ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" жовтня 2022 р. м. Черкаси справа № 925/724/14

Вх.суду № 8752/22 від 03.08.2022

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Садоновою А.Р.,

за участю у судовому засіданні: арбітражного керуючого Гуріна Р.А. (ліквідатор банкрута, за посадою), Охріменка Р.О. (від АТ "Державний експортно-імпортний банк України", представник за довіреністю),

у судове засідання не з`явились: представники від ТОВ "Транспортна компанія "Дортранс", від Державної податкової служби України у особі її філії, Головного управління ДПС у Черкаській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду заяву від 03.08.2022 №02-02/58 (із заявою від 03.10.2022 №02-02/80 про усунення недоліків первісної заяви)

заявника, боржника у особі ліквідатора банкрута,

про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого

у справі за заявою

ініціюючого кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Дортранс",

до боржника, Приватного підприємства "ПФ "Макс",

про банкрутство юридичної особи,

УСТАНОВИВ:

1. Боржником у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Гуріна Р.А., у межах справи про банкрутство подано заяву від 03.08.2022 №02-02/58 з вимогою: затвердити звіт ліквідатора ПП "ПФ "Макс" про нарахування грошової винагороди за період з 01.01.2021 до 31.03.2022 на суму 276 000,00 грн.

Ухвалами суду: від 12.08.2022 заяву призначено для розгляду у спрощеному провадженні по суті; від 27.09.2022 заяву було залишено без руху; від 04.10.2022 заяву (із заявою про усунення недоліків) призначено для розгляду у спрощеному провадженні по суті на 13.10.2022. У судовому засіданні оголошувалась перерва.

2. АТ "Державний експортно-імпортний банк України" у заяві від 22.08.2022 (а.с.134 т.20) та його представник у судовому засіданні проти вимог заперечили і пояснили,

що ліквідатор банкрута порушив передбачений абз.3 ч.6 ст.30 КУзПБ двомісячний строк подання комітету кредиторів звітів про нарахування грошової винагороди;

що ліквідатор банкрута не звітувався перед комітетом кредиторів у встановленому порядку про нарахування грошової винагороди за період з 01.01.2021 до 31.03.2022 і комітет кредиторів їх не схвалював;

що щомісячну інформацію ліквідатора банкрута (серед якої була інформація про нарахування грошової винагороди) члени комітету кредиторів отримували розглядали, але не затверджували, тобто не дотримано процедуру подання звітів і їх схвалення;

що рішення комітету кредиторів банкрута від 12.05.2022 про схвалення звіту про грошову винагороду прийнято з перевищенням повноважень, оскільки не дотримано двомісячного строку для їх схвалення, оскільки комітет кредиторів не має права схвалювати звіти подані з порушенням установлених строків, оскільки комітет кредиторів не досліджував обсяг виконаної роботи;

що ліквідатор банкрута порушив строки і порядок подання звітів про нарахування грошової винагороди, які установлені в трьох ухвалах суду про продовження строку ліквідаційної процедури (зокрема, від 11.11.2021);

що для затвердження звіту про грошову винагороду арбітражного керуючого потрібно спочатку дослідити звіт про виконану роботу арбітражного керуючого за той період, який вказаний у звіті про нарахування і виплату грошової винагороди, встановити обсяг виконаної роботи, надати оцінку діям ліквідатора банкрута, при цьому не зазначаючи, як суд повинен здійснити оцінку дій ліквідатора при здійсненні ліквідаційної процедури в грошовому еквіваленті;

що якщо ліквідатором не вчинялося ніяких дій у певному місяці, якщо вчинені дії є неефективними, то відповідно він немає права на нарахування і отримання грошової винагороди.

На запитання суду пояснив, що відмовити необхідно лише в рамках даного провадження, для того щоб визначити обсяг виконаних робіт і суму його грошової винагороди; що не може оцінити в грошовому еквіваленті ту суму грошової винагороди, на яку має право арбітражний керуючий; що

3. Ліквідатор банкрута у заявах по суті від 03.08.2022 №02-02/58 (а.с.113 т.20), від 16.09.2022 №02-02/73 (а.с.143 т.20) та від 03.10.2022 №02-02/80 (а.с.198 т.20) та у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і пояснив,

що ліквідатор систематично направляє на адреси кредиторів звіти про вжиті ним заходи у ліквідаційній процедурі з нарахованою щомісяця грошовою винагородою ліквідатору;

що посилання кредитора на абз.3 ч.6 ст.30 КУзПБ є помилковим, оскільки даною нормою передбачено подання арбітражним керуючим звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури ліквідації до суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, однак процедура ліквідації не завершена і перехід до наступної не здійснювався;

що КУзПБ не передбачає права комітету кредиторів затверджувати ліквідатору оплату послуг за обсяг виконаної робити;

що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду, розмір якої було затверджено ухвалою суду №2 від 17.09.2020;

що комітет кредиторів ПП "ПФ "Макс" (протокол №5-К від 12.05.2022, питання №3) затвердив звіт ліквідатора про нарахування грошової винагороди за виконання обов`язків ліквідатора банкрута за період з 01.01.2021 до 31.03.2022 на загальну суму 276 000,00 грн рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим, оскільки за нього проголосувала більшість голосів кредиторів, присутніх на зборах (комітеті) кредиторів;

що посилання кредитора на незаконність протоколу комітету кредиторів від 12.05.2022 №5-К не підтверджено належними та допустимими доказами;

що в ухвалах суду про продовження строку ліквідаційної процедури (в т.ч. і від 11.11.2021) суд надавав оцінку вчиненим діям ліквідатора банкрута у ліквідаційній процедурі і вони є підтвердженнями належного виконання ним своїх обов`язків;

що відповідно до протоколу зборів комітету кредиторів від 13.10.2022 №8-К схвалено звіт ліквідатора про проведення ліквідаційної процедури за період з 29.01.2021 до 31.03.2022 (а.с.233 т.20) і комітет кредиторів не вважає його дії неналежними.

3. Учасники провадження у справі про банкрутство боржника, які не прибули у судове засідання були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак їх повноважні представники у судове засідання не з`явились і про причини неявки не повідомили.

Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.

У судовому засіданні 13.10.2022 оголошувалась перерва, після закінчення якої учасники справи у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

4. При вирішенні поданої на розгляд заяви судом застосовуються положення Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс).

Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення.

5. Заслухавши представників учасників справи про банкрутство боржника та дослідивши наявні у справі докази суд встановив наступне.

Ухвалою суду від 22.05.2014 порушено провадження у справі про банкрутство боржника. Постановою суду від 07.04.2015 боржника визнано банкрутом. Ухвалою суду від 01.07.2016 ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гуріна Р.А.

Ухвалою суду від 17.09.2020 визначено з 21.10.2020 основну грошову винагороду за кожний місяць виконання повноважень ліквідатора банкрута три розміри мінімальної заробітної плати.

У період з 01.01.2021 до 31.03.2022 арбітражний керуючий Гурін Р.А. здійснював повноваження ліквідатора банкрута.

Ухвалами суду від 17.09.2020 №1, від 18.03.2021, від 11.11.2021, від 17.05.2022 продовжено строки ліквідаційної процедури.

Згідно зі звітом ліквідатора банкрута про нарахування грошової винагороди (т.20 а.с.119) останнім за період з 01.01.2021 до 31.03.2022 нараховано суму 276 000,00 грн. грошової винагороди, виплату якої не здійснено.

Розмір грошової винагороди підтверджується розрахунком.

Зазначений звіт ліквідатора схвалений комітетом кредиторів, що підтверджується протоколом зборів комітету кредиторів ПП "ПФ "Макс" від 12.05.2022 №5-К (т.20 а.с.126-128).

6. Відповідно до положень ст.30 Кодексу:

арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду;

грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород;

розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень;

право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень;

арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором;

сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі;

кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду;

звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором;

звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Відповідно до ч.4 ст.61 Кодексу ліквідатор не менш як один раз на місяць подає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансовий стан і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

Ухвалою суду від 17.05.2022 у цій справі: продовжено строк здійснення ліквідації боржника та подання ліквідатором банкрута суду відомостей щодо проведення ліквідаційної процедури до 07.11.2022; зобов`язано ліквідатора банкрута до закінчення строку у разі неможливості завершення ліквідаційної процедури подати суду звіт про проведення ліквідаційної процедури за період з дня винесення цієї ухвали (…); звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат (з розрахунками, доказами і їх переліком).

8. Аналізуючи установлені у справі обставини та вищевказані норми чинного законодавства суд приходить до таких висновків.

8.1. Згідно із ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

При цьому відмову від оплати винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України (висновки у п.30 постанови Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №902/626/20).

Згідно із ст.6 Закону України "По оплату праці", ст.96, 97 Кодексу законів про працю України системами оплати праці є тарифна та інші системи, що формуються на оцінках складності виконуваних робіт і кваліфікації працівників. Оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Згідно із ч.1 ст.30 Кодексу арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, керуючий реструктуризацією, керуючий реалізацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Тобто оплатність виконання функцій арбітражного керуючого установлена законом і вона є ідентичною по своїй суті до тієї оплати, яка передбачена Конституцією України, Кодексом законів про працю України, Законом України "По оплату праці" за виконання будь-якої роботи працівником. Особливості системи оплати послуг арбітражного керуючого визначені Кодексом і будь-якими іншими актами безпосередньо не регулюються. Будь-яких актів, які передбачають "відрядну або іншу систему" оплати послуг арбітражного керуючого немає, як і не передбачено законом можливості укладення будь-якого договору з арбітражним керуючим на оплату його послуг.

З аналізу цих актів суд приходить до висновку, що оплата послуг арбітражного керуючого є аналогічною до погодинної оплати та здійснюється за весь час виконання ним своїх обов`язків з моменту призначення і до моменту його звільнення. Тому ні комітетом кредиторів, ні судом не може бути унормовано право на отримання грошової винагороди арбітражним керуючим залежно від обсягу, кількості чи й будь-яких інших "вимірних" показників виконаної роботи. Єдиним "вимірним" показником його роботи є оцінка його дій (бездіяльності) як належних чи неналежних, яка здійснюється комітетом кредиторів та судом.

Право вимоги у арбітражного керуючого на грошову винагороду виникає не з підстав погодження (схвалення) звіту комітетом кредиторів, а з підстав закінчення відповідного місяця (абз.5 ч.2 ст.30 Кодексу). Право на відшкодування витрат арбітражного керуючого виникає після надходження коштів на рахунок боржника (абз.2-4 ч.3 ст.61 Кодексу).

Разом з тим, якщо дії (бездіяльність) арбітражного керуючого були неналежними, то вони можуть не підлягати оплаті повністю чи частково, але ці обставини підлягають доказуванню в суді. Схвалення звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат комітетом кредиторів і забезпеченим кредитором (стосовно заставного майна) та наступне його затвердження судом виступають засобом здійснення контролю за діяльністю арбітражного керуючого та за нарахуванням і виплатою відповідних коштів. Зокрема, для того, щоб комітет кредиторів міг контролювати і оцінювати діяльність арбітражного керуючого та понесені ним витрати, законом передбачено обов`язок арбітражного керуючого не менш як один раз на місяць подавати комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансовий стан і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів (ч.4 ст.61 Кодексу) і не менше одного разу на два місяці звітувати про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення і відшкодування його витрат на засіданнях зборів комітету кредиторів (абз.1 ч.6 ст.30 Кодексу). Цим обов`язкам арбітражного керуючого кореспондує передбачене законом право комітету кредиторів (члена комітету кредиторів чи й будь-якого кредитора) реагувати на незаконну чи неналежну поведінку арбітражного керуючого.

Так, передбаченим Кодексом засобом припинення нарахування грошової винагороди арбітражного керуючого є лише ухвала суду про відсторонення його від виконання повноважень (ч.4 ст.28 Кодексу), а комітет кредиторів має контролювати та оцінювати належність виконання арбітражним керуючим своїх повноважень через звіти ліквідатора банкрута (ч.4 ст.61 Кодексу). Невиконання цих обов`язків є для кредиторів (членів комітету кредиторів) підставою негайно реагувати на незаконні дії чи бездіяльність арбітражного керуючого шляхом їх оскарження (ч.3 ст.60, ч.6 ст.61 Кодексу), в тому числі заявляти вимоги про припинення його повноважень чи про відмову у затвердженні, виплаті грошової винагороди та у відшкодуванні витрат.

При цьому, можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи (постанова Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №902/626/20).

8.1.1. Отже АТ "Державний експортно-імпортний банк України" не позбавлений був права вимагати скликання зборів комітету кредиторів (чи скликати їх самостійно) для схвалення раз на два місяці звітів арбітражного керуючого про грошову винагороду арбітражного керуючого, оцінювати належність чи неналежність дій арбітражного керуючого для позбавлення його грошової винагороди у конкретні періоди його діяльності, в тому числі й під час судових засідань, за результатами проведення яких постановлено ухвали суду від 18.03.2021, від 11.11.2021, від 17.05.2022 про продовження строку здійснення ліквідаційної процедури.

8.2. Щодо рішення комітету кредиторів від 12.05.2022 суд вважає таке.

8.2.1. Комітетом кредиторів прийнято рішення у письмовій формі (протокол від 12.05.2022 №5-К, а.с.126 т.20), яким схвалено звіт ліквідатора банкрута про нарахування і виплату грошової винагороди за період з 01.01.2021 до 31.03.2022 (далі Звіт від 12.05.2022).

Протокол зборів комітету кредиторів від 12.05.2022 не містить будь-яких заперечень щодо відсутності правових підстав визначення суми грошової винагороди ліквідатора банкрута, тобто не спростовує поданих ліквідатором банкрута доказів, правомірність вимог та правильність розрахунків.

8.2.2. Разом з тим зі змісту листа АТ "Державний експортно-імпортний банк України" від 10.05.2022 (а.с.125 т.20) вбачається, що кредитор відмовляє ліквідатору у схваленні Звіту від 12.05.2022 взагалі, тобто відмовляє арбітражному керуючому у його праві на отримання грошової винагороди, що суперечить ст.30 Кодексу.

8.2.3. Зі змісту заперечень АТ "Державний експортно-імпортний банк України" від 22.08.2022 вбачається, що він заперечує проти затвердження звіту від 12.05.2022 з підстав подання до суду заяви арбітражним керуючим про його затвердження з порушенням процесуальних норм (строку подання звіту) та з матеріальних підстав (відсутності у звіті ліквідатора банкрута даних про фактично вчинені ліквідатором банкрута заходи в період з 01.01.2021 до 31.03.2022). Представник кредитора зазначав, що для затвердження звіту необхідно встановити які фактичні дії вчинялись протягом ліквідаційної процедури і надати їм оцінку.

Але суть господарського процесу і як розгляду будь-якої справи в суді полягає в тому, що суд не проводить "розслідування" фактів (обставин), як це здійснюють органи досудового слідства (ч.4 ст. 74 ГПК України) у суді процес "дослідження" стосується виключно поданих сторонами у справу доказів і здійснюється виключно для підтвердження чи спростування обставин (фактів), на які посилається учасник справи.

"Розрахунок" певних сум є складовою "обставин", на які посилається учасник справи, тому суд перевіряє такий розрахунок (якщо він наданий) на відповідність наявним у справі доказам. Адже право арбітражного керуючого на отримання грошової винагороди є безумовним і питання вирішується лише щодо їх розміру.

Кредитором не вказано конкретних заперечень щодо відсутності правових підстав для нарахування сум грошової винагороди ліквідатором банкрута. Комітет кредиторів (у протоколі) чи й кредитор (у заяві та у судовому засіданні) доводів і розрахунків щодо сум, які підлягають затвердженню, не наводить.

Суд не здійснює за завданням учасників справи розслідування фактів діяльності арбітражного керуючого та не здійснює власних розрахунків, як це фактично намагається нав`язати суду АТ "Державний експортно-імпортний банк України". Якщо кредитор вважає, що із наданого Гуріним Р.А. розрахунку суми вимог мала б бути виключена певна конкретна сума, то він повинен був вказати, яка конкретно сума має бути виключена, за який конкретний період, як вона обрахована та якими доказами підтверджуються доводи і розрахунки кредитора (постанова Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2022 у справі №925/236/15). При цьому суд наголошує, що одночасно підтверджуватись цими доказами мають і факти невиконання (неналежного виконання) арбітражним керуючим своїх обов`язків.

8.2.4. Разом з тим, комітетом кредиторів було прийнято рішення у письмовій формі (протокол від 03.10.2022 №8-К, а.с.233 т.20), яким схвалено звіт ліквідатора банкрута про хід ліквідаційної процедури за період з 29.01.2021 до 31.03.2022, тобто комітетом кредиторів було схвалено дії ліквідатора за час виконання його повноважень, а тому у ліквідатора є повне право на отримання грошової винагороди.

8.3. Також кредиторами не ініціювалось та судом не вирішувалось питання щодо неналежного виконання ліквідатором банкрута своїх обов`язків ні за весь період, ні у окремих його частинах.

Сам факт того, що ліквідатором банкрута у певний період не було вчинено жодної дії, ще не є доказом незаконної бездіяльності такі доводи мають кредитором обґрунтовуватись та доводитись, а ліквідатор банкрута повинен мати можливість надати на них свої заперечення.

Оскільки заперечення кредитора є узагальненими, неконкретними і не підтвердженими доказами, то вони відхиляються судом.

8.4. Враховуючи, що розрахунок грошової винагороди, судом перевірений та є вірним, що заперечення кредиторів щодо вірності математичного розрахунку суми відсутні, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Гуріна Р.А. від 03.08.2022 №02-02/58 (із заявою від 03.10.2022 №02-02/80 про усунення недоліків первісної заяви) задовольнити повністю.

Затвердити схвалений комітетом кредиторів (протокол від 12.05.2022 №5-К) звіт ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Гуріна Р.А. про нарахування і виплату грошової винагороди за період з 01.01.2021 до 31.03.2022 на суму 276 000,00 грн., виплату якої не здійснено.

Ухвала суду набрала законної сили 24.10.2022. Ухвала суду може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду через суд першої інстанції в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 24.10.2022.

Направити цю ухвалу суду ліквідатору банкрута, членам комітету кредиторів (3).

С у д д я Хабазня Ю.А.

П-5