ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
25 жовтня 2022 року Справа № 926/5091/21
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гушилик С.М., розглянувши заяву адвоката Добринь Я.О., який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Агроном", за вх.№3819 від 17.10.2022 року про розподілу судових витрат по справі №926/5091/21
Про повернення сплаченої за товар суми коштів в розмірі 248000,00 грн
За участю представників:
Від позивача за первісним та відповідача за зустрічним: не з`явився
Від відповідача за первісним та позивача за зустрічним: адвокат Гінгуляк О.М. (ордер СЕ №1035703 від 20.12.2021 року)
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 11.10.2022 року задоволено позовні вимоги за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Агроном" до Фермерського господарства "ЛІДЕР" про стягнення заборгованості за договором поставки обладнання №00001АА2021 від 27.04.2021 року в розмірі 153744,66 грн. У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом Фермерського господарства "ЛІДЕР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Агроном" про повернення сплаченої за товар суми коштів в розмірі 248000,00 грн відмовлено.

17.10.2022 року адвокатом Добринь Я.О., який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Агроном" подано до суду заяву про розподіл судових витрат в розмірі 71 188,73 грн.

Обґрунтовуючи подану заяву позивач посилається на те, що ним були понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката пов`язані з розглядом справи №926/5091/21 відповідно до укладених з Адвокатським об`єднанням "Добринь" договору №01/11/2021 від 01.11.2021 року про надання правової допомоги, додаткової угоди №1 від 09.11.2021 року, додаткової угоди №1.1 від 10.11.2021 року та додаткової угоди №1/1 від 20.01.2022 року, а тому заявник просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 71 188,73 грн.

Ухвалою суду від 17.10.2022 року розгляд заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду на 25.10.2022 року.

24.10.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі представника ТОВ "Авіа Агроном".

Ухвалою суду від 21.10.2022 року задоволено клопотання адвоката ФГ "Лідер" про відеоконференцію.

25.10.2022 року повноважений представник ФГ "Лідер" через систему "Електронний суд" подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх.№3962), в якому заперечує щодо задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат посилаючись на те, щодо фактичного понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, сума гонорару є неспівмірною із складністю справи, не є обґрунтованою, розумною, реальною та пропорційно не відповідає об`єму здійсненої роботи та наданих послуг, а тому просить суд відмовити у задоволені заяви адвоката Добринь Я.О. про стягнення витрат пов`язаних з надання правової (правничої) допомоги в сумі 71 188,73 грн.

У судовому засіданні, 25.10.2022 року, заслухавши заперечення адвоката Гінгуляка О.М., розглянувши подані сторонами заяви, матеріали справи, суд встановив наступне.

Як зазначалося, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 11.10.2022 року у справі № 926/5091/21 задоволено у повному обсязі позовні вимоги за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Агроном" до Фермерського господарства "ЛІДЕР" про стягнення заборгованості за договором поставки обладнання №00001АА2021 від 27.04.2021 року в розмірі 153744,66 грн. У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом Фермерського господарства "ЛІДЕР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Агроном" про повернення сплаченої за товар суми коштів в розмірі 248000,00 грн відмовлено.

Питання розподілу витрат на правничу допомогу адвоката у рішенні від 11.10.2022 року суд не вирішував, позаяк адвокати сторін до початку судових дебатів зазначили, що мають намір подати остаточний розрахунок суми судових витрат з доказами протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі на підставі ч.8 ст.129 ГПК України.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.(ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 244 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вирішив задовольнити частково заяву адвоката Добринь Я.О., який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Агроном".

Статтею 16 ГПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, яка здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога).

Витрати на професійну правничу допомогу відшкодовуються стороні процесу у справах розглянутих за правилами позовного провадження, як загального, так і спрощеного (додаткова постанова ВПВС від 19.02.2020 року у цивільній справі №755/9215/15-ц).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини, що застосовується як джерело права (ч.4 ст.11 ГПК України) у питанні щодо того, чи вимагає стаття 6 Конвенції забезпечення юридичного представництва особи, що є стороною по справі, орієнтує національні суди на необхідності врахування специфічних обставин кожної конкретної справи та з`ясування того, чи відсутність правової допомоги позбавить заявника права на справедливий суд (Airey v. Ireland (Ейрі проти Ірландії), § 26; McVicar v. the United Kingdom (Мак-Вікар проти Сполученого Королівства), § 48; Steel and Morris v. the United Kingdom (Стіл і Морріс проти Сполученого Королівства), § 61). McVicar v. the United Kingdom (Мак-Вікар проти Сполученого Королівства), § 51).

У розвиток наведеного розуміння статті 6 Конвенції суд виходить з того, що надання правової допомоги залежить також і від інших факторів, серед яких: важливість того, що є предметом спору для заявника; складність відповідного закону чи процесу; можливість заявника ефективно представляти себе у суді без адвоката; існування обов`язкової вимоги мати представника у суді (Steel and Morris v. the United Kingdom (Стіл і Морріс проти Сполученого Королівства), § 61); (Airey v. Ireland (Ейрі проти Ірландії), § 26); (McVicar v. the United Kingdom (Мак-Вікар проти Сполученого Королівства), §§ 48-62; Steel and Morris v. the United Kingdom (Стіл і Морріс проти Сполученого Королівства), § 61; P., C. and S. v. the United Kingdom (P., C. та S. проти Сполученого Королівства), § 100); (Airey v. Ireland (Ейрі проти Ірландії), § 26); Gnahorй v. France (Ньяоре проти Франції), § 41).

Однак, суд вважає, що право правової допомоги не є абсолютним, а, отже, дозволяється висувати вимоги щодо умов її надання, засновуючись на, окрім уже перерахованих у попередньому пункті, умовах фінансового стану сторони у справі та очікування сторони щодо виграшу справи (Steel and Morris v. the United Kingdom (Стіл і Морріс проти Сполученого Королівства), § 62). З врахуванням викладеного, суд констатує, може існувати система юридичної допомоги, яка висуває вимоги до справ, у яких застосовується.

Відповідно до практики суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 40 рішення суду від 01.02.18р. у справі "Радченко проти України").

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст.16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).

Згідно зі ст.123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1, 2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, ч.3 вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч.4 ст.126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.2 ч. 1 ст. 129 ГПК України).

Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Як зазначалось вище, за результатами розгляду справи №926/5091/21 позивач за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом повідомив суд, що поніс витрати на професійну правничу допомогу, які складають 71188,73 грн.

На підтвердження наданих послуг позивачем подано акти приймання-передачі послуг, договір про надання правової допомоги, додаткові угоди до договору, акти виконаних робіт, остаточний розрахунок витрат.

Відповідно до договору №01/11/2021 від 01.11.2021 року адвокатське бюро "Добринь", ідентифікаційний код юридичної особи 42268646, в особі учасника бюро Добринь Я.О., що діє на підставі статуту, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЗП №001021 від 27.06.2014 року (далі Бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіа Агроном", ідентифікаційний код юридичної особи 43825997, в особі директора Баришнікова О.С., що діє на підставі статуту (далі Клієнт) уклали цей договір про наступне.

Згідно п.1 договору бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу:

-надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;

-складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру;

-складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства);

-представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань.

Клієнт надає Бюро наступні повноваження: бути представником клієнта у судових органах України будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачеві, відповідачу, третій особі, заявнику, зацікавленій особі, потерпілому, підозрюваному, обвинуваченому, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, з питань, пов`язаних із захистом прав, у тому числі право: пред`явити та підписувати від імені Клієнта та у його інтересах відповідний позов (позови); брати участь у судових засіданнях; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення у судах, які розглядають справу Клієнта; повністю або частково відмовлятися від позовних вимог; визнавати повністю або частково позови; змінювати підстави або предмет позовів; зменшувати або збільшувати предмет та/або вартість позовних вимог; укладати мирові угоди; передавати справу на розгляд третейського суду; оскаржувати рішення (ухвали, постанови) суду та користуватись іншими процесуальними правами, що передбачені законом; отримувати рішення (ухвали, постанови) суду (їх завірені у встановленому порядку копії); подавати виконавчі документи до стягнення, а також отримувати, підписувати та подавати від імені Клієнта та у його інтересах усі необхідні документи (серед іншого, але не виключно, заяви, заперечення, замовлення, клопотання, скарги, у тому числі апеляційну та касаційну, доповнення до них, додаткові документи тощо; представляти інтереси Клієнта усіма законними способами у судових органах та перед іншими органами, діяльність яких пов`язана із вирішенням питань, передбачених Договором; ознайомлюватися з матеріалами справи та з матеріалами виконавчого провадження - при звернення виконавчого документа до виконання; робити виписки та копії з документів, що є в матеріалах справи та порушувати питання про їх засвідчення у встановленому для того порядку; заявляти відводи у випадках, передбачених чинним законодавством України; брати участь у судових засіданнях та у дослідженні доказів: замовляти проведення експертизи; наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникнуть у ході судового процесу, якщо це дозволяється процесуальним законодавством, та при здійсненні виконавчого провадження; заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників процесу та або виконавчого провадження; оскаржувати рішення суду до касаційної інстанції; апелювати до вищої судової інстанції; оскаржувати дії чи бездіяльність посадових осіб (у тому числі виконавчих органів) у встановленому законодавством позасудовому порядку та користуватися при цьому усіма правами, передбаченими чинним законодавством, сплачувати державне мито, обов`язкові збори та інші необхідні платежі; вчиняти всі інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду уповноважень та які, на думку Бюро, будуть доцільними для правильного і ефективного виконання зобов`язань, передбачених цим договором (п.2.1. договору).

Безпосереднє представництво інтересів Клієнта від імені Бюро за цим договором здійснює адвокат Добринь Я.О. Бюро може залучати до виконання укладених ним договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. При цьому зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності (п.2.2. договору).

Відповідно до п.2.3. договору визначений цим договором об`єм правової допомоги може бути змінений (збільшений/зменшений) виключно за згодою сторін, шляхом укладення додаткової письмової угоди.

Дія договору припиняється через три роки з дня його укладення. Якщо, не пізніше як три місяці, жодна із сторін письмово не повідомила іншу сторону про намір розірвати договір, то договір продовжує свою дію на тих самих умовах та на той самий строк (п.4.2. договору).

Враховуючи вище викладене, договір є чинним.

Між сторонами 09.11.2021 року було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №01/11/2021 від 01.11.2021 року, яка визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) бюро за надання правової допомоги клієнту у спорі про стягнення заборгованості за договором поставки обладнання №00001-АА2021 укладеного між ТОВ "Авіа Агроном" та ФГ "Лідер"

Відповідно до п.1 додаткової угоди №1 вартість послуг: за консультування з питань стягнення заборгованості за договором поставки, розрахунок штрафних санкцій, складання та подання позовної заяви до господарського суду (перша інстанція) - 7000,00 грн; участь у судовому засідання (одне судове засідання) у тому числі в режимі відео конференції 2500,00 грн; складання та подання апеляційної скарги/відзиву на апеляційну скаргу 5000,00 грн.

Згідно п.5.1. додаткової угоди №1 правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами та скріплюється печатками.

10.11.2021 року між сторонами підписаний та скріплений печатками акт про прийняттяпередачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №01/11/2021 та додаткової угоди №1 від 09.11.2021 року. В якому зазначено, що Бюро надало, а Клієнт прийняв наступні послуги: консультування з питань стягнення заборгованості за договором поставки, розрахунок штрафних санкцій, складання та подання позовної заяви до господарського суду (перша інстанція) на суму 7000,00 грн.

Додатковою угодою №1.1 від 10.11.2021 року до договору про надання правової допомоги №01/11/2021 від 01.11.2021 року сторони затвердили порядок оплати гонорару за прийняття рішення на користь ТОВ "Авіа Агроном" в сумі 5% від суми задоволених позовних вимог.

Додатковою угодою №1/1 від 20.01.2022 року до договору про надання правової допомоги №01/11/2021 від 01.11.2021 року визначили порядок оплати послуг за зустрічним позовом ФГ "Лідер" до TOB "Авіа Агроном" про повернення коштів по справі № 926/5091/21, а саме: збір доказів, складання та подання відзиву на зустрічний позов ФГ "Лідер" до TOB "Авіа Агроном" про повернення коштів по справі № 926/5091/21 (перша інстанція) на суму 7000,00 грн; складання та подання процесуальних документів (заперечень, клопотання, адвокатських запитів, тощо пов`язаних з розглядом зустрічного позову) на суму 3000,00 грн.

13.10.2022 року між сторонами підписаний та скріплений печатками акт про прийняттяпередачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №01/11/2021 та додаткової угоди №1/1 від 09.11.2021 року та додаткової угоди №1.1 від 10.11.2021 року. В якому зазначено, що Бюро надало, а Клієнт прийняв наступні послуги:

-складання та подання відзиву на зустрічний позов, збір доказів на суму 7000,00 грн;

-участь адвоката у судових засіданнях (у тому числі в режимі відеоконференції) у суді першої інстанції: 04.01.2022, 02.02.2022, 18.02.2022, 03.05.2022, 19.05.2022, 02.08.2022, 12.08.2022, 30.08.2022, 12.09.2022, 23.09.2022, 07.10.2022 на суму 27500,00 грн

-складання та подання заяви свідка ОСОБА_1 (в тому числі вартість нотаріальних послуг) на суму 3000,00 грн;

-складання та подання заперечення щодо задоволення клопотання про призначення товарознавчої експертиза вих № 28/01-3 від. 28.01.2022 року на суму 3 000,00 грн;

-складання та подання документу: пропозиція на проведення випробувальних польотів дрона Reactive Drone Agric RDE-616 вих № 23/08-2 від. 23.08.2022 року на суму 3 000,00 грн;

-складання та подання клопотання про витребування доказів № 28/01-3 від. 28.01.2022 року на суму 3 000,00 грн;

-гонорар за прийняття рішення за первісним позовом на косить TOB "Авіа Агроном" на суму 7 688,73 грн;

-гонорар за прийняття рішення за зустрічним позовом на користь TOB "Авіа Агроном" на суму 10 000,00 грн.

А відтак, ціна наданих послуг склала 71188,73 грн.

Позивачем надано документи про проведення часткової оплати адвокатському об`єднанню за надану правничу допомогу на суму 14000,00 грн (платіжне доручення №161 від 10.11.2021 року на суму 7000,00 грн; платіжне доручення №225 від 26.01.2022 року на суму 7000,00 грн).

Відповідно до ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі ст.30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом із тим, процесуальні норми кожного із кодексів (ГПК, ЦПК, КАС) України визначають критерії, які слід застосовувати суду при визначенні розміру відшкодування стороні понесених нею витрат на правничу допомогу за наслідками судового вирішення спору.

Насамперед ч.2 ст.126 ГПК України визначає орієнтований перелік витрат, які сторона може понести у зв`язку з наданням адвокатом правничої допомоги у конкретній справі, для цілей їх розподілу, зокрема це: гонорар адвоката за представництво інтересів клієнта в суді; підготовка адвокатом справи до її розгляду, в тому числі збір доказів тощо; вартість послуг помічника адвоката; компенсація витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому всі надані адвокатом послуги, в тому числі, його помічником підтверджуються належними та достатніми доказами.

Правило ч.1 ст.124 та ч.3 ст.126 ГПК України зобов`язує учасника справи у першій заяві по суті спору (позовна заява та відзив на позов) подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Водночас згідно ч.3 ст.124 ГПК України, попередній розрахунок розміру судових витрат, в тому числі, на професійну правничу допомогу, не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Конструкція та послідовність викладення процесуальних норм ст.126 ГПК України зокрема, частини 4, орієнтує учасника справи на те, що у першій заяві по суті спору при визначенні попереднього (орієнтовного) розміру витрат на оплату послуг адвоката, які сторона спору понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, слід враховувати його співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг),часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частина 5 ст.126 ГПК України визначає можливий процесуальний наслідок для учасника справи, який недотримався вимог ч. 4 цієї статті Кодексу: суд вправі зменшити розмір його витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Водночас це право суд вправі застосувати виключно за обґрунтованим клопотанням іншої сторони про не співмірність заявлених до відшкодування витрат на оплату правничої допомоги адвоката (ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України).

Ініціатива суду щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони не допускається (додаткова постанова ВП ВС від 19.02.20р. у цивільній справі №755/9215/15-ц).

Норми ст.129 ГПК України суд застосовує вже на стадії вирішення спору між сторонами або у рішенні суду, або у додатковому рішенні суду.

Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням: ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо, дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що заява адвоката Добринь Я.О., який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Агроном", про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по справі №926/5091/21 подана з дотриманням вимог ч.8 ст.129 ГПК України.

У позовній заяві (ч.1 ст.124 ГПК України) зазначено, що позивач ТОВ "Авіа Агроном" планує понести витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18453,52 грн, відповідно до попереднього розрахунку суми судових витрат від 02.12.2021 року (а.с.31).

За змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом насамперед згідно з умовами договору про надання правничої допомоги.

Фактичні витрати на професійну правничу допомогу понесені позивачем, що пов`язані із розглядом справи №926/5091/21 складають 71188,73 грн.

При цьому, суд зазначає, стороною - ФГ "Лідер" подано заперечення проти заявлених ТОВ "Авіа Агроном" судових витрат.

У своєму клопотанні ФГ "Лідер" посилається на те, що договором про надання правової допомоги, сторонами не передбачено окремо такого виду витрат як участь в судовому засіданні, тим більше з визначеною сумою за кожне судове засідання окремо без врахування витраченого часу в судовому засіданні. А тому, заявлені вимоги в цій частині, на думку відповідача, не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими. Відповідач звертає увагу на те, що подання (долучення) до суду самої заяви свідка не вважається процесуальним документом. Також зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази сплати вартості нотаріальних послуг. Щодо стягнення витрат за складання та подання заперечення, в задоволенні клопотання про призначення товарознавчої експертизи вих.№28/01-3 від 28.01.2022 року, на думку відповідача, є неприпустимим оскільки судом не було задоволено вище вказане заперечення та винесено ухвалу про призначення у справі товарознавчої експертизи. Відсутність в матеріалах справи висновку експерта зумовлено неможливістю її проведення у зв`язку із введенням воєнного стану на всій території України. А тому, заявлені в цій частині вимоги є неправомірними. Щодо стягнення на предмет складання та подання останнім пропозиції на проведення випробувальних польотів дрона Reactive Drone Agric RDE-616 в сумі 3000,00 грн, слід зауважити, що складання вказаної пропозиції не являється процесуальним документом в розумінні ГПК України. А клопотання про витребування доказів від 28.01.2022 року було судом залишено без розгляду, а тому заявлена сума в розмірі 3000,00 грн, не підлягає стягненню з відповідача. Крім цього, слід зауважити що всі вище вказані суми, які представник позивача просить суд стягнути з відповідача є неспівмірними зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом позивача на представництво інтересів в суді та не відповідають дійсним обставинам справи.

ФГ "Лідер" звертає увагу, що у заяві про розподіл судових витрат представник позивача зазначає, що судові витрати з надання правової допомоги склали 71188,73 грн та надав до вказаної заяви остаточний розрахунок судових витрат та акт прийняття-передачі наданих послуг, натомість під час подання позовної заяви орієнтовний розрахунок стягнення витрат на надання правової допомоги складав набагато менше. Більше того, в попередньому розрахунку суми судових витрат представником позивача не вказувалось про суму гонорару в розмірі 5% за прийняття рішення на користь ТОВ "Авіа Агроном". А тому, просить відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

В судовому засіданні 25.10.2022 року представник первісного відповідача підтримав свої заперечення щодо задоволення судових витрат та наголосив на тому, що підприємство його довірителя знаходиться у досить важкому фінансовому стані у зв`язку з введенням військового стану в Україні, а тому такі витрати стануть тягарем для ФГ "Лідер".

З урахуванням всього вище викладеного, суд не погоджується з позицією ФГ "Лідер" про повну відмову позивачеві у стягненні витрат на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 ЦК України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

При цьому, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 року у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та ст.28 Правил адвокатської етики гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Отже ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

При цьому Верховний Суд зазначає про те, що Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правила адвокатської етики надають визначення поняття "гонорар" без поділу цього поняття на види. Зокрема норми зазначених закону та Правил не передбачають такі різновиди винагороди (гонорару) як основний, додатковий чи "гонорар успіху", що свідчить про те, що поняття "гонорар", яке міститься у зазначених нормативно-правових актах, є загальним, під яким розуміється як основна, так і додаткова винагороди.

Сторони (Клієнт та Бюро) чітко затвердили порядок оплати гонорару за прийняття рішення на користь ТОВ "Авіа Агроном" в сумі 5% від суми задоволених позовних вимог (додаткова угода №1.1 від 10.11.2021 року до договору про надання правової допомоги №01/11/2021 від 01.11.2021 року), а відтак, стягнення по додатковій угоді №1.1 від 10.11.2021 року є правомірним.

Відповідно до вимог чинного законодавства адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

При цьому, у постанові Верховного Суду від 28.07.2022 року по справі №903/781/21 зазначено те, що визначення сторонами у договорі про надання правової допомоги порядку обчислення гонорару у відсотковому відношенні до певної грошової суми відповідає такій формі обчислення гонорару як фіксований розмір. При такому порядку обчислення гонорару фактична кількість витраченого адвокатом часу на надання послуг клієнту не має значення, а у підсумку визначається саме чітка фіксована грошова сума.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду у справі № 910/8443/17 від 11.05.2018 року та практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009 року, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Разом з тим, суд звертає увагу на позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведену в постановах від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 року у справі №910/906/18, про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість лише щодо розподілу витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Позивачем подано платіжне доручення №161 від 10.11.2021 року на суму 7000,00 грн та платіжне доручення №225 від 26.01.2022 року на суму 7000,00 грн про часткову сплату наданих послуг Адвокатському бюро "Добринь".

У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, за результатами дослідження поданих позивачем доказів, оцінки вимог і заперечень сторін, з огляду на положення статей 123, 129 ГПК України, дослідивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та присудження до стягнення з відповідача ФГ "Лідер" на користь позивача ТОВ "Авіа Агроном" витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 25000,00 грн, що становить більше 35% від заявленої суми понесених витрат на правову допомогу або більше 16% заявленої суми первісного позову і, на переконання суду, є співмірною із складністю справи та реально витраченим адвокатом часу на надання правничої допомоги, в той же час не є надмірним тягарем для відповідача.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2022 року №911/2737/17 висловлено правову позицію, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Решту витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 46188,73 грн суд залишає за позивачем.

Керуючись статями 2, 4, 5, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 194, 232, 233, 236 238, 240 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Заяву адвоката Добриня Я.О., який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Агроном", за вх.№3819 від 17.10.2022 року про розподіл судових витрат в сумі 71 188,73 задовольнити частково.

2.Стягнути з Фермерського господарства "ЛІДЕР" (60111, Чернівецька область, Дністровський район, с. Ленківці, вул. Церковна, буд.1, код 21446674) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Агроном" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Івасюка Володимира, буд. 31, оф. 3, код 43825997) понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25000,00 грн (двадцять п`ять тисяч гривень).

3.В задоволенні решти суми - відмовити.

4.Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Повний текст складено та підписано 27.10.2022 року

Суддя Гушилик С.М.