОСОБА_2

до: 1. Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод»,

2. Компанії «Barlenko LTD»(Барленко ЛТД),

3. Компанії «Metinvest B.V.» ( ОСОБА_3 )

про визнання недійсним правочину щодо застосування до позивачів процедури примусового викупу належних їм на праві власності акцій та солідарне стягнення збитків та дивідендів

Короткий зміст позовних вимог та рух справи

1. У червні 2021 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (далі - Товариство), Компанії "Barlenko LTD" (Барленко ЛТД), Компанії "Metinvest B.V." ( ОСОБА_3 ), в якому просили:

- визнати недійсними правочини щодо застосування до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 процедури примусового викупу належних їм на праві власності акцій Товариства у відповідності до публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій від 05.05.2018;

- застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з Товариства на користь ОСОБА_1 відшкодування за неотримані дивіденди, нараховані за результатами роботи Товариства за 2017 рік у розмірі 473 510,40 грн;

- стягнути солідарно з Товариства, Компанії "Barlenko LTD" (Барленко ЛТД), Компанії "Metinvest B.V." ( ОСОБА_3 ) на користь ОСОБА_1 збитки, спричинені внаслідок неотримання справедливої компенсації за акції Товариства у розмірі 5 171 079,98 грн;

- застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з Товариства на користь ОСОБА_2 відшкодування за неотримані дивіденди, нараховані за результатами роботи Товариства за 2017 рік у розмірі 152 745,29 грн;

- стягнути солідарно з Товариства, Компанії "Barlenko LTD" (Барленко ЛТД), Компанії "Metinvest B.V." ( ОСОБА_3 ) на користь ОСОБА_1 збитки, спричинені внаслідок неотримання справедливої компенсації за акції Товариства у розмірі 1 667 122,58 грн.

2. Звертаючись з позовною заявою, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просили зменшити розмір судового збору, зокрема, позивач 1 просив зменшити розмір судового збору до 4 540, 00 грн, а позивач 2 - до 17 203, 75 грн, у зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивачів за попередній календарний рік, на підтвердження чого надали відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. Також позивач 1 зазначав, що він є батьком багатодітної сім`ї, а позивач 2 вказував, що він вимушений подавати ще один аналогічний позов до іншого товариства і нести судові витрати за ним.

3. Господарський суд Донецької області ухвалою від 14.06.2021 задовольнив частково клопотання позивачів про зменшення судового збору; зменшив ОСОБА_1 судовий збір до розміру 42 334, 43 грн за вимоги майнового характеру; зменшив ОСОБА_2 судовий збір до розміру 19 108, 61 грн за вимоги майнового характеру; позовну заяву залишив без руху та надав строк для усунення недоліків шляхом надання доказів сплати судового збору протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

4. 23.02.2021 позивачі подали клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення. Клопотання мотивовано тим, що причиною звернення до суду стало з однієї сторони - домінуючий акціонер, або діючий в його інтересах заявник вимоги, а з іншої сторони в певній мірі - Держава, яка не забезпечила реалізацію вказаної процедури спочатку якісним законодавчим регулюванням, а потім належним контролем за проведеною процедурою. З урахуванням значних витрат, які мають нести позивачі для відновлення своїх порушених прав власності та в умовах, коли держава не забезпечила певних гарантій, обмеження до правосуддя буде повторним порушенням прав постраждалої особи без дотримання балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

5. Господарський суд Донецької області ухвалою від 25.06.2021 відмовив у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

6. Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому суд, вирішуючи таке питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Крім того, суд вказав, що чинним законодавством не передбачено такої підстави для відстрочення судового збору, як "специфіка справи", на яку посилались заявники.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

7. Господарський суд Донецької області ухвалою від 23.07.2021 повернув позовну заяву, оскільки позивачі не усунули встановлені недоліки позовної заяви, документів або пояснень щодо неможливості виконання вимог ухвал не надано.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

8. 31.08.2022 Східний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою ухвалу суду першої інстанції залишив без змін, а скаргу - без задоволення.

9. Суд виходив з того, що позивачі не усунули недоліки позовної заяви, у зв`язку із чим, суд першої інстанції законно та обґрунтовано, у відповідності до вимог статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), повернув позовну заяву без розгляду. Порушення прав апелянтів не встановлено, оскільки ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права і позивачі не позбавлені права звернутись до місцевого господарського суду з аналогічним позовом, склавши та подавши його у відповідності до вимог процесуального законодавства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи осіб, які подали касаційні скарги та виклад позиції інших учасників справи

10. 09.09.2022 позивачі звернулися із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просять ухвалу Господарського суду Донецької області від 23.07.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

11. У касаційній скарзі заявники посилаються на порушення норм статті 8 Закону України «Про судовий збір», пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 2, 7, 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки суд апеляційної інстанції не дослідив спроможність заявників сплатити судовий збір в минулому році і не врахував додаткові чинники, які впливають на спроможність сплачувати судовий збір у цьому році. Посилаються на висновки, викладені в ухвалах Верховного Суду від 28.01.2022 у справі № 333/2391/18, від 24.06.2020 у справі № 419/1709/19, від 21.04.2020 у справі № 922/2187/16 та від 22.04.2020 у справі № 120/1089/19-а.

12. 11.10.2022 до суду касаційної інстанції від Товариства надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому сторона просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції та ухвалу суду першої інстанції - без змін.

13. Товариство зазначає, що позивачі у касаційній скарзі не звертають увагу на те, що суд першої інстанції частково задовольнив їхні клопотання про зменшення розміру судового збору та не вказують, чому такий розмір підлягав більшому зменшенню.

14. Також Товариство зазначає, що позивачі отримали кошти від продажу акцій, сума яких є більшою від розміру судового збору, а тому майновий стан заявників перевищує розмір судового збору. Доводів та доказів того, що майновий стан позивачів не дозволяє сплатити судовий збір, заявниками не надано.

15. При цьому Товариство звертає увагу на поведінку позивачів щодо звернення з апеляційною та касаційними скаргами, сплатою судового збору за їх подачу та отримання послуг з професійної правничої допомоги у розмірі 1 000 грн за годину, що, на переконання сторони, не свідчить про важкий матеріальний стан позивачів.

16. Товариство також заявило про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат на правничу допомогу у зв`язку з представництвом інтересів сторони у суді касаційної інстанції у сумі 14 924 грн.

17. Копію ухвали суду касаційної інстанції про відкриття касаційного провадження та призначення справи до розгляду відповідачам 2, 3 було надіслано 22.09.2022 на електронні адреси сторін, наявні в матеріалах справи. Правом на подачу відзивів відповідачі 2 , 3 не скористалися, клопотання про продовження строку для їх подання не заявляли, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення

18. 19.10.2022 справа надійшла до Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство

19. Розглянувши подану касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

20. Частиною першою статті 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина друга статті 174 ГПК України).

21. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

22. Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної полум`я сім`ї, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій.

23. У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2021 по справі № 912/1061/20 наведено висновок про застосування норм права про те, що відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

24. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статтей 13, 14, 74 ГПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

25. При цьому суд касаційної інстанції враховує, що жодних заперечень щодо визначеної судом першої інстанції розміру суми судового збору скаржниками не зроблено.

26. Наявність правових підстав для відстрочення від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтовували позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.11.2020 у справі №908/137/18, в якій, на переконання заявників, визнано міноритарного акціонера слабшою стороною та констатовано про необхідність забезпечення порушених прав та інтересів міноритарного акціонера в умовах відсутності достатності гарантій його захисту на законодавчому рівні та необхідністю несення останнім витрат на проведення оцінки майна товариства, сплату судового збору, витрат на професійну правничу допомогу тощо.

27. Водночас посилання скаржників на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 24.11.2020 у справі № 908/137/18 не приймається судом касаційної інстанції до уваги з огляду на те, що такі висновки зроблені щодо суті позовних вимог про захист права міноритарного акціонера під час примусового продажу акцій товариства. Натомість у цій справі розгляд справи по суті не розпочато, а вирішується питання про відкриття провадження та дотримання заявниками норм Закону України "Про судовий збір" щодо розміру сплаченого судового збору та наявності підстав для відстрочення його сплати. Указаний Закон не передбачає такої підстави для відстрочення сплати судового збору, як оскарження процедури примусового викупу акцій, одним із колишніх акціонерів. Вирішення питання про відстрочення сплати судового збору здійснюється з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

28. Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про відстрочення від сплати судового збору, зменшення розміру, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

29. Заявляючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, позивачі не надали доказів важкого майнового стану, зокрема, про те, що заявники є безробітними, не отримують заробітну плату чи інший прибуток; у заявників відсутнє рухоме чи нерухоме майно, цінні папери, тощо. Доводів щодо відсутності необхідних коштів у позивачів на банківських або депозитних рахунках позивачами у клопотанні про відстрочення сплати судового збору також не наведено. Посилання скаржників на висновок суду касаційної інстанції щодо примусової процедури продажу акцій товариства не є підставою для відстрочення від сплати судового збору в розумінні Закону України "Про судовий збір".

30. За таких обставин, суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін оскаржувану ухвалу, правильно вказав, що Велика Палата Верховного Суду у справі №908/137/18 не розглядала питання відсутності достатності гарантій захисту на законодавчому рівні міноритарних акціонерів при сплаті судового збору за подання відповідного позову, або щодо обставин повернення судом позовної заяви у разі неусунення позивачем недоліків позовної заяви з аналогічних правовідносин, а зроблено висновок щодо необхідності при розгляді спору дослідження судами обставин здійснення процедури примусового відчуження акцій. Доказів на підтвердження підстав для відстрочення сплати судового збору всупереч вимогам статтей 13, 74 ГПК України позивачі до суду не надали.

31. Доводи скаржників наведених висновків не спростовують. Посилання скаржників на висновки, викладені в ухвалах Верховного Суду від 28.01.2022 у справі № 333/2391/18, від 24.06.2020 у справі № 419/1709/19, від 21.04.2020 у справі №922/2187/16 та від 22.04.2020 у справі № 120/1089/19-а не приймаються судом до уваги, оскільки у цих справах зроблено висновки щодо можливості відкриття касаційного провадження з урахуванням доводів та доказів заявлених і поданих скаржниками на підтвердження підстав для застосування статті 8 Закону України "Про судовий збір" з урахуванням конкретних обставин певних справ. У цій справі переглядається ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви з урахуванням обставин цієї конкретної справи. У чому полягає подібність наведених обставин в зазначених справах і справі, яка переглядається, скаржниками не зазначено.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

32. Згідно з пунктом першим частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

33. Відповідно до частини першої статті 309 зазначеного Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

34. З огляду на викладене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанцій - без змін як такої, що ухвалена з додержанням норм процесуального права.

Розподіл судових витрат

35. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі статтею 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на заявника касаційної скарги.

36. Керуючись статтями 129, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 23.07.2022 у справі № 905/1059/21- без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кондратова

Судді Н. Губенко

Л. Стратієнко