ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2022 Справа № 914/1583/22

За позовом:Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України» в особі Страдчівського навчально-виробничого лісокомбінату ДВНЗ «Національний лісотехнічний університет України», смт. Івано-Франкове, Львівська обл.
до відповідача:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Дрогобич, Львівська обл.
про:стягнення штрафу за поставку неякісного товару та витрат на усунення недоліків неякісного товару
Суддя Крупник Р.В. Секретар Шевчук О.О.
Представники сторін:
від позивача:не з`явився;
від відповідача:не з`явився.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ДВНЗ «Національний лісотехнічний університет України» в особі Страдчівського навчально-виробничого лісокомбінату ДВНЗ «Національний лісотехнічний університет України» до ФОП ОСОБА_1 про стягнення штрафу за поставку неякісного товару та витрат на усунення недоліків неякісного товару.

Ухвалою від 25.07.2022 суд залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 08.08.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначив на 25.08.2022.

Ухвалою від 25.08.2022 розгляд справи по суті відкладено на 19.09.2022.

Ухвалою від 19.09.2022 суд відклав розгляд справи по суті на 03.10.2022.

Ухвалою від 03.10.2022 залишено без розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх. №2988/22 від 19.09.2022), розгляд справи по суті відкладено на 17.10.2022.

У судове засідання призначене на 17.10.2022 представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представниця відповідача у судове засідання призначене на 17.10.2022 також не з`явилась, у клопотанні (вх. №20285/22 від 03.10.2022) просила здійснювати розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позов обґрунтовано тим, що 18.11.2020 Страдчівський НВЛ уклав із ФОП ОСОБА_1 . Договір №50 на закупівлю двигуна на суму 104999,00 грн. Видатковою накладною №30 від 09.12.2020 підтверджується отримання позивачем товару за договором.

Як стверджує позивач, в ході гарантійного строку експлуатації товару в період з 17.12.2020 по 29.12.2020 ним було виявлено його недоліки, що свідчить про порушення умов договору щодо якості поставленого товару. В ході взаємних перемовин щодо поставленого неякісного товару, від відповідача отримано погодження на усунення дефектів товару власними силами та засобами заявника.

В подальшому, позивач власним коштом виявив несправність товару за договором та усунув її, що підтверджується Актом надання послуг №008 від 18.01.2021 на суму 7490,60 грн. Листами №19 від 21.01.2021 та №30 від 26.01.2021 заявник повідомив відповідача про недоліки товару та запропонував провести оцінку роботи двигуна спеціалістом по усуненню дефектів і додаткових затрат по ремонту товару. Проте, жодних дій на виконання взятих на себе зобов`язань відповідачем так і не було вчинено.

Відповідно до п. 6.2 Договору за порушення умов договору щодо якості (комплектності) товару продавець сплачує покупцеві штраф у розмірі 20 відсотків вартості неякісного (некомплектного) товару.

Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача 7490,60 грн. витрат на усунення недоліків неякісного товару, а також 20999,80 грн. штрафу.

Аргументи відповідача.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Позивачем не долучено до матеріалів справи доказів, які б підтверджували належне повідомлення відповідача про виявлені недоліки поставленого товару під час гарантійного строку. Окрім цього, позивач не надав суду складений ним Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції з гарантійними термінами служби або зберігання, як того вимагає п. 9 Інструкції, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 №П-7.

У зв`язку із тим, що позивач порушив вимоги вказаної інструкції, відповідач не мав можливості довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем правил експлуатації або зберігання виробу.

Відповідачем також заявлено про пропущення позивачем строку позовної давності за вимогою про стягнення штрафу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

18.11.2020 між Страдчівським навчально-виробничим лісокомбінатом ДВНЗ «Національний лісотехнічний університет України» (покупець) та відповідачем (продавець) укладено Договір про закупівлю №50 (надалі Договір), згідно із п. 1.1. якого продавець передає у власність покупця товар ДК021:2015-34310000-3 двигуни та їх частини (Двигун КАМАЗ, б/в (210 к.с.) в збірці).

Згідно із п. 3.1. Договору загальна його сума становить 104999,00 грн. без ПДВ 00 коп. (сто чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 00 коп. без ПДВ).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що товар повинен відповідати вимогам державних стандартів чи технічних умов, технічним характеристикам чи іншій технічній документації, які встановлюють вимоги, що пред`являються до товарів такого типу.

Відповідно до п. 4.3. Договору під час прийому-передачі товару сторони зобов`язані належним чином перевірити у повному обсязі якість, кількість, а також комплектність товару, які повинні відповідати усім основним показникам, наведеним в технічній документації товару та оформити і підписати видаткові документи, що засвідчують факт прийому-передачі товару.

У разі невідповідності товару, який передається продавцем, за асортиментом, кількістю або якістю покупець має право не приймати товар та вимагати його заміни (п. 4.9. Договору).

На виконання своїх зобов`язань відповідач передав, а позивач без жодних зауважень прийняв обумовлений Договором товар, що підтверджується Актом приймання-передачі товару №09/12 від 09.12.2020 та видатковою накладною №30 від 09.12.2020.

У п. 2.3. Договору сторони погодили, що на поставлений товар встановлюється гарантійний строк на 1 календарний рік (або 50 тис. км. пробігу) від дати підписання документів, що підтверджують факт поставки товару (видаткової накладної), протягом якого продавець бере на себе зобов`язання по безкоштовній заміні товару.

Продавець бере на себе зобов`язання протягом гарантійного строку усунути виявлені дефекти у погоджений сторонами строк (п. 2.4. Договору).

Як стверджує позивач, в ході гарантійного строку експлуатації товару в період з 17.12.2020 по 29.12.2020 ним було виявлено його недоліки, а саме розгерметизацію задньої кришки двигуна (олива витікала з двигуна), при експлуатації в перші дні було виявлено збільшення рівня оливи в двигуні.

Позивач посилається на те, що повідомляв відповідача у телефонному режимі про виявлені недоліки та погодив із ним усунення за власний кошт несправності товару за договором.

На підтвердження усунення недоліків за власний рахунок ним долучено до матеріалів справи копію Акту надання послуг №008 від 18.01.2021 на суму 7490,60 грн., яку він і просить стягнути із відповідача.

Згідно із п. 6.2 Договору за порушення умов договору щодо якості (комплектності) товару продавець сплачує покупцеві штраф у розмірі 20 відсотків вартості неякісного (некомплектного) товару.

На підставі вказаного пункту позивачем здійснено нарахування штрафу у розмірі 20999,80 грн., про стягнення якого він також просить суд.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як передбачено ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що між Страдчівським навчально-виробничим лісокомбінатом ДВНЗ «Національний лісотехнічний університет України» (покупець) та відповідачем (продавець) укладено Договір про закупівлю №50 від 18.11.2020, який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Згідно із ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Вимоги щодо якості товару сторони погодили у п. 2.1. Договору.

Товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 675 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач передав, а позивач прийняв обумовлений Договором товар, підписавши зі своєї сторони Акт приймання-передачі товару №09/12 від 09.12.2020 та видаткову накладну №30 від 09.12.2020.

При цьому, жодних зауважень щодо якості, кількості, комплектності переданого товару ним здійснено не було.

Частиною 2 ст. 269 ГК України передбачено, що стандартами, технічними умовами (у разі наявності) або договором щодо товарів, призначених для тривалого користування чи зберігання, можуть передбачатися більш тривалі строки для встановлення покупцем у належному порядку зазначених недоліків (гарантійні строки).

Відповідно до ч. 2 ст. 675 ЦК України договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Судом встановлено, що сторони встановили гарантійний строк на поставлений товар на 1 календарний рік від дати підписання видаткової накладної, протягом якого відповідач зобов`язувався безкоштовно замінити товар.

Як стверджує позивач, у межах встановленого гарантійного строку, а саме у період з 17.12.2020 по 29.12.2020, ним були виявлені недоліки переданого товару. Позивач посилається на те, що повідомив відповідача про виявлені недоліки та запропонував йому провести оцінку роботи двигуна його спеціалістом по усуненню дефектів. В ході взаємних перемовин, сторони, нібито, погодили усунення дефектів товару за власний кошт позивача.

Надавши оцінку вказаним доводам позивача, судом встановлено, що вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд зазначає, що на спірні правовідносини поширюються норми Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затв. постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СССРвід 25.04.1966 № П-7.

Згідно із п. 9 вказаної Інструкції прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці та виявлені лише в процесі обробки, підготовки до монтажу, у процесі монтажу, випробування, використання та зберігання продукції.

Акт про приховані недоліки, виявлені у продукції з гарантійними термінами служби або зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного строку. Якщо для участі у складенні акту викликається представник виробника (відправника), то до встановленого 5-денного строку додається час, необхідний для його прибуття.

У пункті 33 цієї Інструкції передбачено, що акт про приховані недоліки, виявлені у продукції, складається у порядку, передбаченому цією Інструкцією, якщо інше не передбачено основними та особливими умовами постачання, іншими обов`язковими правилами та договором.

У п.п. 20, 22, 25 Інструкції передбачено, що в разі неявки представника виробника (відправника) за викликом отримувача у встановлений строк і у випадках, коли виклик представника іногороднього виробника (відправника) не є обов`язковим, перевірка якості продукції здійснюється представником відповідної галузевої інспекції за якістю продукції, а перевірка якості товарів експертом бюро товарних експертиз чи представником відповідної інспекції з якості. В разі відсутності відповідної інспекції за якістю чи бюро товарних експертиз у місці знаходження отримувача (покупця), при відмові їх виділити представника чи неявці його за викликом отримувача (покупця) перевірка здійснюється: а) за участю компетентного представника іншого підприємства (організації), виділеного керівником чи заступником керівника цього підприємства (організації), або б) за участю компетентного представника громадськості підприємства-отримувача, призначеного керівником підприємства з кола осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського чи місцевого комітету профсоюзу цього підприємства, або в) односторонньо підприємством-отримувачем, якщо виробник (відправник) надав згоду на односторонню прийомку продукції. Для участі у прийомці продукції повинні виділятись особи, компетентні у питаннях визначення якості і комплектності продукції, що підлягає прийманню. Особи, що здійснюють прийомку продукції за якістю і комплектністю, зобов`язані суворо дотримуватись правил прийомки продукції і засвідчувати своїм підписом тільки ті факти, які були встановлені за їх участі. Запис в акті даних, не встановлених безпосередньо учасниками прийомки забороняється.

З вищезазначеного вбачається, що позивач зобов`язаний був повідомити відповідача про виявлені ним недоліки щодо якості отриманого товару та викликати продавця для складання двостороннього акту, який би засвідчив обставини та перелік конкретних невідповідностей товару за якістю. У випадку неявки відповідача, законодавство чітко передбачає алгоритм дій, котрих позивач повинен був дотриматися для складання одностороннього акту про виявлені недоліки. Однак, останнім цього зроблено не було.

Позивач зазначає, що він повідомляв продавця про недоліки товару та необхідність прибути для перевірки оцінки роботи двигуна, проте, до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували ці обставини.

Надані позивачем Листи №19 від 21.01.2021 та №30 від 26.01.2021 не можуть бути взяті до уваги суду як докази повідомлення відповідача про виявлення недоліків, оскільки доказів їх надіслання ФОП ОСОБА_1 (поштою та/або засобами електронного листування) позивачем до матеріалів справи долучено не було, хоча в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд наголошував на необхідності надання таких.

Більше того, такі листи були сформовані уже після того як був складений Акт надання послуг №008 від 18.01.2021, на який позивач посилається як на підставу понесення витрат на самостійне усунення недоліків товару.

Доводи позивача про те, що вимога про усунення недоліків поставленого товару міститься у претензії №105 від 06.05.2022 суд відхиляє, адже у вказаній претензії міститься виключно вимога щодо компенсації витрат на усунення недоліків неякісного товару.

Таким чином, відповідач не міг знати про виявлені недоліки та був позбавлений можливості встановити чи дійсно у поставленому товарі такі недоліки існували, а також з`ясувати з чиєї вини вони виникли.

Що стосується самого акту, про який ідеться у п. 9 Інструкції та який є належним та допустимим доказом наявності у поставленому товарі недоліків, то позивачем до матеріалів справи його долучено не було, що свідчить про недоведеність позовних вимог у цій частині.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, позивачем не доведено факту поставки йому неякісного товару за Договором, а тому суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про стягнення на підставі п. 6.2. Договору штрафу.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення із відповідача витрат на усунення недоліків неякісного товару, які за своєю правовою природою є збитками.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця, зокрема відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У ст. 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження протиправної поведінки відповідача, а саме щодо передання товару неналежної якості, причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданими збитками, обставини щодо завдання збитків.

Що стосується розміру заявлених збитків, то наданий позивачем Акт надання послуг №008 від 18.01.2021 без доказів оплати вартості наданих послуг згідно цього акту (платіжне доручення, касовий чек тощо) не може бути доказом понесення витрат на усунення недоліків неякісного товару.

Усе вказане вище свідчить про те, що позивачем не доведено завдання йому збитків відповідачем, протиправної поведінки відповідача, причинно-наслідкового зв`язку між збитками і поведінкою відповідача та вини останнього, а тому у задоволенні позовної про стягнення витрат на усунення недоліків неякісного товару суд також відмовляє.

Враховуючи те, що суд відмовляє в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю, тому не розглядає заяву відповідача про пропущення позивачем строку позовної давності.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, а також враховуючи те, що при зверненні до суду із позовом позивачем сплачено 2481,00 грн., вказана сума судових витрат покладається на Державний вищий навчальний заклад «Національний лісотехнічний університет України» в особі Страдчівського навчально-виробничого лісокомбінату ДВНЗ «Національний лісотехнічний університет України».

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Покласти на Державний вищий навчальний заклад «Національний лісотехнічний університет України» в особі Страдчівського навчально-виробничого лісокомбінату ДВНЗ «Національний лісотехнічний університет України» судовий збір за подання позовної заяви.

3. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повний текст рішення складено та підписано 24.10.2022.

Суддя Крупник Р.В.