ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" жовтня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2166/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Гутниковій О.С.

розглянувши справу №916/2166/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг (49000, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренткампані (65014, м.Одеса, вул. Приморська, буд. 18; )

Про стягнення 500000,00 грн.

Представники:

від позивача Шмалько Юрій Олександрович, адвокат за ордером

від відповідача Сакали Микола Якович, адвокат за ордером

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренткампані про стягнення 500000,00 грн.

Позовні вимоги направлено на стягнення з відповідача 500000,00 грн. боргу за не повернення фінансової допомоги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.08.2021р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2166/21. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "06" вересня 2021 р. о 12:30. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 06.09.2021р. о 12:30.

25.08.2021р. та 03.09.2021р. до суду відповідачем було надано клопотання про продовження строку на подання відзиву.

У судовому засідання 06.09.2021р. судом було задоволено клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву частково та продовжено йому строк до 13.09.2021р.

06.09.2021р. судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 15.09.2021р. о 12:15.

13.09.2021р. до суду відповідачем було надано відзив на позовну заяву.

16.09.2021р. до суду позивачем було надано клопотання про витребування у відповідача оригіналу письмового доказу, в порядку ч. 6 ст. 91 ГПК України.

У судовому засіданні 15.09.2021р. представник відповідача не заперечував проти клопотання позивача та судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 20.09.2021р. о 14:45.

У судовому засідання 20.09.2021р. представником відповідача було надано на огляду суду оригінал Договору №1 від 15.01.2019р. Судом оглянуто оригінал договору та повернуто його відповідачу.

20.09.2021р. судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 27.09.2021р. о 17:00.

24.09.2021р. до суду позивачем було надано відповідь на відзив.

27.09.2021р. до суду позивачем було надано клопотання про призначення судової експертизи. Товариством з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг зазначено суду, що позивач ставить під сумнів як відповідність оригіналу наданої відповідачем копії договору №1 від 15.01.2019 року, так і сам факт реального існування цього документу, який би був належним чином підписаним повноважними особами, зокрема, колишнім директором Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг Точинською К.В. Позивач вважав, що додана Товариством з обмеженою відповідальністю „Ренткампані до відзиву копія Договору №1 надана для формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи та не відповідає вимогам достовірності та вірогідності доказів.

За поясненнями позивача, зазначений документ викликає сумнів в його достовірності, а саме викликає підозри щодо наявності повноважень у особи, яка нібито підписувала Договір №1 від 15.01.2019р., у тому числі факт підписання договору саме директором Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг Точинською Катериною Вікторівною, та щодо того - коли саме відбувалося його підписання. Вказані сумніви виникли у Позивача у зв`язку з наступним. У бухгалтерській документації позивача відсутній письмовий варіант договору від 15.01.2019р. №1, копію якого відповідач приклав до свого відзиву. Відсутні також будь-які інші документи, які б прямо чи опосередковано підтверджували частково безповоротний (на суму 1100000 грн.) характер наданої відповідачу фінансової допомоги. Крім того, ще 18.06.2021 року №2/1806 позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення заборгованості і перерахування суми боргу 1280000,00 грн. за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 15.01.2019 року №1. У відповідь Товариство з обмеженою відповідальністю „Ренткампані не повідомило позивача про відсутність заборгованості у зв`язку з наявністю письмового варіанту цього договору, який містить умову про надання переважно безповоротної фінансової допомоги та відповідач залишив цю вимогу без відповіді та реагування.

Позивачем було також зазначено, що згідно банківській виписці ОТП Банку за 18.02.2019 року, позивач платіжним дорученням №261 перерахував відповідачу суму 1690000 грн., з призначення платежу: „надання поворотної фінансової допомоги. При цьому, навіть сам відповідач, частково повертаючи фіндопомогу згідно платіжного доручення від 03.01.2020 року №518 на суму 410000,00 грн., зазначив наступне призначення платежу: „повернення фін. допомоги згідно дог, поворотної фін. допомоги №1 від 15.01.19р.). Лише після пред`явлення Товариством з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг позову та відкриття судом провадження за цим позовом та майже через 40 днів після зобов`язання надати відзив, відповідач виявив письмовий варіант договору, у якому зазначено, що частина коштів у розмірі 1100000 грн. „є безповоротною фінансовою допомогою. За поясненнями позивача, все зазначене дає підстави казати про можливу фальсифікацію відповідачем доданого ним до відзиву Договору від 15.01.2019 року №1 з підписами інших осіб, ніж ті, що зазначені як керівники сторін договору.

Також позивач зазначає, що можливість фальсифікації згаданого документу підтверджується належно оформленим у відповідності до ст.88 ГПК України доказом - нотаріально засвідченою заявою свідка, а саме заявою директора Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг на момент нібито укладення у письмовій формі зазначеного вище Договору фінансової допомоги Точинської Катерини Вікторівни від 18.09.2021 року. У цій заяві колишній директор Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг Точинська К.В. заявила, що у письмовому вигляді Договір від 15.01.2019 року про надання частково безповоротної фінансової допомоги не створювався і нею як керівником ніколи не підписувався, а підпис, який проставлено в розділі 10 Договору „Адреси та банківські реквізити сторін в графі „Сторона 1 ТОВ „ЦЕТРЕЙДІНГ, вчинений від імені ОСОБА_1 невідомою особою без її погодження і є підробним.

Враховуючи все наведене вище, позивач зазначав, що Договір від 15.01.2019 року №1, копія якого надана відповідачем з відзивом, має ознаки підроблення, та просив суд призначити у справі експертне дослідження, а також просив суд витребувати від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради оригінал матеріалів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.09.2021р. продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №916/2166/21 на 30 днів до 01.11.2021р. Відкладено підготовче засідання на "12" жовтня 2021р. о 10:30. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 12.10.2021р. о 10:30. Запропоновано позивачу визначитись з приводу питань по судово-технічній експертизі, прохання щодо призначення якої висловлено в клопотання від 27.09.2021р. Запропоновано відповідачу письмово оформити свою позицію щодо клопотання позивача про призначення експертизи від 27.09.2021р. за вх. ГСОО №25422/21, в строк до 08.10.2021р. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві заперечення на відповідь на відзив, оформлені з урахуванням вимог, встановлених ст.167 ГПК України, в строк до 08.10.2021р.

30.09.2021р. до суду позивачем були надані додаткові пояснення до клопотання про призначення судової експертизи.

06.10.2021р. до суду позивачем були надані додаткові пояснення.

08.10.2021р. до суду відповідачем були надані заперечення на відповідь на відзив позивача та клопотання позивача про призначення судової експертизи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.10.2021р. відкладено підготовче засідання на "19" жовтня 2021 р. о 11:00 .Викликано ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) у судове засідання, призначене на 19.10.2021р. о 11:00 задля відібрання судом експериментальних зразків її підпису для проведення експертного дослідження. Викликано представників учасників справи в підготовче засідання, призначене на 19.10.2021р. о 11:00.

19.10.2021р. судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 20.10.2021р. о 12:50.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.10.2021р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг від 27.09.2021р. вх. № ГСОО 25422/21 (з урахуванням додаткових пояснень від 30.09.2021р.) задоволено частково. Призначено у справі №916/2166/21 судову почеркознавчу експертизу. Проведення судової почеркознавчої експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення судової почеркознавчої експертизи поставлено наступне питання: Чи виконано підпис на Договорі від 15.01.2019 року №1 у графі підпис директора Сторони 1 (ТОВ „ЦЕТРЕЙДІНГ) особисто ОСОБА_1 або іншою особою? В іншій частині клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг залишено без задоволення. Витрати по оплаті проведення судової почеркознавчої експертизи покладено на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг. Попереджено судового експерта (експертів), який (які) безпосередньо проводитиме експертизу, про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренткампані оригінал Договору від 15.01.2019 року №1 для проведення судової почеркознавчої експертизи у справі №916/2166/21. Експертний висновок після проведення експертного дослідження зобов`язано представити господарському суду Одеської області. Провадження у справі №916/2166/21 зупинено до одержання результатів експертизи. Матеріали справи №916/2166/21 надіслано на адресу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Щодо прохання позивача, направленого на витребування доказів, в ухвалі суду від 20.10.2022р. про призначення експертизи судом було визначено, що клопотання позивача від 27.09.2021р. вх. № ГСОО 25422/21 в частині витребування від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради оригіналів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг залишається судом без задоволення, оскільки позивачем не було надано відповідного обґрунтування таких вимог, з посиланням на норми господарського процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд не вбачав підстав для задоволення клопотання в цій частині та витребування визначених позивачем документів.

11.11.2021р. до суду відповідачем було надано клопотання про залучення до матеріалів справи оригіналу Договору №1 від 15.01.2019р.

21.01.2022р. до господарського суду Одеської області від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судово-почеркознавчої експертизи, відповідно до якого судовий експерт просив надати вільні зразки підпису ОСОБА_1 , достовірно виконані нею самою у оригіналах різних документів на лінії графлення (бажано з офіційних джерел), які не відносяться до даної справи, максимально наближених за часом виконання до досліджувального об`єкту (за 2014 січень 2019рр.) 10-15 зразків. Такі зразки можуть знаходитись у заявах, листах, договорах, довіреностях, постановах, звітах, рапортах, квитанціях, актах, тощо та експериментальні зразки підпису ОСОБА_1 виконані на графленому папері формату А4 (розмір граф повинен відповідати розміру графи досліджувального документу), на п`яти аркушах, по 5-6 підписів на кожному.

Також до суду надійшов рахунок на оплату вартості експертного дослідження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.01.2022р. поновлено провадження у справі №916/2166/21 з 07.02.2022р. Розгляд клопотання судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 21.01.2022р. вх. № ГСОО 1758/22 призначено на "07" лютого 2022 р. о 11:30. Викликано ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) у судове засідання, призначене на 07.02.2022р. о 1 1:30 задля відібрання судом експериментальних зразків її підпису для проведення експертного дослідження. Викликано представників учасників справи у судове засідання 07.02.2022р. о 11:30.

Від позивача додаткових документів не надходило.

Від відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.02.2022р. клопотання судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 21.01.2022р. вх. № ГСОО 1758/22 по справі №916/2166/21 розглянуто по суті та задоволено. Залучено до матеріалів справи експериментальні зразки підпису ОСОБА_1 на 5-ти аркушах (виконані на графленому папері формату А4), відібрані в судовому засіданні 07.02.2022р. Провадження у справі №916/2166/21 зупинено до одержання результатів експертизи. Матеріали справи №916/2166/21 надіслано на адресу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

14.02.2022р. судом було скеровано на адресу позивача для оплати оригінал рахунку №21-7180 (41) від 13.01.2022р. за проведення експертного дослідження у справі №916/2166/21.

29.04.2022р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг надійшов лист, відповідно до якого було повідомлено суд, що позивач наразі не має можливості сплатити рахунок за проведення експертного дослідження.

Листом господарського суду Одеської області було скеровано до відома на адресу експертної установи копію листа Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг від 29.04.2022р. вх. № ГСОО 7175/22.

10.06.2022р. до суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення від 18.05.2022р. вих. № 21-7180 про неможливість надання висновку.

Поряд з цим, 22.06.2022р. до суду від експертної установи надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи, відповідно до якого судовий експерт просить суд відповідно до ст. 69 ГПК України, ст. 13 Закону України „Про судову експертизу, п. 2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, надати вільні зразки підпису Точинської Катерини Вікторівни достовірно виконані нею самою у оригіналах різних документів на лінії графлення (бажано з офіційних джерел), які не відносяться до даної справи, максимально наближених за часом виконання до досліджуваного об`єкту (за 2014- січень 2019 рр.) 10-15 зразків. Такі зразки можуть знаходитися у заявах, листах, договорах, довіреностях, звітах, рапортах, квитанціях, актах, квитанціях тощо.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.06.2022р. поновлено провадження у справі №916/2166/21. Розгляд клопотання судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22.06.2022р. вх. № ГСОО 11142/22 призначено на "27" липня 2022 р. о 13:45. Викликано представників учасників справи у судове засідання 27.07.2022р. о 13:45.

25.07.2022р. судом було скеровано на адресу позивача для оплати оригінал рахунку №22-2463 (41) від 14.06.2022р. за проведення експертного дослідження у справі №916/2166/21.

У судовому засіданні представником Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг було повідомлено суд, що додаткових документів, на виконання вимог клопотання експерта, він надати суду не може. Так, всі наявні документи вже було долучено до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.07.2022р. клопотання судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22.06.2022р. вх. № ГСОО 11142/22 по справі №916/2166/21розглянуто по суті. Провадження у справі №916/2166/21 зупинено до одержання результатів експертизи. Матеріали справи №916/2166/21 надіслано на адресу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

05.09.2022р. до суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експерт надійшов лист директора, у якому було зазначено, що станом на 29.08.2022р. рахунок не сплачений та згідно п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень повертаються матеріали справи та залишається без виконання ухвала.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.09.2022р. поновлено провадження у справі №916/2166/21. Підготовче засідання у справі призначено на "05" жовтня 2022 р. о 11:15. Викликано представників учасників справи у судове засідання 05.10.2022р. о 11:15.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.10.2022р. закрито підготовче провадження у справі №916/2166/21. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "24" жовтня 2022 р. о 16:00. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 24.10.2022р. о 16:00.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач заперечує проти поданого позову в повному обсязі.

У судовому засіданні 24.10.2022 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 26.10.2022р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача за час розгляду справи, суд встановив.

В обґрунтування поданої позовної заяви позивачем було зазначено суду, що згідно банківської виписки по ОТП банку платіжним дорученням від 18.02.2019р. №261 Товариство з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг перерахувало на банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренткампані суму 1690000,00 грн. з формулюванням „Надання поворотної фінансової допомоги зг. договору від 15.01.2019 року №1. Без ПДВ.

За посиланням позивача, платіжним дорученням від 14.01.2020р. №518 на суму 410000,00 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю „Ренткампані частково повернуло суму отриманої фінансової допомоги, отже, за твердженням позивача, залишок заборгованості відповідача за договором складає 1280000,00 грн.

При цьому, позивачем було зазначено суду, що зазначена фінансова допомога була надана згідно усній домовленості, яка у письмовій формі не оформлялася згідно документів, що є в наявності у позивача. Мали місце конклюдентні дії позивача з перерахування поворотної фінансової допомоги, а також дії відповідача з її замовлення, прийняття та часткового повернення. Конкретний строк повернення фінансової допомоги передбачено не було.

Посилаючись на ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, ст. 526, ст. 530 Цивільного кодексу України, позивачем було пояснено, що листом від 18.06.2021р. №2/1806 він направив на адресу відповідача Вимогу про повернення заборгованості і перерахування суми боргу 1280000,00 грн. за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 15.01.2019 року №1, яка також залишена Товариством з обмеженою відповідальністю „Ренткампані без відповіді та задоволення.

Позивач вважає, що відповідачем безпідставно та протиправно не виконуються зобов`язання за Договором, чим порушуються законні інтереси та права позивача. Відновити порушені права позивача можливо лише шляхом примусового стягнення з відповідача боргу.

Посилаючись на ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 529 Цивільного кодексу України, позивачем було зазначено, що беручи до уваги значну суму заборгованості відповідача, не повернення відповідачем фінансової допомоги у повному обсязі, позивач, в разі заявлення ним до стягнення з відповідача повної суми заборгованості, був би не в змозі в повному обсязі сплатити суму судового збору, а тому, виходячи з суми загальної заборгованості відповідача, позивачем сплачено розмір судового збору 7500,00 грн. та наступним заявляється вимога про часткове виконання зобов`язання.

З урахуванням складного фінансового становища Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг і реальної неможливості сплатити судовий збір у повному обсязі позивачем прийняте рішення про пред`явлення позову на частину зазначеної вище заборгованості, а саме на 500000,00 грн.

Відповідно до наданого відзиву Товариством з обмеженою відповідальністю „Ренткампані було зазначено суду, що на виконання положень Договору №1 від 15.01.2019р., позивачем перераховано на банківських рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 1690000,00грн. та зазначена обставина підтверджується банківською випискою, копія якої була надана позивачем до позову.

Відповідач вказує, що 09.10.2019 року ним було повернуто на банківський рахунок позивача частину поворотної фінансової допомоги у розмірі 180000,00 грн., отриманої на підставі Договору, що підтверджується платіжним дорученням №443 від 09.10.2019р., та 14.01.2020р. відповідачем сплачено позивачу частину поворотної фінансової допомоги у розмірі 410000,00 грн., отриманої на підставі Договору, що підтверджується платіжним дорученням №518 від 14.01.2020р.

Відповідачем було зазначено суду, що твердження позивача про те, що фінансова допомога була надана згідно усної домовленості - не відповідають дійсності, оскільки надання фінансової допомоги відбулось в рамках Договору, а в платіжних дорученнях було вказано, що вона надається згідно певного Договору, а не на підставі листа, рахунку або усної домовленості сторін.

У зв`язку з зазначеним, відповідач вважає, що поворотна фінансова допомога, яка була надана відповідачу - була повернута вчасно та у повному обсязі та у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем за Договором.

Надаючи відповідь на відзив, позивачем було зазначено суду, зокрема, що він ставить під сумнів як відповідність оригіналу наданої відповідачем копії Договору №1 від 15.01.2019р., так і сам факт реального існування цього документу, який би був належним чином підписаним повноважними особами. За поясненнями позивача, наданий відповідачем доказ викликає сумніви в його достовірності.

Відповідно до наданих заперечень на відповідь на відзив, відповідачем було зазначено суду, на спростування доводів та посилань позивача, що відсутність дати посвідчення доданих до відзиву документів, та не зазначення у відзиві про наявність оригіналів документів не може бути підставою для визнання доказів недопустимими.

Відповідачем було зазначено суду, що ним надано витяги щодо обох сторін договору станом на підписання такого договору та така обставина не заперечується позивачем. Та будь-яких доказів, які спростовують факт підписання Договору №1 від 15.01.2019р. позивачем не надано та твердження позивача про не укладання договору є безпідставними.

Також відповідачем було зазначено суду, що у нього відсутні невиконані грошові зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з чим, відповідачем було прийнято рішення не надсилати письмову відповідь на вимогу позивача від 18.06.2021р. №2/1806.

Також відповідачем було зазначено суду, що твердження позивача про те, що перерахування грошових коштів відбувалось на підставі усної домовленості є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача за час розгляду справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про судоустрій та статус суддів, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У розумінні зазначених приписів суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Процесуально-правовий зміст захисту права полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. (ст. 4 ГПК України).

Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Надаючи оцінку доводам позивача та обґрунтуванням позовних вимог, викладеним Товариством з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг в позовній заяві, та направленим на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренткампані 500000,00 грн. боргу за не повернення фінансової допомоги, суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено судом, позивачем в обґрунтування поданого позову було пояснено, що ним на користь відповідача було перераховано грошову суму у розмірі 1690000,00 грн. та 14.01.2020р. відповідачем було частково повернуто суму отриманої фінансової допомоги в розмірі 410000,00 грн., у зв`язку з чим залишок заборгованості відповідача перед позивачем складає 1280000,00 грн., однак, у зв`язку зі складним фінансовим становищем, позивачем заявлено до стягнення частину наявного боргу у розмірі 500000,00 грн.

Як встановлено судом, відповідно до Виписки з особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг АТ „ОТП Банк, позивачем на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренткампані було перераховано грошову суму у розмірі 1690000,00 грн., з призначенням платежу „Надання поворотної фінансової допомоги зг. договору №1 від 15.01.2019р. Без ПДВ.

Відповідно до Виписки з особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг АТ „ОТП Банк, судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю „Ренткампані було здійснено перерахування грошових коштів у розмірі 410000,00 грн. на рахунок позивача із призначенням платежу „повернення фін. Допомоги згідно дог. поворотної фін. Допомоги №1 від 15.01.19р. без ПДВ.

Матеріали справи містять Договір №1 від 15.01.2019р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг (Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Ренткампані (Одержувач), за умовами якого Сторона 1 надає Одержувачу фінансову допомогу у розмірі, визначеному згідно цього Договору для забезпечення власних потреб Одержувача.

Відповідно до п. 2.1. Договору №1 від 15.01.2019р., Сторона 1 надає Одержувачу фінансову допомогу у загальному розмірі 1690000,00 грн.

Відповідно до п. 2.1.1. Договору №1 від 15.01.2019р., між Сторонами погоджено, що частина коштів у розмірі 590000,00 грн. є поворотною фінансовою допомогою, та не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення у строки, визначені п.3.1. даного Договору.

Згідно до п. 2.1.2. Договору №1 від 15.01.2019р., між Сторонами погоджено, що частина коштів у розмірі 1100000,00 грн. є безповоротною фінансовою допомогою, та Договором не передбачається повернення Одержувачем даної частини коштів, а також не передбачається будь-якого виду компенсації з боку Одержувача за отримані від Сторони 1 грошові кошти.

Умовами п. 2.4. Договору №1 від 15.01.2019р. сторонами було узгоджено, що сума фінансової допомоги надається Стороною 1 одним платежем у термін до 28 лютого 2019 року.

Відповідно до п. 3.1. Договору №1 від 15.01.2019р., поворотна фінансова допомога підлягає поверненню в термін не пізніше 14 січня 2020 року.

Судом встановлено за матеріалами справи, що відповідачем було сплачено не тільки 410000,00 грн., про які було вказано позивачем у поданому позові, а й відповідно до платіжного доручення №443 від 09.10.2019р. було переведено на рахунок позивача 180000,00грн. (а.с. 109 Т.1).

З урахуванням викладеного, судом за час розгляду справи встановлено, що позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 1690000,00 грн. В свою чергу, відповідачем було повернуто позивачу грошові кошти в загальному розмірі 590000,00 грн., а саме 180000,00 грн. згідно платіжного доручення №443 від 09.10.2019р. та 410000,00 грн., згідно банківської виписки АТ ОТП Банк.

Судом встановлено, що Договором №1 від 15.01.2019р. сторонами було узгоджено, що частина коштів у розмірі 1100000,00 грн. є безповоротною фінансовою допомогою, та Договором не передбачається повернення Одержувачем даної частини коштів, а також не передбачається будь-якого виду компенсації з боку Одержувача за отримані від Сторони 1 грошові кошти.

Однак, позивачем були висловлені заперечення за час розгляду справи щодо дійсного підписання з боку директора Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг Точинської К.В. Договору №1 від 15.01.2019р.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На задоволення клопотання позивача у даній справі, було призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи виконано підпис на Договорі від 15.01.2019 року №1 у графі підпис директора Сторони 1 (ТОВ „ЦЕТРЕЙДІНГ) особисто Точинською Катериною Вікторівною або іншою особою?

14.02.2022р. судом було скеровано на адресу позивача для оплати оригінал рахунку №21-7180 (41) від 13.01.2022р. за проведення експертного дослідження у справі №916/2166/21.

Однак, 29.04.2022р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг надійшов лист, відповідно до якого було повідомлено суд, що позивач наразі не має можливості сплатити рахунок за проведення експертного дослідження.

Надалі, на задоволення вимог експертної установи, 25.07.2022р. судом було скеровано на адресу позивача для оплати оригінал рахунку №22-2463 (41) від 14.06.2022р. за проведення експертного дослідження у справі №916/2166/21.

Поряд з цим, доказів оплати вартості експертного дослідження позивачем надано не було.

05.09.2022р. до суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист директора, у якому було зазначено, що станом на 29.08.2022р. рахунок не сплачений та згідно п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень повертаються матеріали справи та залишається без виконання ухвала.

Отже, експерте дослідження не було проведено Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз, у зв`язку з не сплатою позивачем вартості проведення експертного дослідження у даній справі, з урахуванням того, що в ухвалі суду про призначення експертизи саме на Товариство з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг, як заявника відповідного клопотання, було покладено витрати по оплаті проведення судової почеркознавчої експертизи.

Суд зазначає, що позивач, подаючи позов самостійно визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги. Також і відповідач, надаючи заперечення проти позову викладає свої доводи та визначає відповідні докази, які, за його твердженням можуть спростувати доводи позивача. Проте, обов`язок надання правового аналізу як заявлених вимог, так і поданих заперечень та доказів на їх підтвердження та спростування доводів учасників справи, покладений на господарський суд.

При цьому, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.08.2016 у справі Дж. К. та Інші проти Швеції (J.K. AND OTHERS v. SWEDEN) наголошує, що у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування поза розумним сумнівом (beyond reasonable doubt). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. …Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.12.2020 у справі №904/1103/20 та від 25.06.2020 у справі №924/266/18.

З урахуванням фактичних обставин справи та належності і допустимості доказів через призму рішення Європейського суду з прав людини, суд вважає, що надані позивачем докази, на підтвердження обставин та ґрунтувань, що були визначені ним у поданому позові, не містять достатньої доказової цінності факту порушення відповідачем визначених ним законодавчих правил, оскільки, за переконанням суду, докази надані відповідачем, у сукупності засвідчують та надають суду можливість встановити відсутності факту порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дає вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Отже, за час розгляду справи встановлено, та не спростовано з боку позивача належними та допустимими доказами, що між Товариством з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг та Товариством з обмеженою відповідальністю „Ренткампані було укладеного Договір №1 від 15.01.2019р.

Судом враховано, що п. 2.1.2 Договору №1 від 15.01.2019р. сторонами було узгоджено, що частина коштів у розмірі 1100000,00 грн. є безповоротною фінансовою допомогою, та Договором не передбачається повернення Одержувачем даної частини коштів, а також не передбачається будь-якого виду компенсації з боку Одержувача за отримані від Сторони 1 грошові кошти.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги все вищевикладене, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренткампані про стягнення 500000,00 грн. боргу за не повернення фінансової допомоги.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 7500,00 грн. покладаються на позивача.

24.10.2022р. відповідачем було надано заяву про намір подати докази в підтвердження розміру судових витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно до ч. п. 5 6 ст. 238 ГПК України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Приймаючи до уваги подання до суду відповідачем заяви в порядку ч.8 ст. 129 ГПК України, згідно якої останній просив суд призначити судове засідання для вирішення питання щодо розподілу судових витрат, зазначивши, що докази, на підставі яких суд зможе встановити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення, суд вважає за необхідне визначити дату судового засідання задля розгляду такої заяви відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, ч. 8 ст. 129, ч.1. ч. 2 ст. 221, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренткампані про стягнення 500000,00 грн. відмовити у повному обсязі.

2.Витрати по сплаті судового збору у розмірі 7500,00 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю „Цетрейдінг.

3.Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренткампані на „07 листопада 2022р. о 09:15, з повідомленням учасників справи. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, в залі судових засідань №16 (5 поверх), тел. 0(482)307-973.

4.Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю „Ренткампані строк для подання доказів щодо розміру, понесених ним судових витрат - 5 днів після ухвалення рішення суду.

Повний текст рішення складено 26 жовтня 2022 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Суддя Т.Г. Д`яченко