РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.09.2022Справа № 910/6593/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бенчук О.О., розглянув матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства «Київмедпрепарат»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ-ФАРМ»

про стягнення 3 048 473,26 російських рублів

За участю представників сторін:

від позивача Задорожна Л.Г.

від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Київмедпрепарат" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-ФАРМ" (далі - відповідач) про стягнення 3 048 473,26 російських рублів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за контрактом № ЕХР-523/19 від 17.10.2019 в частині проведення оплати за поставлений позивачем товар у встановлений таким договором строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2022 відкрито провадження за поданим позовом за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 06.09.2022, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.

Копія вказаної ухвали суду отримана позивачем 09.08.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 618.

Текст вказаної ухвали суду оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 03.08.2022 за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/105525793.

Крім того, 05.08.2022 повідомлення про відкриття провадження за поданим позовом та призначення підготовчого засідання, призначеного на 06.09.2022, опубліковано також на сайті Господарського суду міста Києва.

У судове засідання 06.09.2022 відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Ухвалою суду від 06.09.2022 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.09.2022.

Копія вказаної ухвали суду отримана позивачем 13.09.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 633, крім того, представник позивача, що був присутнім в судовому засідання 06.09.2022, повідомлений про дату і час судового засідання під розписку.

Текст вказаної ухвали суду оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 08.09.2022 за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/106077941.

Крім того, 21.09.2022 повідомлення про призначення засідання з розгляду справи по суті на 27.09.2022 опубліковано також на сайті Господарського суду міста Києва.

У судовому засіданні 27.09.2022 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач повноважного представника для участі в судовому засіданні не направив, правом на подання відзиву на позов не скористався.

При цьому суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про час, дату та місце розгляду даної справи, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 367 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно, зокрема, вручити документи на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами (ч. 2 ст. 367 Господарського процесуального кодексу України).

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території держави відповідача регулюється Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19.12.1992., прийнявши відповідний нормативний акт - Постанову Верховної Ради України "Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності" від 19.12.92.

Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась та триває станом на момент ухвалення рішення суду у даній справі.

Відповідно до частини 1 статті 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

За зверненням Мін`юсту Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно з листом Міністерства юстиції України "Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану" № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами російської федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Крім того, у зв`язку з агресією зі сторони росії та введенням воєнного стану АТ "Укрпошта" з 25.02.2022 припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з російською федерацією та республікою білорусь.

Відтак, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України суд не здійснює повідомлення відповідача про розгляд даної справи засобами поштового зв`язку та не звертається до суду російської федерації з судовим дорученням про вручення документів.

За вказаних обставин, повідомлення відповідача про розгляд даної справи належним чином здійснено шляхом розміщення відповідних ухвал суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а також на офіційному сайті Господарського суду міста Києва, про що зазначено вище.

Зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 27.09.2022 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

17.10.2022 між позивачем (далі - продавцем) та відповідачем (далі - покупець) укладено контракт № ЕХР-523/19, за умовами якого продавцем зобов`язався передати у власність покупця лікарські засоби (далі - товар), на умовах DAP-москва Митний пост рф (якщо в разовій специфікації до контракту не передбачений інший пункт призначення)/ поставка до місця призначення відповідно до правил ІНКОТЕРМС-2010, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити даний товар (п. 1.1 контракту)

Відповідно до п. 14.3 контракту останній набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками продавця та покупця та діє до 31.01.2022, а щодо невиконання сторонами обов`язків - до повного виконання.

Згідно зі специфікацією № 4 від 18.06.2021 сторонами погоджено про поставку позивачем відповідачу товару в загальному розмірі 3 048 474,19 російських рублів та погоджено, що оплата такого товару здійснюється з відстроченням платежу - 300 календарних днів від дати постачання товару на митний пост країни покупця.

Крім того, позивачем 18.06.2021 виставлено для оплати рахунок-фактуру № 4 на суму 3 048 474,19 російських рублів, що передбачає відстрочення платежу - 300 календарних днів від дати постачання товару.

Також судом встановлено, що відповідно до додаткової угоди № 1 від 14.02.2020 між сторонами досягнута домовленість про зміну строку відстрочення платежу за поставлений товар, погоджений в п. 3.1 контракту, згідно з вказаною додатковою угодою погоджено відстрочення платежу не більше 300 календарних днів від дати поставки товару.

Додатковою угодою № 2 від 04.08.2020 сторонами погоджено про зміну найменування товару, який має поставлятись за умовами контракту № ЕХР-523/19 від 17.10.2019

Відповідно до п. 4.1 контракту строк постачання визначається у разових специфікаціях, які підписані сторонами. Датою поставки товару є дата, що вказана на штампі (печатці), який проставляється на товаросупровідній документації (CMR, Airway bill, інвойс та ін.), та підтверджує прибуття товару на митний пост країни покупця.

Як вбачається з CMR накладної № 504340, позивачем товар, передбачений умовами вищевказаного контракту та рахунком-фактурі № 4, поставлено до московської обласної митниці 01.08.2021, що підтверджується відповідним штампом, та переданий останньою на склад тимчасового зберігання.

Також відправлення позивачем через перевізника (ДП «Евенбергер Логістик УКР») згідно з дорученням № 04795 від 28.07.2021 товару відповідачу підтверджується видатковою накладною № СD2103391 від 29.07.2021 та товарно-транспортною накладною № СD2103391 від 29.07.2021.

У порушення умов Контракту відповідач не виконав своїх зобов`язань в повному обсязі та своєчасно не здійснив повну оплату за поставлений товар.

При цьому, як зазначає позивач в позові, у відповідача наявна переплата в розмірі 0,93 російських рублів за раніше поставлений в рамках контракту № ЕХР-523/19 товар, у зв`язку з чим такі кошти зараховані позивачем в рахунок погашення заборгованості за поставлений позивачем товар на суму 3 048 474,19 російських рублів, у зв`язку з чим у відповідача наявна заборгованість в розмірі 3 048 473,26 російських рублів (3 048 474,19-0,93).

Статтею 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Таким чином, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності (пункт 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право") спір підлягає вирішенню в господарських судах України.

Пунктом 12.1. контракту сторони передбачили підсудність справи Господарському суду міста Києва при поданні позову продавцем (позивачем).

Таким чином, спір у даній справі підлягає розгляду Господарським судом міста Києва.

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Контракт як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків з постачання товару.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як визначено ч. 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати поставленого товару, наявність заборгованості не спростовано, в зв`язку з чим суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 3 048 473,26 російських рублів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, суд не погоджується з твердженнями позивача в позовній заяві, що оплата такого товару мала бути здійснена відповідачем до 26.05.2022, оскільки 300 календарних днів з моменту надходження товару на митний пункт призначення країни покупця спливав 28.05.2022 (01 серпня 2021 + 300 календарних днів), проте 28.05.2022 є вихідним днем (субота).

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

За вказаних обставин, товар поставлений позивачем відповідачу мав бути оплачений до 30.05.2022.

Проте, вказані твердження позивача не змінюють висновків суду щодо обґрунтованості заявлених позивачем позовних вимог у даній справі, оскільки станом на момент звернення позивача з даним позовом (27.07.2022) товар є неоплаченим відповідачем.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Арт-Фарм" (109147, російська федерація, м. москва, вул. таганська, б. 17-23, поверх 6, код 964) на користь Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 139, код 00480862) суму боргу в розмірі 3 048 473,26 російських рублів (три мільйони сорок вісім тисяч чотириста сімдесят три російських рублів 26 копійок, що еквівалентно 1 924 501,17 грн станом на 22.07.2022), та судовий збір у розмірі 28 867,52 грн (двадцять вісім тисяч вісімсот шістдесят сім грн 52 коп.)

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 31.10.2022.

Суддя О.Г. Удалова