РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.10.2022Справа № 910/6937/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП-Захист-1" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фомальгаут-Полімін" про стягнення 194 817,40 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІП-Захист-1" (далі - Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що на виконання укладеного 1 квітня 2019 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фомальгаут - Полімін" (далі - Підприємство) договору про надання охоронних послуг № 02/04/2019 позивач надав відповідачу передбачені цією угодою послуги на суму 243 817,40 грн. Оскільки Підприємство взяте на себе за вказаним договором зобов`язання з оплати наданих йому послуг виконало лише частково, заборгувавши таким чином позивачу 194 817,40 грн, останній, посилаючись на статті 509, 526, 530, Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтю 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 8 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

15 серпня 2022 року через загальний відділ канцелярії суду позивачем на виконання вимог вказаної ухвали подано документи для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18 серпня 2022 року вищенаведену позовну заяву Товариства прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6937/22 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В силу положень статті 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 18 серпня 2022 року про відкриття провадження у справі № 910/6937/22 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03134, місто Київ, вулиця Пшенична, будинок 2-А.

Вказана ухвала отримана відповідачем 1 вересня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 779.

Згідно з пунктом 3 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Про факт обізнаності Підприємства про розгляд даної справи також свідчить підпис уповноваженого представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи № 910/6937/22 26 серпня 2022 року на відповідному його клопотанні від вказаної дати.

Проте відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв чи клопотань по суті спору на адресу суду не направив.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

21 вересня 2022 року через загальний відділ діловодства суду від Товариства надійшло письмове підтвердження від 16 вересня 2022 року № 16.09.22, в якому позивач повідомив суд, що ціна позову не змінилася, спірна заборгованість не погашена.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

1 квітня 2019 року між Товариством та Підприємством укладено договір про надання охоронних послуг № 02/04/2019, за умовами якого останній замовляє, а позивач надає охоронні послуги, а саме: приймає під охорону об`єкт, вказаний у дислокації (додаток №1 до договору). Вид охорони визначено за згодою сторін як інспекторсько-сторожову службу охорони. Система охорони об`єкту та дислокація постів визначаються Товариством за погодженням з Підприємством (пункт 1.1. договору).

Даний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

Згідно з пунктами 3.4., 3.5. даного правочину послуги з охорони і відповідальність позивача за них настає після підписання двостороннього акта приймання-передачі об`єкта під охорону, але не пізніше 5 діб з дня початку надання послуг. Товариство надає послуги згідно умов і положень, визначених: дислокацією (додаток № 1 до договору), Інструкцією по охороні об`єкта (додаток № 2 до договору) та Інструкції про порядок приймання (здавання) об`єктів та окремих приміщень під охорону (додаток № 3 до договору).

Відповідно до пункту 4.1. вказаної угоди ціна договору становить 28 000,00 грн, у тому числі ПДВ (20%) щомісяця.

Оплата відповідачем вартості послуг здійснюється щомісячно на підставі рахунка-фактури, який виставляється позивачем, та підписаного сторонами акта приймання наданих послуг шляхом перерахування суми грошових коштів, визначених договором, на поточний рахунок Товариства після попереднього надання останнім рахунка для здійснення оплати або без такого. Сплата Підприємством вартості послуг здійснюється через 14 календарних днів з дня підписання сторонами акта наданих послуг (пункти 4.3., 4.4. договору).

Положеннями пункту 4.4. цієї угоди передбачено, що сторони за взаємною згодою можуть установити інші умови і форми розрахунків за надані послуги, які передбачені чинним законодавством, склавши при цьому додаток до даного договору.

Відповідно до пунктів 7.1., 7.2. спірного правочину факт надання відповідачу послуг підтверджується чинністю даного договору. Щомісяця з 1 по 5 число місяця, що наступив за місяцем, у якому надані охоронні послуги, позивач складає та затверджує акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) і надсилає його на адресу відповідача. Підприємство підписує такий акт наданих послуг згідно з умовами даного правочину не пізніше 5 числа місяця, що настає за місяцем, в якому послуги були надані.

Непідписання акта наданих послуг відповідачем не підтверджує факт ненадання послуг за звітний період (пункт 7.5. договору).

Згідно з пунктами 11.1. та 11.2. спірної угоди вона набуває чинності з 1 квітня 2019 року і діє до 1 квітня 2020 року. Після закінчення терміну дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, він вважається поновленим на один наступний календарний рік, проте кожна із сторін має право припинити його дію на умовах даного правочину.

Відповідно до пунктів 12.4., 14.4. договору зміни, доповнення та додатки до нього вносяться у письмовій формі за згодою сторін. Всі додатки до даного договору є його невід`ємними частинами.

З матеріалів справи вбачається, що у додатку № 1 до вищевказаного правочину сторони погодили дислокацію постів охорони на об`єкті Підприємства.

Судом встановлено, що 1 жовтня 2020 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до вищезазначеного правочину, за умовами якої пункт 4.1 договору було викладено у новій редакції, згідно якого ціна договору щомісяця становить 36 000,00 грн (у тому числі ПДВ 20 %).

Додатковою угодою від 1 жовтня 2021 року № 2 до пункту 4.1 договору внесені подальші зміни, згідно яких ціна договору щомісяця була змінена до 46 000,00 грн (у тому числі ПДВ 20 %). Вказаною додатковою угодою було внесено зміни й до розділу 8 договору.

Крім того, 13 грудня 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 3, якою також було змінено пункт 4.1 договору, відповідно до яких ціна договору щомісяця склала 42 000,00 грн (у тому числі ПДВ 20 %).

Судом встановлено, що на виконання укладеного між сторонами договору позивач у період його дії надав Підприємству охоронні послуги на загальну суму 243 817,40 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 30 листопада 2020 року № ОУ-0000181 на суму 36 000,00 грн, від 30 листопада 2021 року № ОУ-0000152 на суму 46 000,00 грн, від 31 грудня 2021 року № ОУ-0000166 на суму 43 548,40 грн, від 31 січня 2022 року № ОУ-0000008 на суму 41 269,00 грн, від 31 березня 2022 року № ОУ-0000027 на суму 42 000,00 грн, від 25 квітня 2022 року № ОУ-0000036 на суму 35 000,00 грн.

Вказані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками цих юридичних осіб.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за наведеним договором також свідчить відсутність з боку замовника претензій та повідомлень про порушення виконавцем умов цього правочину.

У той же час, всупереч умовам вищенаведеної угоди, відповідач взятий на себе обов`язок по оплаті вартості наданих йому послуг у встановлений строк виконав лише частково, сплативши виконавцю 49 000,00 грн: 16 000,00 грн за листопад 2020 року, 21 000,00 грн за листопад 2021 року, 12 000,00 грн за березень 2022 року, заборгувавши таким чином позивачу 194 817,40 грн. Так, повністю неоплаченими залишились охоронні послуги, надані позивачем у період з грудня 2021 року по січень 2022 року, а також за квітень 2022 року. Даний факт підтверджується наявними у матеріалах справи виписками з банківського рахунку Товариства та не заперечувалися самим відповідачем.

Слід також зазначити, що листом від 26 квітня 2022 року № 95 Підприємство звернулося до позивача з повідомленням про припинення дії договору з 26 квітня 2022 року.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За умовами частини 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що сума боргу відповідача, яка складає 194 817,40 грн, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги останнього про стягнення з Підприємства вказаної суми боргу у зв`язку з чим така вимога підлягає задоволенню.

За таких обставин позов Товариства підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фомальгаут-Полімін" (03134, місто Київ, вулиця Пшенична, будинок 2-А; ідентифікаційний код 31481925) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП-Захист-1" (04073, місто Київ, провулок Куренівський, будинок 15; ідентифікаційний код 39423965) 194 817 (сто дев`яносто чотири тисячі вісімсот сімнадцять) грн 40 коп. основного боргу та 2 922 (дві тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн 26 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 25 жовтня 2022 року.

СуддяЄ.В. Павленко