ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2022 Справа № 914/865/22

м.Львів

за позовом: позивача-1: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м.Львів

позивача-2: Комунального некомерційного підприємства "Львівське територіальне медичне об'єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги", м.Львів

до відповідача: Установи благодійного фонду "Центр медичних інновацій", м.Львів

про розірвання договорів оренди та зобов'язання повернути об'єкти оренди шляхом

Суддя Кітаєва С.Б.

При секретарі судового засідання Кравець В.П.

Представники сторін:

від позивача-1: Чернобай С.С. - представник;

від позивача-2: Качабульська М.Б. - представник;

від відповідача: Когут Л.І. - адвокат.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» до Установи благодійного фонду «Центр медичних інновацій» про:

- розірвання договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Л-8848-13 від 31.10.2013 (зі змінами), укладеного між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Установою благодійного фонду «Центр медичних інновацій».

- зобов'язання Установи благодійного фонду «Центр медичних інновацій» () повернути об'єкт оренди за договором № Л-8848-13 від 31.10.2013 (зі змінами) шляхом виселення з нежитлових приміщень цоколя загальною площею 669,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. П.Орлика, 4. Стягувач - комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» ().

- розірвання договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-10840-17 від 29.12.2017 (зі змінами), укладеного між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та Установою благодійного фонду «Центр медичних інновацій».

- зобов'язання Установи благодійного фонду «Центр медичних інновацій» () повернути об'єкт оренди за договором № Г-10840-17 від 29.12.2017 (зі змінами) шляхом виселення з нежитлових приміщень цоколя, третього та четвертого поверхів загальною площею 1 171,1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. П.Орлика, 4. Стягувач - комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» ().

- розірвання договору оренди нерухомого майна № Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021, укладеного між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та Установою благодійного фонду «Центр медичних інновацій».

- зобов'язання Установи благодійного фонду «Центр медичних інновацій» () повернути об'єкт оренди за договором № Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021 шляхом виселення з частини нежитлового приміщення першого поверху корисною площею 6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. П.Орлика, 4. Стягувач - комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» (). Стягувач - комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» ().

Ухвалою суду від 06.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 25.05.2022.

19.05.2022 за вх.№10566/22 в системі документообігу суду зареєстровано поданий відповідачем відзив на позовну заяву.

25.05.2022 за вх.№11042/22 в системі документообігу суду зареєстровано подане позивачем-2 клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю повноважного представника в іншому судовому процесі.

Ухвалою суду від 25.05.2022 підготовче засідання відкладено на 29.06.2022.

20.06.2022 за вх.№13058/22 в системі документообігу суду зареєстровано подані позивачем-1 заперечення на відзив.

28.06.2022 за вх.№13677/22 в системі документообігу суду зареєстровано подане позивачем-1 клопотання про відкладення розгляду справи.

28.06.2022 в системі документообігу суду зареєстровано подані відповідачем:

за вх.№13712/22 клопотання про долучення доказів до матеріалів справи з обгрунтуванням їх доказового значення;

за вх.№13715/22 клопотання про залишення без розгляду позовних вимог.

Ухвалою суду від 29.06.2022 строки підготовчого провадження продовжено на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 13.07.2022.

01.07.2022 за вх.№14003/22 в системі документообігу суду зареєстровано подану представником відповідача заяву про поновлення процесуального строку на подання доказів та їх прийняття до розгляду і долучення до матеріалів справи.

12.07.2022 за вх.№14983/22 в системі документообігу суду зареєстровано подане позивачем-2 клопотання про долучення доказів з клопотанням про поновлення строку на їх подання.

З підстав, викладених в ухвалі суду від 13.07.2022 суд відмовив відповідачу в задоволенні клопотання від 28.02.2022 (вх.№13715/22 від 28.06.2022) про залишення позову без розгляду; закрив підготовче провадження у справі №914/865/22 та призначити справу до судового розгляду по суті на 24.08.2022.

В судовому засіданні 24.08.2022 оголошено перерву в судовому засіданні на 21.09.2022.

В судове засідання 21.09.2022 представники позивачів з`явилися. Надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позов просили задоволити.

В судове засідання 21.09.2022 представник відповідача з`явився, позовні вимоги заперечив.

В судовому засіданні 21.09.2022,відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавець, позивач 1) та Установою благодійного фонду «Центр медичних інновацій» (орендар, відповідач) укладено договори оренди № Л-88 48-13

від 31.10.2013, № Г-10840 -17 від 29.12.2017, № Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021, об'єктами оренди за якими виступають нежитлові приміщення по вул. П.Орлика, 4 загальною площею (за трьома договорами) 1 846,6 кв.м., а саме:

за договором № Л -8848-13 від 31.10.2013 в оренду передані нежитлові приміщення цоколя загальною площею 669,5 кв.м. для розміщення консультативно-діагностичного центру з використанням різнопрофільного діагностичного обладнання на строк до 31.10.2023. До цього договору вносилися зміни договором № Л -8848-13 (Д -16) від 25.01.2016 та договором № Л -8848-13 (Д -1 8) від 07.03.2018, які стосувалися орендної плати та порядку розрахунків.

За договором № Г -10840-17 від 29.12.2017 (текст договору в редакції додаткової угоди № Г-10840-17 (Д -21) від 20.07.2021 ) в оренду передані нежитлові приміщення цоколя, третього та четвертого поверхів загальною площею 1171,1 кв.м. для здійснення діяльності орендаря, яка зазначена в його Установчому акті на строк до 29.12.2042.

За договором оренди № Ш-12791-21 (А) в оренду передана частина нежитлового приміщення першого поверху корисною площею 6 кв.м. для розміщення кисневого пункту, необхідного у медичній діяльності на строк до 16.11.2026.

Балансоутримувачем об'єктів оренди за вищезазначеними договорами оренди виступало КНП «Міська дитяча лікарня м. Львова», правонаступником якої, як свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є Комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» (Позивач 2).

Передача об'єктів оренди здійснена балансоутримувачем орендарю за актами приймання-передачі.

24.02.2022 почалася військова агресія Російської Федерації проти України, того ж дня Указом Президента України №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який діє станом на момент подачі цього позову. Війна спричинила численні руйнування, масове переміщення людей зі сходу, півдня, півночі України у західну частину країни. Позивачі зазначають, що місто Львів, як найбільше місто заходу України, прийняв та продовжує приймати тисячі біженців, тут зосередились пункти розподілу гуманітарної допомоги, штаби волонтерських ініціатив, офіси та підприємства, переміщені з інших регіонів тощо. Обставини життя та здійснення господарської діяльності в Україні та місті Львові зокрема змінилися, однією з найгостріших потреб стала потреба в приміщеннях.

Листом від 06.04.2022 № 4- Комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» (скорочена назва КНП « 1 територіальне медичне об'єднання м. Львова») - балансоутримувач нежитлових приміщень по вул. П.Орлика, 4, що є об'єктами оренди за вищевказаними договорами, повідомило Управління комунальної власності про гостру необхідність балансоутримувача у вищевказаному нерухомому майні, оскільки є потреба розміщувати в цих приміщеннях внутрішньо переміщених осіб, а саме дітей та їх законних представників, які потребують довготривалої медичної допомоги та реабілітації. Як зазначив балансоутримувач, станом на момент підписання листа у відокремленому підрозділі «Лікарня Святого Миколая» КНП « 1 територіальне медичне об'єднання м. Львова» вже надається медична допомога дітям сімей біженців та вимушених переселенців, котрі були змушені покинути своє місце проживання через військову агресію Російської Федерації проти України. Проте, площ для забезпечення таких дітей медичною допомогою катастрофічно бракує. Балансоутримувач також зазначив, що в медичну установу поступають діти з українських міст, де відбуваються військові дії: Суми, Харків, Маріуполь, Київ, Буча, Чернігів, а також евакуйовані зі столичного «Охматдиту» малюки.

Частина із них втратили батьків. На лікування вони потрапляють з вогнепальними пораненнями та мінно-вибуховими травмами. Серед пацієнтів-переселенців також є діти з пухлинами головного мозку, вродженими вадами , в тому числі серцевими, які потребують невідкладних операцій. Також госпіталізовують дітей, які тижнями перебували у підвалах та укриттях і, як наслідок, мають пневмонію (запалення легень) та ускладнення після застуди. У лікувальному закладі діти перебувають разом з матерями або ж іншими законними представниками. Оскільки це люди, які, крім фізичних, мають іще і психічні та психологічні травми, вони потребують комфортних умов лікування, реабілітації та перебування, а забезпечити їх медзаклад може лише залучивши всі наявні площі.

Позивачі, які є орендодавцем та балансоутримувачем за спірними договорами оренди, не могли передбачити введення воєнного стану на території України, гуманітарну кризу, яку спричинила війна, а також критичну необхідність в переданих Відповідачу площах, а якщо б такі обставини можна було передбачити, то балансоутримувач не подавав би інформацію в Управління комунальної власності про намір передавати приміщення в оренду та не ініціював би й не погоджував укладання договорів, а Управління комунальної власності не укладало б відповідні договори оренди.

Враховуючи зазначене, Управління комунальної власності надіслало на адресу Орендаря - Установи благодійного фонду «Центр медичних інновацій» - лист № 2302-вих-25100 від 06.04.2022 із пропозицією розірвати договори оренди нежитлових приміщень № Л-8848-13 від 31.10.2013 (зі змінами), № Г-10840-17 від 29.12.2017 (зі змінами), № Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021, укладені щодо нежитлових приміщень по вул. П. Орлика, 4 у м. Львові, у зв'язку з істотною зміною обставин.

За змістом листа відповідача № 112 від 20.04.2022 (зареєстрований в СЕД Львівської міської ради ІТ-Enterprase від № 2-5098-Ш-2302 від 21.04.2022), позивачі констатували відмову відповідача від пропозиції розірвати договори оренди.

Правовою підставою позову позивачі зазначити положення частини 2 статті 652 ЦК України.

Позиція відповідача.

Відповідач з позовом не погоджується, вважає його безпідставним, таким, що не ґрунтується на нормах права та фактичних обставинах, відтак вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.

Вважає, що позивачами не дотримано законодавчо встановленого порядку щодо направлення пропозиції про розірвання спірних договорів.

Зокрема, відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Разом з тим, до пропозиції позивача-1 розірвати договори оренди нежитлових приміщень № Л- 8848-13 від 31.10.2013 р. (із змінами), № Г-10840-17 від 29.12.2017 р. (із змінами) та № Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021 р., які укладені щодо нежитлових приміщень по вул. П. Орлика, 4 у м. Львові, у зв'язку з істотною зміною обставин, не було додано необхідних примірників підписаних та скріплених печаткою додаткових угод про розірвання спірних договорів, що є порушенням ст. 654 ЦК України.

Крім того, від позивача 2 взагалі не надходило пропозицій про розірвання спірних договорів, незважаючи на те, що останній як баланслутримувач є стороною договорів оренди нежитлових приміщень), № Г-10840-17 від 29.12.2017 р. (із змінами) та № Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021 р., стверджує відповідач.

Згідно з ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Доводити істотність зміни обставин має сторона, що заявила відповідно вимогу про розірвання договору.

На переконання відповідача обставини, на які посилаються позивачі як на підставу для розірвання спірних договорів (виникнення через війну необхідності в орендованих площах для розміщування в цих приміщеннях внутрішньо переміщених осіб, в тому числі дітей та їх законних представників, які потребують довготривалої медичної допомоги та реабілітації), не свідчать про наявність істотної зміни обставин, за наявності яких стаття 652 ЦК України надає можливість розірвати спірні договори оренди.

На переконання відповідача, виникнення необхідності в орендованих площах для розміщення в цих приміщеннях внутрішньо переміщених осіб, в тому числі дітей та їх законних представників, які потребують довготривалої медичної допомоги та реабілітації, як підстава для розірвання спірних договорів, не може вважатися істотною зміною обставин в розумінні суті істотної зміни обставин згідно ч.2 ст.652 ЦК України.

Введення воєнного стану на території України та наслідки воєнних дій стосуються обох сторін спірних договорів, тому немає підстав вважати, що внаслідок введення таких заходів сталася істотна зміна обставин, якими сторони договору керувалися при його укладенні.

Відповідач вважає, що з позовних матеріалів не вбачається, що позивачі вчиняли дії, спрямовані на усунення причин після буцімто виникнення істотної зміни обставин в частині пошуку необхідних площ (приміщень) для розміщення осіб, в тому числі дітей та їх законних представників, які потребують довготривалої медичної допомоги та реабілітації, зокрема шляхом звернення до органів влади, місцевого самоврядування, інших закладів охорони здоров'я м. Львова з метою вирішення цього питання.

Позивачі не надали доказів про задіяння останніми всіх можливих площ закладу охорони здоров'я балансоутримувача, а також кількості осіб, в тому числі дітей та їх законних представників, які потребують довготривалої медичної допомоги та реабілітації.

Обґрунтування, в чому полягає істотна зміна обставин по відношенню до орендодавця, позовна заява не містить.

Також відповідач зауважує, що у спірних договорах не передбачено положень, за якими ризик зміни обставин несе орендар - Установа благодійного фонду «Центр медичних інновацій».

Відповідач також звертає увагу на ту обставину, що необхідність в орендованих згідно із спірними договорами площах, ініційовано не орендодавцем, а балансоутримувачем, який звернувся до орендодавця з відповідним листом, що в подальшому слугувало підставою у направлення орендодавцем пропозиції про розірвання спірних договорів.

За такого, на переконання відповідача, навіть якщо припустити появу істотної зміни обставин, то істотна зміна обставин виникла по відношенню до балансоутримувача - Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої допомоги», а не по відношенню до орендодавця - Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради.

Щодо посилання у позовній заяві на обставину, що розірвання спірних договорів відповідатиме суспільним інтересам з посиланням на Конвенцію про права дитини, то відповідач вважає, що позивачі не наводять обгрунтування того, яке відношення вони мають до державної політики України як держави-учасниці Конвенції з прав дитини, вважає, що навпаки, розірвання спірних договорів суперечитиме суспільним інтересам та матиме негативні наслідки, з огляду на те, зокрема, що Установа благодійного фонду "Центр медичних інновацій" здійснює діяльність з надання медичних послуг, а саме: орендовані приміщення за адресою: м. Львів, вул. П. Орлика, 4 використовуються для розміщення консультативно-діагностичного центру з використанням різнопрофільного діагностичного обладнання, а також для розміщення ще одного відділення, де здійснюється інша медична діяльність, що зазначена в Установчому Акті Установи благодійного фонду "Центр медичних інновацій" і діє як медичний заклад (Медичний центр NOVО).На момент звернення позивачів з позовом до суду про розірвання договорів , Установа благодійного фонду "Центр медичних інновацій" і в умовах воєнного стану продовжує реалізовувати багаторічну благодійну програму "Інноваційна діагностика", яка скерована в основному для надання медичної допомоги дітям усіх вікових категорій.

Обставини справи.

Між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавець, позивач 1) та Установою благодійного фонду «Центр медичних інновацій» (орендар, відповідач) укладено договори оренди № Л-88 48-13 від 31.10.2013, № Г-10840 -17 від 29.12.2017, № Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021, об'єктами оренди за якими виступають нежитлові приміщення по вул. П.Орлика, 4 загальною площею (за трьома договорами) 1 846,6 кв.м., а саме:

за договором № Л -8848-13 від 31.10.2013 в оренду передані нежитлові приміщення цоколя загальною площею 669,5 кв.м. для розміщення консультативно-діагностичного центру з використанням різнопрофільного діагностичного обладнання на строк до 31.10.2023.

До цього договору вносилися зміни договором № Л -8848-13 (Д -16) від 25.01.2016 та договором № Л -8848-13 (Д -1 8) від 07.03.2018, які стосувалися орендної плати та порядку розрахунків.

Договір оренди № Л -8848-13 від 31.10.2013 та договори № Л -8848-13 (Д -16) від 25.01.2016 та № Л -8848-13 (Д -1 8) від 07.03.2018, якими вносились зміни в основний договір, підписані посадовими особами орендодавця та орендаря, підписи яких засвідчені гербовими печатками обидвох сторін.

З умов у п.1.1 договору № Л -8848-13 від 31.10.2013 вбачається, що об»єкт оренди знаходиться на балансі Комунальної міської дитячої клінічної лікарні (надалі-балансоутримувач) і належить територіальній громаді м.Львова в особі Львівської міської ради.

По Акту приймання-передачі від 05 листопада 2013 року балансоутримувач, (Комунальна міська дитяча клінічна лікарня), здав, а орендар (Установа благодійного фонду «Центр медичних інновацій»), прийняв в оренду нежитлові приміщення за адресою: м.Львів, вул.П.Орлика, буд,4, загальною площею 669,5 кв.м., під індексними номерами, погодженими в договорі.

За договором № Г -10840-17 від 29.12.2017 (текст договору в редакції додаткової угоди № Г-10840-17 (Д -21) від 20.07.2021 ) в оренду передані нежитлові приміщення цоколя, третього та четвертого поверхів загальною площею 1 171,1 кв.м. для здійснення діяльності орендаря, яка зазначена в його Установчому акті на строк до 29.12.2042.

Договір оренди № Г-10840-17 від 29.12.2017 підписаний посадовими особами орендодавця та орендаря, підписи яких засвідчені гербовими печатками обидвох сторін.

З умов у п.1.1 договору № Г -10840-17 від 29.12.2017 вбачається, що об»єкт оренди знаходиться на балансі Комунальної міської дитячої клінічної лікарні (надалі-балансоутримувач) і належить територіальній громаді м.Львова в особі Львівської міської ради.

Додатковою угодою № Г-10840-17 (Д -21) від 20.07.2021 були внесені зміни у договір оренди № Г -10840-17 від 29.12.2017.

Із врахуванням змінюваних умов Договору оренди № Г -10840-17 від 29.12.2017, Додаткова угода № Г-10840-17 (Д -21) від 20.07.2021 укладена та підписана посадовими особами орендодавця, орендаря та балансоутримувача - КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м.Львова.

По Акту приймання-передачі від 29.12.2017 балансоутримувач (Комунальна міська дитяча клінічна лікарня), здав, а орендар (Установа благодійного фонду «Центр медичних інновацій»), прийняв в оренду нежитлові приміщення за адресою :м.Львів, вул.П.Орлика, буд,4, загальною площею 1171,1 кв.м., під індексними номерами, погодженими в договорі.

За договором оренди № Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021 в оренду передана частина нежитлового приміщення першого поверху корисною площею 6 кв.м. для розміщення кисневого пункту, необхідного у медичній діяльності на строк до 16.11.2026.

Договір оренди № Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021 укладений та підписаний посадовими особами орендодавця, орендаря та балансоутримувача - КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м.Львова.

По Акту приймання-передачі від 16.11.2021 балансоутримувач, (Комунальна міська дитяча клінічна лікарня), здав, а орендар (Установа благодійного фонду «Центр медичних інновацій», прийняв в оренду нежитлові приміщення за адресою: м.Львів, вул.П.Орлика, буд,4, загальною площею 6 кв.м., під індексним номером 1.

Балансоутримувачем об'єктів оренди за вищезазначеними договорами оренди виступало КНП «Міська дитяча лікарня м. Львова», правонаступником якої, як свідчать наявні у справі Витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» (позивач 2).

З матеріалів у справі вбачається, що Комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» (скорочена назва КНП « 1 територіальне медичне об'єднання м. Львова»), балансоутримувач нежитлових приміщень по вул. П.Орлика, 4, які є об'єктами оренди за спірними договорами оренди, звертався до орендодавця, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, з листом від 06.04.2022 № 4-.

У листі балансоутримувач посилався на те, що у зв»язку із введенням на всій території України воєнного стану із 05.30 год 24 лютого 2022 р строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 та продовження строку дії воєнного статну з 26.03.2022 по 25.04.2022 відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №7168 від 15.03.2022, виконаним комітетом Львівської міської ради було прийнято рішення №164 від 14.0.2022 «Про ефективне використання приміщень КНП «Львівське територіально медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», яким призупинено дію договорів оренди № Л-88 48-13 від 31.10.2013, № Г-10840 -17 від 29.12.2017, № Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021.

Покликаючись на положення ч.1 ст.652 ЦК України (у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором, або не випливає із суті зобов'язання), балансоутримувач у листі зазначав, що він не міг передбачити впровадження воєнного стану на території України, а також критичну необхідність у переданих Установі благодійного фонду «Центр медичних інновацій» (орендарю) в оренду площах для своїх потреб.

Якщо б такі обставини можна було передбачити, то балансоутримувач не передавав би інформацію в Управління комунальної власності про намір передати приміщення в оренду, не ініціював би та не погоджував би укладення договору оренди приміщень, оскільки КНП « 1 територіально медичне об'єднання міста Львова», як балансоутримувач, станом на сьогодні має гостру потребу у використанні даних приміщень.

Далі у листі описувались обставини надання у відокремленому підрозділі «Лікарня Святого Миколая» КНП « 1 територіально медичне об'єднання міста Львова» дітям сімей вимушених переселенців (котрі змушені були покинути своє місце проживання через військову агресію Російської Федерації проти України) площ для забезпечення цих дітей медичною допомогою; зазначалось у листі, що площ катастрофічно бракує, оскільки кількість пацієнтів з регіонів в яких активно ведуться бойові дії зростає.

Балансоутримувач у листі зазначав, що з початком війни в закладі проліковано 450 таких дітей, проконсультовано ще 412, описувалось у листі з яких населених пунктів прибувають на лікування діти та з якими проблемами у здоров'ї.

Лист містив інформацію про загальні площі та цільове призначення переданих в оренду відповідачу нежитлових приміщень по договорах: № Л-88 48-13 від 31.10.2013 площею 669,5 м.кв., з цільовим призначенням для розміщення консультативно-діагностичного центру з використання різнопрофільного діагностичного обладнання; додаткову угоду №Г-10840-17 (Д-21) від 20.07.2021 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 29.12.2017 №Г-10840-17 відповідно до яких передано 1171 м.кв. площі з цільовим призначенням для здійснення діяльності орендаря яка зазначена у його Установчому акті; на договір оренди №Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021 згідно якого в оренду передано 6,0 м.кв. площі з цільовим призначенням для розміщення кисневого пункту, необхідного в медичній діяльності.

У листі, з огляду на перелічені договори, балансоутримувач зазначав, що станом на день з звернення з листом до Управління загальна площа 1846,6 м.кв. орендованих нежитлових приміщень, що знаходять за адресою: м.Львів, вул.П.Орлика, 4, зменшилась за рахунок проведених перепланувань та реконструкцій орендарем.

Враховуючи вищенаведене у листі балансоутримувач просив розірвати перелічені вище договори оренди, а також надати йому інформацію щодо наявності погодження орендодавця на проведення перепланування та реконструкцій в переданих в оренду приміщеннях.

Зі змісту листа не вбачається, що в додаток до нього балансоутримувач направляв орендодавцю (для розгляду питання про розірвання договорів оренди) документи на обгрунтування та підтвердження тих обставин, на які мало місце посилання балансоутримувача.

В судовому засіданні представник балансоутримувача (позивача 2) підтвердив, що лист №4- від 06.04.2022 скеровувався орендодавцю (УКВ ДЕР ЛМР) без документального підтвердження обставин, на які мало місце посилався балансоутримувача.

Представник позивача-1 в засіданні теж підтвердив, що зазначений лист отриманий позивачем-1(УКВ ДЕР ЛМР) від балансоутримувача без документів у додатках.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що орендодавець (УКВ ДЕР ЛМР), в день отримання листа від балансоутримувача (06.04.2022) звернувся до орендаря, Установи благодійного фонду "Центр медичних інновацій", з листом №2302-вих-25100 «Пропозиція розірвати договори оренди нежитлових приміщень № Л-88 48-13 від 31.10.2013, № Г-10840 -17 від 29.12.2017, № Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021».

У зазначеному листі, перелічуючи ті ж обставини, які зазначав балансоутримувач у листі №4- від 06.04.2022, орендодавець пропонував орендарю розірвати укладені з ним договори оренди нежитлових приміщень по вул.П.Орлика,4 у м.Львові, у зв'язку з істотною зміною обставин, та просив орендаря про результати розгляду пропозиції про розірвання договорів повідомити у двадцятиденний строк після її одержання.

До листа-пропозиції про розірвання договорів орендодавець долучав копію листа балансоутримувача від 06.04.2022 №4-26201-9187.

Доказів надіслання орендодавцем листа №2302-вих-25100 від 06.04.2022 орендарю, матеріали справи не містять. Однак, зважаючи, що орендар відповів орендодавцю на його пропозицію про розірвання договорів, лист орендодавця отриманий орендарем.

Як вбачається, орендар (відповідач у справі) відреагував на лист-пропозицію орендодавця за №2302-вих-25100 від 06.04.202, скерувавши останньому (а також балансоутримувачу до відома) лист за вих.№112 від 20.04.2022, у якому (з огляду на доводи балансоутримувача про виниклу у нього потребу в приміщеннях, які перебувають в оренді у орендаря) повідомляв, що в орендованих приміщеннях Установа благодійного фонду "Центр медичних інновацій" здійснює діяльність згідно з Установчим Актом цієї Установи, як медичний заклад, відомий як Медичний центр «NOVO».

В час запровадження в Україні воєнного стану, як і у мирний час, Медичний центр «NOVO» діє відповідно до благодійних засад, в тому числі надає безоплатну діагностичну допомогу пацієнтам відокремленого підрозділу «Лікарня Святого Миколая» КНП « 1 територіально медичне об'єднання міста Львова», маленьким пацієнтам Західноукраїнського спеціалізованого центу, Львівської обласної дитячої клінічної лікарні «ОХМАТДИТ», військово-медичному клінічному центу Західного регіону, а також дітям воїнів ЗСУ відповідно до підписаного меморандуму з Комунальним підприємством «Львівської обласної ради» «Будинок Воїнам».

Також у листі зазначалось, що з початком військової агресії російської федерації Всеукраїнська благодійна організація «Асоціація благодійників України» (Асоціація) виступила ініціатором та координатором міжнародної благодійної програми #CharityHelpUA.

Завданням Програми є об'єднання зусиль та ресурсів членів Асоціації, її партнерів та благодійників на допомозі у захисті України від російських загарбників та подолання гуманітарних викликів, пов'язаних з військовими діями.

Рішенням правління Асоціації функції оператора Програми в медичному та логістичному напрямку делеговано члену Асоціації - Установі благодійного фонду «Центр медичних інновацій» (Медичний центр NOVО). Програма дій Медичного центру NOVО отримала назву #NOVОhelp (http://www.lvil.ua/novohelp/general/) і її головними напрямами, які активно реалізовує колектив, є:

1. Надання медичної діагностичної та консультативної допомоги внутрішньо переміщеним особам з районів ведення бойових дій та інших міст України.

2. Доставка медикаментів з Європи, сортування на складських площах та цільова відправка для військових і цивільних в райони ведення бойових дій.

3. Доставка медичного обладнання для організації надання медичної допомоги у Львові.

4. Залучення та працевлаштування лікарів-біженців з районів ведення бойових дій та інших міст України

5. Збір коштів для забезпечення волонтерської діяльності.

Найактивніше йде реалізація напряму «Надання медичної діагностичної та консультативної допомоги біженцям з районів ведення бойових дій та інших міст України», згідно з яким всі діти та підлітки до 18 років отримують медичну допомогу безкоштовно, а інші дорослі за вдвічі нижчою вартістю.

Програма діє, в тому числі, і завдяки фінансовій підтримці міжнародної організації Не1рUkraine22 та її численним партнерам в усьому світі. Про можливості програми поінформованими є Голова Львівської обласної військової адміністрації Максим Козицький, керівник департаменту охорони здоров»я Львівської обласної державної адміністрації Орест Чемерис, заступник директора департаменту- начальник управління охорони здоров»я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Леся Кобецька, медичні заклади та соціальні установи міста та області.

Установа благодійного фонду "Центр медичних інновацій" увійшла в склад засновників «Міжнародного гуманітарного штабу», учасниками якого стали 5 установ, в тому числі і Департамент економічної політики Львівської обласної військової адміністрації.

В межах реалізації Програми ##NOVОhelp, прагнучи об'єднати зусилля для координації дій у підвищенні ефективності надання медичної допомоги потерпілим учасникам Антитерористичної операції, Операції об'єднаних сил та учасникам бойових дій з військами агресора - російської федерації, Установа благодійного фонду "Центр медичних інновацій" уклала Меморандуми про співпрацю з Військово-медичним клінічним центром Західного регіону, ДУ «Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області», Львівським військово-медичним клінічним центром Державної прикордонної служби України.

Яскравим прикладом такої успішної співпраці та мобілізації спільних зусиль і засобів (зазначено у листі) є укладена 26.01.2022 р. угода про організацію взаємовідносин поміж Комунальним некомерційним підприємством «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» і Установою благодійного фонду «Центр медичних інновацій», результатом якої є спільні зусилля і надання в орендованих приміщеннях додаткових площ для створення додаткових ліжко-місць для дітей з діагнозом COVID-19.

Оскільки орендодавцем запропоновано розірвати договори оренди, то , на переконання Установи благодійного фонду «Центр медичних інновацій», за наведених вище обставин наслідком реалізації пропозиції орендодавця щодо розірвання договорів стане порушення співвідношення інтересів сторін цих договорів, що позбавить зацікавлені сторони, в тому числі і Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та балансоутримувача того, на що вони розраховували при укладенні вказаних договорів оренди.

Орендар також зауважував орендодавцю у відповіді на лист-пропозицію останнього розірвати договори оренди, що чинним законодавством можливість розірвання чи зміни договору безпосередньо пов»язана не з наявністю істотної зміни обставин, а з одночасною наявністю чотирьох умов, визначених ч.2 ст.652 ЦК, при істотній зміні цих обставин, та наголошував, що у листі-пропозиції орендодавця про розірвання договорів оренди наведені в ньому аргументи не містять чотирьох умов, настання одночасно яких, є підставою для дострокового розірвання договорів.

Передбачаючи у вищевказаних договорах підстави для їхнього припинення, що обмежуються закінченням строку, на який їх було укладено та іншими умовами, відмінними від істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договорів, та достроковим розірванням за взаємною згодою сторін або за інших умов, які також не пов»язуються з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договорів, і визначаючи можливості і підстави для безумовного дострокового розірвання таких договорів на вимогу будь-якої сторони - Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та Установа благодійного фонду «Центр медичних інновацій» шляхом вільного волевиявлення приймали на себе ризик настання обставин, в тому числі й тих, що унеможливлять виконання ними взятих на себе зобов»язань. Тому наслідки реалізації такого ризику, зазначав орендар, мають бути покладені на сторони рівною мірою.

Незважаючи на пропозицію орендодавця розірвати договори оренди, Установа благодійного фонду "Центр медичних інновацій" , зважаючи на довготривалі партнерські стосунки, які склалися між Медичним центром NOVО та КНП «ЛТМО «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», УБФ «Центр медичних інновацій» , висловлювала готовність розглянути питання щодо співпраці з балансоутримувачем орендованих приміщень в частині вирішення питання розміщення в цих приміщеннях внутрішньо переміщених осіб, а саме дітей та їх законних представників, які потребують довготривалої медичної допомоги; Установа декларувала бажання взяти участь в невідкладних програмах медичної допомоги, які ініційовані Львівською міською радою.

Відповіді на лист орендаря за №112 від 20.04.2022, орендодавець не надав. Натомість, подав спільний з балансоутримувачем позов на розгляд до господарського суду з вимогами розірвати договори оренди та зобов»язати Установу благодійного фонду "Центр медичних інновацій" повернути об»єкти оренди шляхом виселення.

Витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб фізичних осіб підприємців та громадських формувань (сформованого станом на 27.01.2022) підтверджується наступна інформація по юридичну особу, Комунальне некомерційне підприємство "Львівське територіальне медичне об'єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги". Видами економічної діяльності за відповідними КВЕДами є: діяльність лікарняних закладів (основний); оптова торгівля фармацевтичними товарами; спеціалізована медична практика; стоматологічна практика; інша діяльність у сфері охорони здоров'я; роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах.

Місцезнаходження юридичної особи: 79059, м.Львів, вул.Миколайчука І., буд.9.

Засновниками юридичної особи є: Львівська міська рада.

Дані про відокремлені підрозділи юридичної особи: відокремлений підрозділ лікарня Святого Пантелеймона Комунального некомерційного підприємства "Львівське територіальне медичне об'єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги", місцезнаходження: 79053, м.Львів, вул.Миколайчука І., буд.9; відокремлений підрозділ лікарня Святого Миколая Комунального некомерційного підприємства "Львівське територіальне медичне об'єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги", місцезнаходження: 79053, м.Львів, вул.Орлика П., буд.4; відокремлений підрозділ лікарня Святого Луки Комунального некомерційного підприємства "Львівське територіальне медичне об'єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги", місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Навроцького В., буд.23.

За даними у Витягу про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, міститься інформація про те, що Комунальне некомерційне підприємство "Львівське територіальне медичне об'єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги", є правонаступником: Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня м.Львова»; Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м.Львова»; Комунального некомерційного підприємства « 8-А міська клінічна лікарня м.Львова».

З матеріалів у справі вбачається, що 12.02.2013 між Комунальною міською дитячою клінічною лікарнею (правонаступником якої є позивач-2) з однієї сторони, та Установою Благодійного Фонду «Центр медичних інновацій» з іншої сторони, було укладено договір про співпрацю.

Предметом цього договору (п.1.1) є співпраця між Лікарнею та Установою щодо спільної діяльності та вжиття необхідних заходів з метою сприяння реалізації загальнодержавних, регіональних та місцевих програм, які спрямовані на ефективний розвиток системи охорони здоров'я України, забезпечення права громадян на якісну медичну допомогу, зокрема, співпраця у створені сучасного медичного діагностичного центру.

Цей договір (п.1.2) є підставою для укладення між сторонами окремих угод, у різних напрямках співпраці, що є предметом цього договору.

Для досягнення мети визначеної цим договором, сторони взяли на себе взаємні обов'язки, домовившись: обмінюватися матеріалами та інформацією, наявними у їх розпорядженні з питань, що становлять взаємний інтерес до сторін; консолідувати свої інформаційні, методичні, кадрові та інші ресурси з метою підвищення ефективності діяльності сторін, у напрямку сприяння впровадження новітніх лікувально-профілактичних, діагностичних та освітніх технологій у галузі охорони здоров'я. Співпрацювати у сфері науки та підготовки висококваліфікованих медичних кадрів для системи охорони здоров'я.

За умовами у п.2.2 договору Установа зобов'язувалася: в межах наявних ресурсів брати участь у покращенні матеріально технічної бази Лікарні; у частині співпраці за цим договором за власні кошти забезпечити створення сучасного медичного діагностичного центру Лікарні.

За умовами договору Лікарня зобов'язувалась: організаційно сприяти Установі у створенні медичного діагностичного центру на базі Лікарні, в т.ч. у наданні приміщення лікарні для розміщення медичного діагностичного центру Установи.

Відповідно до п.3.1 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його печатками та діє до 12.02.2018. Доказів розірвання договору, чи визнання його недійсним (повністю чи в частині), матеріали справи не містять, як не містять і заперечень сторін договору про його реальне виконання.

З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2018 між Комунальною міською дитячою клінічною лікарнею та Установою Благодійного Фонду «Центр медичних інновацій» був укладений договір про співпрацю, предметом якого згідно п.1.1, є співпраця між Лікарнею та Установою щодо спільної діяльності та вжиття необхідних заходів, з метою сприяння реалізації загальнодержавних регіональних та місцевих програм, які спрямовані на ефективний розвиток системи хорони здоров'я України, забезпечення права громадян на якісну медичну допомогу, а також розвиток взаємовигідного співробітництва у напрямках, які представляють взаємний інтерес.

Цей договір є підставою для укладення між сторонами окремих угод у різних напрямках співпраці, що є предметом цього договору (п.1.2).

Для досягнення мети визначеної цим договором, сторони взяли на себе взаємні обов'язки домовившись: обмінюватися матеріалами та інформацією, наявними у їх розпорядженні з питань, що становлять взаємний інтерес до сторін; консолідувати свої інформаційні, методичні, кадрові та інші ресурси з метою підвищення ефективності діяльності сторін, у напрямку сприяння впровадження новітніх лікувально-профілактичних, діагностичних та освітніх технологій у галузі охорони здоров'я. Співпрацювати у сфері науки та підготовки висококваліфікованих медичних кадрів для системи охорони здоров'я, у тому числі шляхом проведення спільних заходів, конференцій, залучення представників сторін для обміну досвіду.

Сторони домовились, що можуть визначати інші способи співробітництва, які не вказані в цьому розділі. (п.2.1.4),

За умовами цього договору Установа зобов'язується (п.2.2): надавати безоплатну діагностичну допомогу важким реанімаційним хворим дітям, які знаходяться на лікуванні в Лікарні; в межах наявних ресурсів брати участь у покращенні матеріально-технічної бази лікарні у частині співпраці за цим договором.

Відповідно до п. 2.3 договору Лікарня зобов'язується для забезпечення ідентифікації осіб, яким надається безоплатна діагностична допомога, надавати погоджений з Установою необхідний пакет документів за підписом головного лікаря лікарні; організаційно сприяти Установі у діяльності медичного діагностичного центру.

Відповідно до п.3.1 цей договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення його печатками і діє до 12.02.2023.

Доказів внесення змін у цей договір, визнання його недійсним (повність чи в частині), розірвання, матеріали справи не містять, як не містять і доказів того, що договір не мав реального виконання.

30.10.2015 року Львівська обласна клінічна лікарня «ОХМАТДИТ» та Установа Благодійного Фонду «Центр медичних інновацій» уклали договір про співпрацю, предметом якого, відповідно до п.1.1, є співпраця між Лікарнею та Установою щодо спільної діяльності та вжиття необхідних заходів, з метою сприяння реалізації загальнодержавних, регіональних та місцевих програм, які спрямовані на ефективний розвиток системи охорони здоров'я України, забезпечення права громадян на якісну медичну допомогу.

Для досягнення мети цього договору сторони взяли на себе взаємні обов'язки та домовились: обмінюватися матеріалами та інформацією, наявними у їх розпорядженні з питань, що становлять взаємний інтерес для сторін; консолідувати свої інформаційні, методичні, кадрові та інші ресурси з метою підвищення ефективності діяльності сторін, у напрямку сприяння впровадження новітніх лікувально-профілактичних, діагностичних та освітніх технологій у галузі охорони здоров'я; співпрацювати у реалізації благодійної програми Установи «Інноваційна діагностика в Медичному центрі «NOVO».

Відповідно до п.2.2 Договору Установа зобов'язується надавати безоплатну діагностичну допомогу важким реанімаційним хворим дітям, які знаходяться на лікуванні в УКЗ ЛОР ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ» в межах наявних ресурсів.

Лікарня зобов'язується: для забезпечення ідентифікації осіб, яким надається безоплатна діагностична допомога надавати погоджений з Установою необхідний пакет документів за підписом головного лікаря лікарні; організаційно сприяти Установі у діяльності медичного діагностичного центру. (п.2.3)

Відповідно до п.4.1, договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його печатками і діє до 31.12.2016.

30.12.2016 між УКЗ ЛОР ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ» та Установою Благодійного Фонду «Центр медичних інновацій» було укладено договір «про внесення змін в договір про співпрацю від 30.10.2015 року».

Цим договором сторони погодили викласти п.4.1 договору про співпрацю в наступній редакції:«п.4.1. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його печатками і діє до 31.12.2017. Якщо жодна із сторін за 14 днів до закінчення дій цього договору не повідомить іншу сторону про намір припинити його дію, договір автоматично подовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах».

Доказів внесення змін у договір, визнання його недійсним (повність чи в частині), чи розірвання,- матеріали справи не містять. Доказів того, що договір реально не виконувався матеріали справи теж не містять.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.10.2015 був укладений договір про співпрацю між Західноукраїнським спеціалізованим дитячим медичним центром (далі-Лікарня) та Установою Благодійного Фонду «Центр медичних інновацій» ( далі - Установа), предметом якого, відповідно до п.1.1, є співпраця між Лікарнею та Установою щодо спільної діяльності та вжиття необхідних заходів, з метою сприяння реалізації загальнодержавних, регіональних та місцевих програм, які спрямовані на ефективний розвиток системи охорони здоров'я України, забезпечення права громадян на якісну медичну допомогу.

Для досягнення мети цього договору сторони взяли на себе взаємні обов'язки та домовились: обмінюватися матеріалами та інформацією, наявними у їх розпорядженні з питань, що становлять взаємний інтерес до сторін; консолідувати свої інформаційні, методичні, кадрові та інші ресурси з метою підвищення ефективності діяльності сторін, у напрямку сприяння впровадженню новітніх лікувально-профілактичних, діагностичних та освітніх технологій у галузі охорони здоров'я; співпрацювати у реалізації благодійної програми Установи «Інноваційна діагностика в Медичному центрі «NOVO».

За умовами договору Установа зобов'язується надавати безоплатну діагностичну допомогу важким реанімаційним хворим дітям, які знаходяться на лікуванні в Західноукраїнському спеціалізованому дитячому медичному центрі в межах наявних ресурсів.

Згідно п.2.3 Лікарня зобов'язується для забезпечення ідентифікації осіб, яким надається безоплатна діагностична допомога, надавати погоджений з Установою необхідний пакет документів за підписом головного лікаря лікарні; організаційно сприяти Установі у діяльності медичного діагностичного центру.

Із врахуванням договору від 30.12.2016 «Про внесення змін в договір про співпрацю від 30.10.2015» сторони погодили викласти п.4.1 договору про співпрацю в наступній редакції: «п.4.1. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його печатками і діє до 31.12.2017. Якщо жодна із сторін за 14 днів до закінчення дій цього договору не повідомить іншу сторону про намір припинити його дію. Договір автоматично подовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах».

Доказів внесення змін у цей договір, визнання його недійсним (повність чи в частині), розірвання матеріали справи не містять. Доказів невиконання договору матеріали справи теж не містять.

З матеріалів у справі вбачається, що Установа Благодійного Фонду «Центр медичних інновацій» та Комунальний Заклад Львівської Обласної Ради Будинок Воїнам, у 2021 році уклали Меморандум «Про співпрацю в Медичному центрі «NOVO», яка затверджена на виконання цілей визначених установчими документами Установи Благодійного Фонду «Центр медичних інновацій» відповідно до Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» та керуючись принципами добросовісності, справедливості та гуманізму, усвідомлюючи недостатність державного забезпечення, прагнучи об'єднати зусилля у координації дій у підвищенні ефективності надання благодійної допомоги родинам загиблих (померлих) учасників Антитерористичної операції, Операції об'єднаних сил, родинам Героїв Небесної Сотні.

Укладаючи цей Меморандум сторони декларували своє бажання та готовність забезпечити безкоштовну медичну допомогу, а саме здійснити безоплатну медичну діагностику неповнолітніх дітей, загиблих (померлих) учасників Антитерористичної операції Операції об'єднаних сил, Героїв Небесної Сотні (наділі- Пацієнти).

Предметом цього Меморандуму є координація скерування дітей в Медцентр задля здійснення медичної діагностики методами магнітно-резонансної томографії, комп»ютерної томографії, ультразвукової діагностики, ехокордіографії, електроенцефалографії (надалі - Медині послуги).

Згідно умов Меморандуму обов'язки «Будинку воїнам», зокрема, такі :інформувати родини, діти в яких мають потребу Медичних послуг про таку можливість (надалі - Пацієнтів);перевіряти дійсність відповідного статусу Родин; надавати інформацію Пацієнтам про можливість отримання послуги та приблизні строки, місце надання послуг та засоби та способи комунікації; письмово або телефоном повідомляти Медцентр про Пацієнтів, які отримали, за рішенням «Будинку воїна», право на звернення за Медичною послугою та отримали відповідний підтверджуючий документ (надалі - скерування) від Будинку воїна.

За умовами Меморандуму обов'язки Медцентру, зокрема, наступні: надавати Медичні послуги Пацієнтам на безоплатній основі на підставі скерування від «Будинку воїна», якщо Медцентр має на це відповідну можливість; надавати інформацію Будинку воїна про кількість звернень в Медцентр за скеруваннями «Будинку воїна».

Меморандум вважається таким, що набрав чинності з моменту підписання його сторонами і діє безстроково. Дія Меморандуму доки сторони зацікавлені у співробітництві.

Судом встановлено, що 27.04.2022 було підписано Меморандум «про участь та співпрацю «Міжнародному гуманітарному штабі» МГШ в період воєнного та післявоєнного відновлювального стану у Львівській області України»

За змістом Меморандуму Департамент економічної політики Львівської обласної військові адміністрації (далі - Департамент) та громадські організації Львівської області, а саме: Громадська організація «Ліга підприємців Прикарпатського регіону м.Дрогобич»; Громадська організація «Клуб Ділових Людей Україна», м.Львів; Установа Благодійного Фонду «Центр Медичний Інновацій» (Медичний центр «NOVO»), м.Львів; Асоціація фермерів та землевласників Львівської області, - об'єдналися з метою у співпраці із міжнародними громадськими організаціями, бізнес-партнерами та всіма небайдужими громадянами світової спільноти в таких напрямках: формування та логістична доставка гуманітарних вантажів до жителів, які залишились в найгарячіших населених пунктах України, де відбуваються військові дії; допомога для вимушено переміщених осіб та біженців, які знайшли свій порятунок у Західних областях України на яких не відбуваються активні воєнні дії; запобігання харчової кризи в Україні, тощо.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, Установою Благодійного Фонду «Центр Медичний Інновацій» було укладено Меморандуми про співпрацю з Військово-медичним клінічним центром Західного регіону, Державною установою «Територіально-медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області, основним предметом яких є співпраця щодо проведення (безкоштовно) «Центром медичних інновацій» магнітно-резонансної томографії чи комп'ютерної томографії захисникам України, які перебувають на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону та державній установі, Державній установі «Територіально-медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області», на підставі письмових скерувань цих медичних установ.

Згідно ж укладеного Меморандуму з Львівським військо-медичним центром (клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України (в межах реалізації благодійної програми #NOVOHelp та керуючись принципами добросовісності, справедливості та гуманізму, усвідомлюючи недостатність державного забезпечення, прагнучи об'єднання зусилля для координації дій у підвищенні ефективності надання благодійної допомоги потерпілим учасникам бойовий дій з військами агресора російської федерації, Антитерористичної операції, Операції об'єднаних сил, Медцентр взяв на себе обов'язки здійснення необхідної медичної діагностики методами: магнітно-резонансної томографії чи комп'ютерної томографії, а за медичної необхідності під час надання медичних послуг, - забезпечити супутні додаткові засоби і втручання: контрастування і (або) садація. Медцентр надає Медичні послуги та додаткові медичні послуги безкоштовно.

Судом встановлено, що до початку воєнної агресії російської федерації, Установа Благодійного Фонду «Центр Медичний Інновацій» і Комунальне некомерційне підприємство "Львівське територіальне медичне об'єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги" знайшли можливість (у зв'язку із збільшенням на території Львівської обласної територіальної громади захворюваності населення на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) співпрацювати та організувати свої взаємовідносини, беручи до уваги рекомендації Міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій при Львівській міській раді, уклавши 26.01.2022 Угоду про співпрацю та організацію взаємовідносин.

Так, відповідно до п.1.1 угоди Підприємство та Установа домовились спільно вживати заходи у створенні додаткових ліжко-місць для стаціонарного лікування дітей з підозрою або підтвердженим діагнозом на COVID-19 на базі Комунального некомерційного підприємства "Львівське територіальне медичне об'єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги".

Сторони домовились (п.1.2 угоди), що робота з організації роботи ліжко-місць на госпітальному етапі лікуванні COVID-19 проводитиметься на площах Лікарні за рахунок розміщення урологічного відділення відокремленого підрозділу «Лікарня Святого Миколая» Комунального некомерційного підприємства "Львівське територіальне медичне об'єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги" в приміщеннях Установи Благодійного Фонду «Центр Медичний Інновацій», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.П.Орлика, 4, які орендуються відповідно до договору оренди від 29.12.2017 №Г-10840-17 та додаткової угоди до нього від 20.07.2021 №Г-10840-17 (Д-21), укладених з Управлінням комунальної власності Департаменту економічного розвитку львівської міської ради.

На виконання спільних дій, відображених у п.1 цієї Угоди, сторони приймають на себе взаємні обов'язки щодо реалізації заходів, пов'язаних із розгортанням додаткових ліжко-місць для лікування госпіталізованих пацієнтів, дітей, хворих на гостру респіраторну хворобу COVID-19 (п.1.3 Угоди).

Сторони дійшли згоди, що розміщення урологічного відділення відокремленого підрозділу «Лікарня Святого Миколая» Комунального некомерційного підприємства "Львівське територіальне медичне об'єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги" за адресою: м.Львів, вул.П.Орлика, 4 є безоплатним та тимчасовим у межах строку дії цієї угоди (п.1.4 Угоди).

У п.5.1 угоди сторони домовилися, що разом з приміщеннями для організації функціонування урологічного відділення відокремленого підрозділу «Лікарня Святого Миколая» Лікарні передаються на умовах зберігання матеріальні цінності Установи, які розміщені в цих приміщеннях. Передача вказаних матеріальних цінностей відбувається шляхом підписання відповідальними особами сторін відповідного акту приймання-передачі, який затверджується керівниками сторін.

На виконання цієї угоди Лікарня і Установа взяли на себе наступні зобов'язання:

Лікарня: визначати та погоджувати з Установою приміщення для облаштування урологічного відділення відокремленого підрозділу «Лікарня Святого Миколая»;у встановленому порядку забезпечувати урологічне відділення відокремленого підрозділу «Лікарня Святого Миколая» в орендованих Установою приміщеннях та самостійно організовувати їх використання в цілях, що передбачені цією угодою; забезпечувати дотримання у приміщеннях, виділених для функціонування урологічного відділення відокремленого підрозділу «Лікарня Святого Миколая», санітарних норм правил протипожежної безпеки; після закінчення цієї угоди чи її дострокового припинення чи розірвання повернути Установі приміщення, в яких функціонувало урологічного відділення відокремленого підрозділу «Лікарня Святого Миколая», а також матеріальні цінності, в стані, в якому вони були їй передані, згідно п.5.1 цієї угоди. У випадку пропажі чи/або знищення переданих матеріальних цінностей відшкодувати їх вартість у встановленому порядку та розмірі.

Установа: для виконання Угоди за пропозицією Лікарні розглядати та приймати рішення щодо надання приміщення для розміщення урологічного відділення відокремленого підрозділу «Лікарня Святого Миколая»; передати Лікарні для зберігання матеріальні цінності, які знаходяться в приміщеннях де розміщується урологічне відділення відокремленого підрозділу «Лікарня Святого Миколая» згідно акту прийому передачі.

Відповідно до п.3.1, Угода вважається укладеною і набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 01.04.2022.

Угода підписана з боку Лікарні генеральним директором Самчук О.О., з боку Установи - директором Лисак Т.Я., підписи яких засвідчені печатками Лікарні та Установи.

Доказів внесення змін до Угоди в порядку передбаченому у п.3.1, припинення чи/або розірвання угоди матеріали справи не містять. Жодна із сторін договору ( а це позивач 2 і відповідач у справі) не свідчили, що договір не мав реального виконання.

Слід зважити, що в ситуації, яка склалась в регіоні, у зв»язку із збільшенням на території Львівської обласної територіальної громади захворюваності населення на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, коли органи місцевого самоврядування вишукували можливості вирішення важкої ситуації в регіоні та розміщення хворих на COVID-19 на лікування, коли (як слідує з угоди ) була у позивача-2 гостра потреба у розміщенні хворих,- за такої ситуації, без розірвання договорів оренди, а шляхом взаємодопомоги, дотримання принципу добросовісності та розумності сторін договорів оренди, а також розуміння ситуації, яка склалась у країні і в регіоні через короновірус, з метою допомоги у лікуванні хворих на гостру респіраторну хворобу COVID-19, відповідач вивільнив потрібні лікувальному закладу площі з орендованих ним площ за спірними договорами оренди, на потрібний лікувальному закладу час, та надав можливість Лікарні розмістити хворих для проведення лікування.

Разом з тим, через 5-ть днів після закінчення строку дії договору, укладеного між Установою і Лікарнею (балансоутримувачем) стосовно розміщення на орендованих Установою площах хворих на COVID-19, балансоутримувач звернувся до орендодавця стосовно розірвання з Установою договорів оренди.

Крім того, перелічені вище угоди (зокрема, угоди з медустановами, правонаступником яких на даний час є позивач-2, які укладались ще починаючи з 2013 році і за умовами яких Лікарня брала на себе зобов»язання сприяти Установі у наданні приміщень Лікарні для розміщення медично-діагностичного центру потрібного лікарні (медичний центр створювався на базі лікарні), сприяти у діяльності такого медичного центру), свідчать про взаємну мету, прагнення та інтерес до створення та розміщення на площах Лікарні діагностичного медичного центру Установи, для підвищення ефективності діяльності обох сторін у напрямку сприяння впровадженню новітніх лікувально-профілактичних, діагностичних та освітніх технологій у галузі охорони здоров»я, підтримки та реалізації державних програм у галузі медицини і т.д. А угоди, які укладені Установою з медичними установами міста, та й не лише з ними, - є свідченням затребуваності та прояву довіри у населення (серед якого, і родини військових, загиблих учасників воєнних дій, потерпілих учасників Антитерористичної операції і т.д.) до медичних послуг, які надає відповідач.

З наявної у справі відповіді на адвокатський запит представника Установи Благодійного Фонду «Центр медичних інновацій», адвоката Парамонова С.О., Департамент охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації від 17.06.2022р. №22-982/02/22 повідомив, зокрема, що ліжкова мережа Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» станом на 01.04.2022р. становить 2233 ліжко-місць, з них 420 у виробничому підрозділу «Лікарня Святого Миколая».

За інформацією, наданою адміністрацією установи, станом на 26.05.2022р. перебувало на лікуванні 51 внутрішньо переміщена дитина, з них 7 поранених та проліковано з 24.02.2022р. - 707 дітей. Станом на 09.06. 2022р. перебувало на лікуванні внутрішньо переміщених 54 дітей, з них 9 поранених та проліковано з 24.02.2022р. - 794 дитини.

Аналіз вказаної інформації свідчить, що в період звернення позивача 2 до позивача 1 з інформацією про потребу розміщення в орендованих відповідачем приміщеннях внутрішньо переміщених осіб, в тому числі дітей та їх законних представників, які потребують довготривалої медичної допомоги та реабілітації, з огляду на наявність ліжкової мережі, яка перебуває в розпорядженні позивача 2, завантаженість останньої внутрішньо переміщеними дітьми, які потребують довготривалої медичної допомоги та реабілітації становила незначних відсоток (за вказаними даними - лише 2.28 відсотка).

А щодо завантаженості відокремленого виробничого підрозділу позивача 2 , а саме: ВП «Лікарня Святого Миколая», то така завантаженість у вказаний період становила 12,1 відсоток.

Доказів зворотнього до вказаних даних, а саме, що на момент звернення балансоутримувача з листом до позивача-1, як і станом на момент подання позову до суду (03.05.2022) реальними були інші дані, які в сукупності підтверджували доводи позивачів про те, що існувала «критична ситуація» з розміщення дітей, які поступали з населених пунктів України через війну, матеріали справи не містять.

З матеріалів справи також вбачається, що 14 березня 2022р. виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення №164 «Про ефективне використання приміщень КНП «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», згідно п.1 якого вирішено призупинити дію договорів оренди нежитлових приміщень, які перебувають на балансі Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»: від 31.10.2013р. № Л- 8848-13, від 29.12. 2017р. № Г-10840-17 (зі змінами, внесеними додатковою угодою від 20.07.2021р. № Г- 10840-17 (Д-21) та від 16.11.2021р. № Ш-12791-21 (А).

Пунктами 2 та 3 оскаржуваного рішення встановлено, що орендарям нежитлових приміщень згідно з договорами оренди, переліченими у п.1 цього рішення, вивільнити орендовані нежитлові приміщення протягом 2 календарних днів з моменту прийняття цього рішення на період до прийняття окремого рішення виконавчим комітетом; КНП «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» розгорнути додаткові ліжко-місця для надання медичної допомоги дітям з особливими потребами, а також тим, які потребують постійного медичного нагляду, вимушено покинули місце постійного проживання в Україні та перебувають на території Львівської міської територіальної громади.

Як вбачається зі змісту вказаного рішення, метою якого зазначено ефективне використання всіх приміщень КНП «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», рішення прийнято лише стосовно дії договорів оренди приміщень з орендарем, Установа Благодійного Фонду «Центр Медичний Інновацій», а саме стосовно договорів від 31.10.2013р. № Л- 8848-13, від 29.12. 2017р. № Г-10840-17 (зі змінами, внесеними додатковою угодою від 20.07.2021р. № Г- 10840-17 (Д- 21) та від 16.11.2021р. № Ш-12791-21(А).

Стосовно інших юридичних осіб, в користуванні яких на підставі договорів оренди перебувало нерухоме майно КНП «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» станом на момент прийняття зазначеного рішення, та у ефективному використанні якого для власних потреб, ймовірно теж мав потребу балансоутримувач (у звязку з недостатністю в останнього площ для розміщення ліжко-місць для лікування пацієнтів (біженців, поранених дітей, тощо)), то рішенням від 14.03.2022 №164 дія таких договорів виконавчим комітетом не призупинялась і орендарів (по інших орендованих площах) даним рішення не зобов'язано вивільнити орендовані ними приміщення. Однак, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з тих документів, які долучені позивачем-2 до справи, станом на момент прийняття виконавчими комітетом рішення №164 від 14.03.2022 (як і станом на момент звернення позивачів до Господарського суду Львівської області з позовом у даній справі) інші нежитлові приміщення (поза межами обєктів оренди за спірними договорами) за адресою: м.Львів, вул.П.Орлика, 4 перебували в оренді, зокрема: у КЗВО ЛОР «Львівська медична академія ім.Андрея Крупинського» за договором №Ш-10457-87 (А); у ФОП Чабан Л.С. за договором оренди №Ш-11908-19; у ФОП Чабаненко О.А. за договором №Ш-12254-21 (АП).

Суд ще раз зауважує, що висновок зроблено на підставі тих документів, які надав позивач-2 до справи в додаток до заяви по суті, однак, це не є свідченням того, що кількість договорів оренди нежитлових приміщень за адресою: м.Львів, вул.П.Орлика, 4, які залишались діючими і щодо яких не застосовувались обмежувальні заходи рішенням виконавчого комітету, обмежується наведеним вище переліком.

Позивачем-2 долучено до матеріалів справи лист від 09.06.2022 №24-06 вих.3877, за підписом в.о. генерального директора Івана Міськіва (лист адресований судді), у якому повідомляється про кількість пролікованих пацієнтів (дітей) у відокремленому підрозділі «Лікарня Святого Миколая» КНП « 1 Територіальне медичне об'єднання м.Львова» в період з 01.03.2022 по 01.06.2022 (за винятком планових госпіталізацій) відповідно до електронної системи Міністерства охорони здоров»я, а саме: березень 908 з них тимчасово переміщених дітей 341; квітень 940 з них тимчасово переміщених дітей 196, з пораненнями 42; травень 1290 з них тимчасово переміщених дітей 205, з пораненнями 15.

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст. 642, 643 Цивільного кодексу України.

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що спірні договори, про розірвання яких заявлено позов, а саме : договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Л-8848-13 від 31.10.2013 (зі змінами), договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-10840-17 від 29.12.2017 (зі змінами), договір оренди нерухомого майна № Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021, за своєю правовою природою є договорами оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції, чинній на час укладення цих договорів оренди).

Спірні договори є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковими для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

Згідно з ч. 5 ст. 762 ЦК України, ч. 3 ст. 285 ГК України, орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату. Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Тобто, договір оренди комунального майна встановлює для його сторін, зокрема, такі права: для орендаря - право користуватися переданим в оренду майном, а для орендодавця - право отримувати оренду плату. Цим правам кореспондують відповідні обов`язки: для орендодавця - передати орендарю об`єкт оренди; для орендаря - вносити орендну плату за користування об`єктом оренди .

У частині першій статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ця норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18).

Поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними (рішення ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" (Doran v. Ireland)).

Ефективність означає як попередження стверджуваного порушення чи його продовження, так і надання відповідного відшкодування за будь-яке порушення, яке вже відбулося (рішення ЄСПЛ від 26.10.2000 у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland)).

У рішенні від 05.04.2005 у справі "Афанасьєв проти України" ЄСПЛ зазначав, що засіб захисту, що вимагається, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, якій це право належить і саме з метою його захисту та у ефективний спосіб.

Відсутність порушеного або оспорюваного права особи, яка звернулась з позовом до суду є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Такої ж позиції дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.10.2020 у справі №910/12787/17.

Подання позовної заяви до суду є формою реалізації права на позов, вимоги особи про захист свого права чи охоронюваного законом інтересу.

Елементи позову - його структурні складові, які сукупно визначають його зміст,- це предмет позову і підстави позову.

Предметом позову як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підстави позову - це факти, які обгрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. До підстав позову входять лише юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов»язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов»язків суб»єктів спірного матеріального правовідношення. Розрізняють фактичні та юридичні (правові) підстави позову.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом. Тобто реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ГПК України.

Згідно ч. 2, 3 ст. 45 ГПК України, позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Частиною 3 ст. 46 ГПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

В порядку наведеної норми процесуального Закону від позивачів заяви до суду не надходили.

Відповідно до вимог статті 47 ГПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Звернувшись до суду із спільним позовом про розірвання договорів оренди та зобов»язання орендаря звільнити орендовані (згідно цих договорів), нежитлові приміщення шляхом виселення, позивачі 1 та 2 тим самим доводять, що їх участь у справі (процесуальна співучасть) допускається, тобто: предметом спору є спільні права чи обов'язки позивачів; права або обов'язки позивачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов'язки, а відтак, що у позивачів наявне порушене право; вони є особами, яким це право належить і що звернення до суду відбулось саме з метою його захисту, що позивачі мали право звернутися до суду з єдиною позовною заявою.

Слід відзначити, що чинне процесуальне законодавство не передбачає можливості надання певній особі статусу співпозивача, така процесуальна співучасть згідно статті 47 ГПК України опосередковується виключно поданням позову кількома позивачами до кількох відповідачів.

При цьому суд наголошує, що положеннями статті 48 ГПК України передбачено процесуальну можливість заміни судом після порушення провадження у справі виключно відповідача або залучення до участі у справі іншого відповідача. Проте ГПК України (як у чинній, так і у попередній редакції) не передбачає вчинення аналогічних процесуальних дій щодо позивача, тобто особи яка подала до суду позов.

Між орендодавцем та орендарем укладений двосторонній договір оренди № Л -8848-13 від 31.10.2013 із змінами внесеними до нього договором № Л -8848-13 (Д -16) від 25.01.2016 та договором № Л -8848-13 (Д -1 8) від 07.03.2018.

Відповідно до п.п.6.2.5 п.6.2 договору орендодавець має право достроково розірвати цей договір за наявності підстав, передбачених чинним законодавством України, якщо орендар: користується майном всупереч цільовому призначенню, визначеному у пункті 2.1 цього договору; у порушення порядку, встановленого у підпункті 7.2.4 цього договору, передав приміщення (його частину) третім особам на підставі договору суборенди чи будь-якого іншого цивільно-правового договору; не вносить плату за користування майном протягом трьох місяців підряд.

Повернення орендодавцю об»єкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії цього договору або дострокового його припинення чи розірвання (п.9.1).

Відповідно до п.9.3 (розділ 9 договору «порядок повернення орендодавцю об»єкта оренди») об»єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем (чи за його дорученням -балансоутримувачем) протягом п»ятнадцяти днів з часу настання однієї із подій, вказаних у п.9.1 цього договору.

Відповідно до п.11.1 цей договір не підлягає розірванню в односторонньому порядку.

Цей договір (п.11.2) може бути припинений за згодою сторін, рішенням суду, або з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.

Двосторонній, між орендарем та орендодавцем, був укладений і договір оренди № Г -10840-17 від 29.12.2017.

Умови договору ( в п. п.6.2.5 п.6.2; п.9.1; п.9.3; п.11.1; п.11.2) ідентичні до умов ( в п. п.6.2.5 п.6.2; п.9.1; п.9.3; п.11.1; п.11.2 договору № Л -8848-13 від 31.10.2013).

Додаткова угода № Г-10840-17 (Д -21) від 20.07.2021 до цього договору укладена та підписана між орендодавцем, орендарем і балансоутримувачем (трьостороння угода).

Відповідно до п.5.1.1 р.1 «Змінювані умови договору (далі-Умови) цей договір є договором типу (Г) - продовження без проведення аукціону попереднього договору оренди від 29.12.2017 року №Г-10840-17.

Відповідно до п.14 Умов (додаткові умови оренди): орендар сплачує 90% розміру орендної плати на рахунок балансоутримувача та 10% на рахунок орендодавця; крім орендної плати орендар самостійно сплачує за послуги з прибирання території, за комунальні послуги та вивіз сміття та інші послуги передбачені проектом договору; орендар здійснює страхування об»єкта оренди на користь балансоутримувача; орендар самостійно здійснює охорону території приміщення та інші експлуатаційні послуги; ремонт під власні потреби здійснюється силами та за рахунок орендаря та за погодженням з орендодавцем; орендар повинен відповідати вимогам статті 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

У зв»язку з фактичним використанням орендарем об»єкта оренди за попереднім договором, об»єкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання цього договору (п.2.1). Відповідно до п.3.5 договору орендар сплачує орендну плату щомісячно на рахунок орендодавця та балансоутримувача. Податок на додану вартість нараховується на загальну суму орендної плати. Відповідно до п.8.1 орендар має право здавати майно в суборенду за письмовою згодою орендодавця. Відповідно до п.12.7 договір може бути достроково припинений на вимогу орендодавця, якщо орендар: допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці; використовує майно не за цільовим призначенням, визначеним у п.7 Умов; без письмового дозволу орендодавця передав майно, його частину у користування іншій особі, крім випадків, коли орендар передав майно в суборенду на підставі п.8.1 цього договору і надав орендодавцю копію договору суборенди для його оприлюднення в Електронній Торговій Системі; уклав договір суборенди з особами, які не відповідають вимогам статті 4 Закону; перешкоджає співробітникам орендодавця та/або балансоутримувача здійснювати контроль за використанням майна, виконанням умов цього договору; порушує додаткові умови оренди, зазначені у пункті 14 Умов; відмовився внести зміни до цього договору у разі виникнення підстав, передбачених пунктом 3.8 незмінних Умов договору; не уклав договір з балансоутримувачем про відшкодування витрат.

Відповідно до п.12.8, про наявність однієї з підстав для дострокового припинення договору з ініціативи орендодавця, передбачених п.12.7 цього договору, орендодавець повідомляє орендареві листом. У листі повинен міститись опис порушення і вимогу про його усунення в строк не менш як 15 та не більш як 30 робочих днів з дати надсилання листа (у строк п»яти робочих днів, якщо порушення стосується прострочення сплати орендної плати або перешкоджання у здійсненні орендодавцем або балансоутримувачем контролю за використанням майна). Лист пересилається на адресу електронної пошти орендаря і поштовим відправленням із повідомленням про вручення і описом вкладення за адресою місцезнаходження орендаря, а також за адресою орендованого майна.

У п.12.9 передбачено, за яких умов договір може бути достроково припинений на вимогу орендаря.

Договором не передбачено, що такий може бути достроково припинений на вимогу балансоутримувача майна.

Між орендодавцем, орендарем і балансоутримувачем укладено трьосторонній договір оренди № Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021.

Відповідно до п.12.7 договір може бути достроково припинений на вимогу орендодавця з ідентичних ( як у п.12.7 Додаткової угоди № Г-10840-17 (Д -21) від 20.07.2021) підстав.

У п.12.9 договору оренди № Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021 передбачено, за яких умов договір може бути достроково припинений на вимогу орендаря.

Договором не передбачено, що такий може бути достроково припинений на вимогу балансоутримувача майна.

За змістом статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в комунальній власності регулюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ч. 2 ст. 5 цього Закону, Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №483 від 03.06.2020, котрою затверджено Порядок передачі в оренду державного та комунального майна (далі - Порядок передачі в оренду державного та комунального майна).

Крім цього, відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про оренду державного та комунального майна», а також Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, Львівською міською радою прийнято ухвалу №591 від 22.04.2021 «Про окремі питання оренди майна Львівської міської територіальної громади», котрою затверджено загальні положення щодо оренди майна Львівської міської територіальної громади (далі - ухвала ЛМР №591 від 22.04.2021).

В ухвалі №591 від 22.04.2021 Львівська міська рада визначила, що єдиним орендодавцем майна Львівської міської територіальної громади є позивач-1 по справі - Управління комунальної власності Львівської міської ради (п. 2.3), а представницьким органом місцевого самоврядування виступає Львівська міська рада (п. 2.10).

Відповідно до Положення про управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.10.2021 № 856, Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (надалі - управління) є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 04.02.2021 № 32 Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, утвореним відповідно до Закону України Про місцеве самоврядування в Україні. Основними завданнями управління є здійснення управління майном, яке належить до власності Львівської міської територіальної громади у визначених міською радою та виконавчим комітетом межах; виконання повноважень орендодавця, продавця, органу приватизації майна комунальної власності Львівської міської територіальної громади.

Згідно із ст.287 ГК України, орендодавцями щодо комунального майна є органи, уповноважені місцевими радами управляти майном, яке є у комунальній власності.

Згідно із частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частинами першою та шостою статті 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що Комунальне некомерційне підприємство "Львівське територіальне медичне об»єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», будучи балансоутримувачем переданого в оренду майна за спірними договорами оренди, звернулось до суду з позовом про дострокове розірвання договорів оренди майна, яке перебуває у комунальній власності, та, зобов»язання орендаря повернути об»єкти оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень.

Суд відзначає, що саме власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (частина перша статті 317 Цивільного кодексу України), які він може реалізовувати на власний розсуд. Тобто лише власник має право на визначення юридичної долі свого майна, у тому числі й шляхом надання майна іншим особам, а також повернення (вилучення) цього майна від відповідних суб`єктів.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 64 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 910/12224/17.

Оскільки, чинне законодавство не надає право Комунальному некомерційному підприємству "Львівське територіальне медичне об»єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», балансоутримувачу, виступати орендодавцем щодо спірного нерухомого майна та мати права орендодавця, то балансоутримувач не вправі заявляти вимогу про розірвання договорів оренди та зобов`язання орендаря повернути орендоване майно.

При цьому слід мати на увазі, що статтею 3 Цивільного кодексу України визначено свободу договору, однак положення договорів, які укладено між орендодавцем, балансоутримувачем і орендарем, не можуть суперечити закону, зокрема тому, що лише у наймодавця (орендодавця) є право звертатися до суду з позовом про розірвання договорів оренди та повернення об`єктів оренди.

Наявність у договорах умов, за яким після припинення дії договорів та у встановлений у них строк орендар зобов`язаний повернути майно балансоутримувачу, жодним чином не впливає на те, що саме наймодавець (орендодавець) має право звертатися до суду з позовом про розірвання договору (договорів) оренди та про зобов`язання повернути орендоване майно.

Балансоутримувач не має право замість власника (орендодавця) вимагати виселення орендаря з орендованих приміщень.

Оскільки, Комунальне некомерційне підприємство "Львівське територіальне медичне об»єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» є неналежним позивачем за заявленими вимогами про розірвання договорів оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Л-8848-13 від 31.10.2013 (зі змінами), №Г-108740-17 від 29.12.2017 (зі змінами), №Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021 та зобов»язання орендаря (Установу благодійний фонд «Центр медичних інновацій») повернути об»єкти оренди за цими договорами шляхом виселення з нежитлових приміщень (цоколя загальною площею 669,5 кв.м.; цоколя, третього та четвертого поверхів загальною площею 1 171,1 кв.м.; першого поверху корисною площею 6 кв.м.,- які знаходяться за адресою:м.Львів, вул.П.Орлика,4), то в позові позивачу-2 слід відмовити повністю.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Ці загальні засади втілюються в конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Крім того, положення умов договору мають відповідати засадам цивільного законодавства, зокрема, зазначеним у статті 3 ЦК України.

Разом з тим за частиною третьою статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами частин другої та третьої статті 6 та статті 627 ЦК України встановлено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Особам надається право вибору: використати вже існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на свій розсуд. Відтак цивільний (господарський) договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі сторін щодо врегулювання їхніх правовідносин на власний розсуд (у межах, встановлених законом), тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін договору, регулятором їх відносин.

Приписи частин другої та третьої статті 6 та статті 627 ЦК України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства і договором. Допустимість конкуренції між актами цивільного законодавства і договором випливає з того, що вказані норми передбачають ситуації, коли сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд, і коли вони не вправі цього робити.

Свобода договору, як одна з принципових засад цивільного законодавства, є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін. Водночас сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, коли такий відступ неможливий в силу прямої вказівки акта законодавства, а також якщо відносини сторін регулюються імперативними нормами.

Відповідно сторони не можуть врегулювати свої відносини (визначити взаємні права та обов`язки) у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, передбаченим статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору (справедливість, добросовісність, розумність). Домовленість сторін договору про врегулювання своїх відносин всупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення.

Щодо обрання варіанту реалізації розсуду суду у контексті застосування його у системному зв`язку з нормами законодавчих актів, а саме статей 3, 549, 628, 629 ЦК України та статті 61 Конституції України слід керуватися визначеним частиною першою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Відтак реалізація повноважень із суддівського розсуду має спрямовуватися на вибір оптимального варіанту розв`язання спірного правового питання, пошук необхідної правової норми, її розуміння та інтерпретацію, справедливе вирішення спору відповідно до встановлених судами обставин кожної конкретної справи.

З цією метою, зважаючи на предмет спору та враховуючи вищенаведені обставини, необхідним є дослідження питання, яким чином були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача-1 з боку відповідача, у чому полягає таке порушення прав та якими доказами воно підтверджується.

Підставою позову у даній справі є приписи ст. 652 ЦК України, які передбачають, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, істотною зміною обставин позивач-1, який є орендодавцем за спірними договорами, вважає те, що не міг передбачити введення воєнного стану на території України, гуманітарну кризу, яку спричинила війна, критичну необхідність балансоутримувача, Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об»єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», в переданих відповідачу за спірними договорами оренди площах, а якщо б навіть такі обставини можна було передбачити, то Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради не укладало б відповідні договори оренди.

Згідно з ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Зокрема, відповідно до вимог ч. 4 ст. 652 Цивільного кодексу України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу зацікавленої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які зацікавлена сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б зацікавлену сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе зацікавлена сторона.

Стаття 652 ЦК України містить приписи для ситуацій, коли сторона об'єктивно може виконати зобов»язання, проте внаслідок зміни обставин таке виконання втрачає для неї сенс або кінцевий результат буде не тим, на який вона розраховувала на початку. В цьому разі виникає потреба зміни умов зобов»язання (договору) до змінених суттєвим чином обставин.

Так, зокрема, при вирішенні спорів про розірвання договорів з підстав, передбачених ст. 652 Цивільного кодексу України, необхідним є доведення позивачем того, яким чином змінились обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору та чому зміна обставин є істотною і не може бути усунута. Розірвання договору через істотну зміну обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли залишення угоди в силі призведе до завдання шкоди стороні, яка значно перевищує витрати, необхідні для виконання договору на первісних умовах.

Доводити істотність зміни обставин має сторона, що заявила відповідно вимогу про розірвання договору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, підстава (істотна обставина) для розірвання спірних договорів - це виникнення через війну необхідності у балансоутримувача в орендованих площах для розміщування в цих приміщеннях внутрішньо переміщених осіб, в тому числі дітей та їх законних представників, які потребують довготривалої медичної допомоги та реабілітації.

Зазначене, на думку позивача-1, унеможливлює подальше здійснення ним обов»язків орендодавця, так як унеможливлюється здійснення балансоутримувачем (лікарнею) його обов»язків, оскільки орендовані відповідачем площі потрібні балансоутримувачу для використання для надання медичної допомоги.

Однак, як вже зазначалось судом, особа, яка звертається з позовом до суду, має довести існування порушеного права (чи законного інтересу) саме у неї, оскільки за зворотнього позов до задоволення не підлягає.

Натомість, зі змісту позовної заяви вбачається, що не йдеться про потребу орендодавця в орендованих відповідачем площах.

Беручи до уваги положення законодавства, на які має місце посилання в позові, посилання позивача-1 на зазначене, не свідчать про наявність істотної зміни обставин, за наявності яких стаття 652 ЦК України надає можливість розірвати спірні договори оренди.

Розірвання договору через істотну зміну обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли залишення угоди в силі призведе до завдання шкоди стороні, яка значно перевищує витрати, необхідні для виконання договору на первісних умовах.

Відповідно до змісту статті 652 ЦК України, укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей, проте, під час виконання договору можуть виникати обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін.

При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, за яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватися будь-якою зміною обставин, що виникає під час виконання договору, проте лише істотна зміна обставин визнається підставою для пред»явлення вимоги про розірвання договору. Зміна обставин вважається істотною тільки тоді, коли вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали би договору або уклали його на інших умовах.

Таким чином, закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з одночасною наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України, за істотної зміни обставин. (зазначене узгоджується з висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 р. у справі N 927/764/17, від 17.04.2018 у справі N927/763/17, від 12.06.2018р. у справі N 910/21034/17).

Подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 10.12.2019 р. у справі N911/537/19, від 18.09.2019 р. у справі N 916/1921/18 та від 29.01.2019 р. у справі N 926/708/18.

Щодо суті істотної зміни обставин, то дана правова позиція була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 р. у справі N 910/15484/17, де зазначається, що «істотна зміна обставин є оціночною категорією, водночас вона полягає у розвитку договірного зобов'язання таким чином, що виконання зобов'язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад, у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов'язання».

В свою чергу поняття "істотні зміни обставин" або іншими словами "ускладнення" виконання договору мають значення лише у випадку ще не закінченого виконання і не мають правового значення для виконання, яке вже відбулося. Істотна зміна обставин, як правило, має правове значення для договорів, момент укладення яких не збігається з виконанням, а дія договору та виконання має бути тривалою у порівняні із договорами, які виконуються у момент їх укладення.

Як було зазначено вище, розірвання договорів з підстав, передбачених ст. 652 Цивільного кодексу України може мати місце за одночасної наявності чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України.

Згідно з першою умовою в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. За даної умови події, що викликали ускладнення у виконанні договору і які можна назвати "істотною зміною обставин", повинні мати місце або стати відомими сторонам (зацікавленій стороні) після укладення договору.

Другою умовою є зміна обставин, які зумовлені причинами, що зацікавлена сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагаються. Іншими словами мова йде про те, що події, які викликають ускладнення, не могли стороною бути розумно взяті до уваги.

Третя умова виконання договору порушила б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б зацікавлену сторону того, на що вона розраховувала б при укладенні договору. Мова йде про зменшення цінності отримуваного стороною за договором, включаючи випадки, коли виконання взагалі перестає мати цінність для сторони, що отримує виконання. Зменшення цінності отримуваного стороною за договором відбувається у випадку, коли суттєво змінюється договірна рівновага в силу істотного підвищення вартості виконуваного або в силу зменшення отримуваного стороною за договором.

Четвертою умовою зазначено те, що із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе зацікавлена сторона. Виходячи зі змісту названої умови, випадки ускладнення у виконанні договору не можуть мати місця, якщо потерпіла сторона прийняла на себе ризик зміни обставин.

Враховуючи вищенаведене, наведені у позовній заяві обставини не свідчать про наявність істотної зміни обставин, за наявності яких можливе розірвання у розумінні приписів частини другої ст. 652 ІІК України договорів оренди нежитлових приміщень № Л-8848-13 від 31.10.2013 р. (зі змінами), № Г-10840-17 від 29.12.2017 р. (зі змінами), № Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021 р.

В контексті вищезазначених умов, наявність яких в сукупності необхідна при вирішенні питання розірвання договору через істотну зміну обставин, суд зазначає таке.

Виникнення необхідності в орендованих площах для розміщення в цих приміщеннях внутрішньо переміщених осіб, в тому числі дітей та їх законних представників, які потребують довготривалої медичної допомоги та реабілітації як підстава для розірвання спірних договорів не може вважатися істотною зміною обставин в розумінні суті істотної зміни обставин.

За змістом положень статті 652 Цивільного кодексу України зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин в судовому порядку, як і розірвання договору з цих підстав, виходячи з принципу свободи договору, є заходами, що застосовуються за наявності підтвердження дійсної істотної зміни обставин, з яких виходили сторони, укладаючи цей правочин.

Суд повторно акцентує увагу на тому, що Законодавець говорить у наведеній нормі не про будь-яку особу, а про сторін договору , тобто, про сторін договору оренди - орендодавця та орендаря.

Слід зазначити, що введення воєнного стану на території України та наслідки воєнних дій стосуються обох сторін спірних договорів (тобто, орендодавця і орендаря), тому немає підстав вважати, що внаслідок введення таких заходів сталася істотна зміна обставин, якими сторони договору керувалися при його укладенні.

З позовних матеріалів не вбачається, що позивачем-1,Управлінням комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, орендодавець, (аналогічні доводи стосуються і Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої допомоги» (балансоутримувач)), вчинялись дії, спрямовані на усунення причин після виникнення (як ідеться у позовній заяві) істотної зміни обставин в частині пошуку необхідних площ (приміщень) для розміщення осіб, в тому числі дітей та їх законних представників, які потребують довготривалої медичної допомоги та реабілітації, зокрема шляхом звернення до органів влади, місцевого самоврядування, інших закладів охорони здоров'я м. Львова з метою вирішення цього питання.

Навпаки, обставини справи свідчать про зворотнє. Адже, отримавши від балансоутримувача листа від 06.04.2022 без жодного документального обгрунтування та підтвердження обставин, про які йшлось у листі, орендодавець в той же день, 06.04.2022 року, скерував орендарю листа про розірвання договорів оренди у якому, фактично, лише виклав зміст листа балансоутримувача. Тому, без сумніву, що питання пошуку необхідних площ, як і перевірки, на скільки такі потреби балансоутримувача були реальними станом на 06.04.2022, не розглядалось орендодавцем. Тому, вірогідним видається відсутність такої (із 4-х умов згідно ч.2 ст.652 ЦК України) як: «зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися».

Як вірно зауважує з цього приводу відповідач, в управлінні місцевих органів влади до яких, крім інших, відноситься позивач 2, до якого входять три медичні заклади: КНП "Міська дитяча клінічна лікарня м.Львова", КНП "8-ма міська клінічна лікарня м. Львова" та КНП "Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова", перебуває ще 5 стаціонарних закладів охорони здоров'я з яких: Комунальне некомерційне підприємство (КНП) «Десята міська лікарня м. Львова», КНП «Львівська 1-а міська клінічна лікарня ім. Князя Лева» , КНП «3-я міська клінічна лікарня м. Львова», КНП « 5-а міська клінічна лікарня м. Львова», Комунальна 7-а міська лікарня.

Вказані заклади охорони здоров'я, як і позивач 2, здійснюють діяльність з надання медичної допомоги. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що у вказаних закладів охорони здоров'я відсутні місця для можливого розміщування в цих приміщеннях внутрішньо переміщених осіб, в тому числі дітей та їх законних представників, які потребують довготривалої медичної допомоги та реабілітації. Також матеріали справи не містять доказів, що позивач-1, як орендодавець, звертався до органів влади з інформацією щодо відсутності місць у приміщеннях Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» для розміщення в них осіб, в тому числі дітей та їх законних представників, які потребують довготривалої медичної допомоги та реабілітації.

Також матеріалами у справі не доведено, в чому полягала гостра необхідність в площах (приміщеннях), які орендує відповідач, та в якій конкретно кількості (обсягах) потрібна була, станом на 06.04.2022, така площа, не доведено, чи задіяні були всі можливі площі закладу охорони здоров»я балансоутримувача, а також кількості осіб, в тому числі дітей та їх законних представників, які потребують довготривалої медичної допомоги та реабілітації.

По суті, як вбачається зі змісту позовної заяви, істотна зміна обставин, якими позивач-1 обґрунтовує необхідність розірвання спірних договорів, пов'язується лише з неможливістю виконання своїх безпосередніх обов'язків з надання медичної допомоги населенню балансоутримувачем. При цьому обґрунтування, в чому полягає істотна зміна обставин по відношенню до орендодавця, позовна заява не містить.

Однак, вказане не доводить наявності зміни істотних обставин, якими сторони керувалися при укладенні договорів оренди.

Також слід зазначити, що у спірних договорах не передбачено положень, за якими ризик зміни обставин несе орендар - Установа благодійного фонду «Центр медичних інновацій».

Укладаючи спірні договори, його сторони переслідували відповідні інтереси. Так, майновий інтерес позивача (орендодавця) полягав в отриманні орендної плати, яка надходила й надалі надходить орендодавцю відповідно до умов цих договорів. Доказів зворотнього, чи доказів на спростування вказаної обставини, орендодавець суду не надав і на існування таких порушень зобов»язань за договорами оренди з боку орендаря, - не посилається.

Крім того, до договорів оренди вносились зміни стосовно розміру орендної плати . Договори виконувались і виконуються із врахуванням таких змін, орендовані приміщення використовуються орендарем за цільовим призначенням, тому, яким чином нівелюються інтереси саме орендодавця за укладеними договорами оренди, останнім не доведено.

Інтерес відповідача (орендаря) полягає в організації гуманітарної діяльності з надання медичних, консультативних та діагностичних послуг населенню, в тому числі дітям, відповідно до мети створення та статутних завдань.

Матеріали справи не містять конкретних обґрунтувань, в чому полягає зменшення майнового інтересу позивача-1 у разі виконання спірних договорів при змінених обставинах та/або зміну майнового інтересу відповідача при цих же умовах порівняно з співвідношенням майнових інтересів сторін, що існували при укладенні спірних договорів, а також наявність причинно-наслідкового зв'язку між зміною обставин та неотримання позивачем того, на що він розраховував при укладенні договору. Тобто, що саме і виключно зміна обставин стала причиною неможливості задоволення майнового інтересу позивача-1 в тому обсязі, на який він розраховував при укладенні договору і ніяким іншим чином при зміненій обстановці інтерес позивача-1 в такому разі не може бути задоволеним.

А відтак, звертаючись до суду з позовом про розірвання спірних договорів з наведених у позовній заяві підстав, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради обрало такий спосіб захисту, який порушує співвідношення майнових інтересів сторін.

Також слід зазначити, що оскільки орендодавцем комунального майна за умовами спірних договорів оренди є позивач-1, а не позивач-2 (балансоутримувач), то необхідність використання спірних приміщень має бути обумовлена саме власними потребами у орендодавця.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вважає, що у зв'язку з істотною зміною обставин користь від подальшого виконання договорів оренди буде набагато меншою від витрат (матеріальних та нематеріальних), пов'язаних з їхнім подальшим виконанням.

Поряд з тим, належних, допустимих та достовірних доказів і конкретних обґрунтувань в підтвердження тієї обставини, що залишення спірних договорів в силі призведе до завдання орендодавцю, як стороні спірних договорів зокрема, шкоди, яка значно перевищує витрати, необхідні для виконання договорів на первісних умовах, а користь від виконання спірних договорів оренди буде набагато меншою від витрат (матеріальних та нематеріальних), пов'язаних з їхнім подальшим виконанням, матеріали справи не містять.

Також не обґрунтовано та документально не підтверджено, в чому ж буде полягати збільшення витрат позивача-1, орендодавця зокрема, у зв'язку з виконанням спірних договорів у зв'язку з істотною зміною обставин.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, умови спірних договорів не виключають покладання ризику зміни обставин на позивача. В той же час у спірних договорах не передбачено положень, за якими ризик зміни обставин несе орендар - Установа благодійного фонду «Центр медичних інновацій».

А це свідчить, що за таких умов має місце недоведеність наявності зміни істотних обставин, якими сторони керувалися при укладенні договорів, оскільки на момент укладення спірних договорів позивач-1 усвідомлював можливість настання надзвичайних обставин, але погодив всі істотні умови договорів, підписавши договори, і прийняв на себе ризик настання таких обставин по відношенню до себе.

Матеріали позовної заяви не містять доказів, що введення воєнного стану на території України, виникнення необхідності в переданих відповідачу площах за зверненням балансоутримувача, втрачає для позивача-1 сенс у виконанні свого зобов'язання за спірними договорами в частині передачі в оренду нерухомого майна або кінцевий результат, на який розраховував орендодавець при укладення спірних договорів буде не тим, на який він розраховувала на початку.

При цьому суд також враховує ту обставину, що необхідність в орендованих згідно із спірними договорами площах ініційовано не орендодавцем, а балансоутримувачем, який звернувся до орендодавця з відповідним листом, що в подальшому слугувало підставою у направлення орендодавцем пропозиції про розірвання спірних договорів.

Відтак, суд вбачає слушним зауваження відповідача, що за таких умов, навіть якщо припустити появу істотної зміни обставин, то істотна зміна обставин виникла по відношенню до балансоутримувача - Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої допомоги», а не по відношенню до орендодавця - Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено, укладення з орендарем договору концесії такого майна, приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря), припинення юридичної особи - орендаря або юридичної особи - орендодавця (за відсутності правонаступника); смерті фізичної особи - орендаря, визнання орендаря банкрутом, знищення об'єкта оренди або значне пошкодження об'єкта оренди; договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Відповідно до п. 4.10.1 договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Л-8848-13 від 31 жовтня 2013 р. чинність цього договору припиняється внаслідок закінчення терміну, на який його було укладено.

Пунктом 11.2 розділу 11 «Підстави дострокового розірвання цього договору» й цього ж договору передбачено, що договір може бути припинений за згодою сторін, рішенням суду або з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.

Зазначеними пунктами 4.10.1 та 11.2 укладеного договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Л-8848-13 від 31 жовтня 2013 р. сторони визначили випадки припинення дії цього договору: закінчення терміну, на який його укладено, та дострокового припинення за згодою сторін, рішенням суду або з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.

Водночас пункти 4.10.1 та 11.2 і 7.3 вищевказаного договору не містять ані підстав розірвання договору чи припинення ним дії (за виключенням закінчення строку, на який він був укладений), ані посилання на можливість вчинення певних дій в односторонньому порядку, ані положень щодо можливості відхилення від загального порядку розірвання господарських договорів, встановленого статтею 188 ГК України.

Крім того, як вбачається зі змісту вищевказаного договору, його припинення не пов'язуються з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Відповідно до п.п. 2.6.1 та 12.6.6 договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-10840-17 в редакції додаткової угоди № Г-10840-17 (д-21) про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності за адресою: м. Львів, вул. П. Орлика, 4 від 29.12.2017 р. № Г-10840-17 та Договору оренди № Ш-12791-21 (А) нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 16.11.2021 р., то дія цих договорів припиняється з підстав, передбачених частиною першою ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»; на вимогу будь-якої із сторін договору за рішенням суду з підстав, передбачених законодавством України.

Пунктом 12.7 договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-10840-17 в редакції додаткової угоди № Г-10840-17 (д-21) про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності за адресою: м. Львів, вул. П. Орлика, 4 від 29.12.2017 р.№ Г-10840-17 та Договору оренди № Ш-12791-21 (А) нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 16.11.2021 р. передбачено випадки дострокового припинення договорів на вимогу Орендодавця.

Разом з тим, передбачаючи в спірних договорах підстави їх припинення, які обмежуються закінченням строку, на який його було укладено та іншими умовами, відмінними від істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, та достроковим розірванням за взаємною згодою сторін або за інших умов, які також не пов'язуються з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, і визначаючи можливості і підстави для безумовного дострокового розірвання такого Договору на вимогу будь-якої сторони - УКВ ДЕР Львівської міської ради та УБФ «Центр медичних інновацій» шляхом вільного волевиявлення приймали на себе ризик настання обставин, в тому числі й тих, що унеможливлять виконання ними взятих на себе зобов'язань. Тому наслідки реалізації такого ризику мають бути покладені на сторін рівною мірою.

Щодо посилання у позовній заяві на обставину, що розірвання спірних договорів відповідатиме суспільним інтересам з посиланням на Конвенцію про права дитини, то навпаки, розірвання спірних договорів суперечить суспільним інтересам та матиме негативні наслідки, з огляду на таке.

Установа благодійного фонду "Центр медичних інновацій" здійснює діяльність з надання медичних послуг, а саме: орендовані приміщення за адресою: м. Львів, вул. П. Орлика, 4 використовуються для розміщення консультативно-діагностичного центру з використанням різнопрофільного діагностичного обладнання, а також для розміщення ще одного відділення, де здійснюється інша медична діяльність, що зазначена в Установчому Акті Установи благодійного фонду "Центр медичних інновацій" і діє як медичний заклад (Медичний центр NOVО).

На сьогодні Установа благодійного фонду "Центр медичних інновацій" і в умовах воєнного стану продовжує реалізовувати багаторічну благодійну програму "Інноваційна діагностика", яка скерована в основному для надання медичної допомоги дітям усіх вікових категорій. З цією метою укладені угоди з Територіальним медичним об'єднанням № 1 м. Львова (відокремленим підрозділом "Лікарня Святого Миколая"), Західноукраїнським спеціалізованим дитячим медичним центром, Львівською обласною дитячою клінічною лікарнею "ОХМАТДИТ", Комунальним підприємством Львівської обласної ради "Будинок Воїна".

З початком військової агресії російської федерації Всеукраїнська благодійна організація «Асоціація благодійників України» (Асоціація) виступила ініціатором та координатором міжнародної благодійної програми #CharityHelpUA.

Завданням Програми є об'єднання зусиль та ресурсів членів Асоціації, її партнерів та благодійників на допомозі у захисті України від російських загарбників та подолання гуманітарних викликів, пов'язаних з військовими діями.

Рішенням правління Асоціації функції оператора Програми в медичному та логістичному напрямку делеговано члену Асоціації - Установі благодійного фонду «Центр медичних інновацій» (Медичний центр NOVО). Програма дій Медичного центру NOVО отримала назву #NOVОhelp (http://www.lvil.ua/novohelp/general/) і її головними напрямами, які активно реалізовує колектив, є: Надання медичної діагностичної та консультативної допомоги внутрішньо переміщеним особам з районів ведення бойових дій та інших міст України. Доставка медикаментів з Європи, сортування на складських площах та цільова відправка для військових і цивільних в райони ведення бойових дій. Доставка медичного обладнання для організації надання медичної допомоги у Львові. Залучення та працевлаштування лікарів-біженців з районів ведення бойових дій та інших міст України. Збір коштів для забезпечення волонтерської діяльності.

Йде реалізація напряму «Надання медичної діагностичної та консультативної допомоги біженцям з районів ведення бойових дій та інших міст України», згідно з яким всі діти та підлітки до 18 років, дорослі інваліди 1-ї групи отримують медичну допомогу безкоштовно, а інші дорослі за вдвічі нижчою вартістю.

Програма діє, в тому числі, і завдяки фінансовій підтримці міжнародної організації Не1рUkraine22 та її численним партнерам в усьому світі. Про можливості програми повідомлено Голову Львівської обласної військової адміністрації Максим Козицький, керівників управлінь та відділів охорони здоров'я, медичні заклади та соціальні установи міста та області.

Установа благодійного фонду "Центр медичних інновацій" увійшла в склад засновників «Міжнародного гуманітарного штабу», учасниками якого стали 5 установ, в тому числі і Департамент економічної політики Львівської обласної військової адміністрації.

В межах реалізації Програми ##NOVОhelp, прагнучи об'єднати зусилля для координації дій у підвищенні ефективності надання медичної допомоги потерпілим учасникам Антитерористичної операції, Операції об'єднаних сил та учасникам бойових дій з військами агресора - російської федерації, Установа благодійного фонду "Центр медичних інновацій" уклала Меморандуми про співпрацю з Військово-медичним клінічним центром Західного регіону, ДУ «Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області», Львівським військово-медичним клінічним центром Державної прикордонної служби України.

Установа благодійного фонду "Центр медичних інновацій", як вбачається, доводила свою готовність співпрацювати з ВП «Лікарня Святого Миколая» КНП « 1 територіальне медичне об'єднання м. Львова» та декларувала бажання взяти участь в невідкладних програмах медичної допомоги, які ініційовані Львівською міською радою.

Прикладом такої успішної співпраці та мобілізації спільних зусиль і засобів є укладена 26.01.2022 р. угода про організацію взаємовідносин поміж Комунальним некомерційним підприємством «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» і Установою благодійного фонду «Центр медичних інновацій», результатом якої спільні зусилля і надання в орендованих приміщеннях додаткових площ для створення додаткових ліжко-місць для дітей з діагнозом COVID-19.

Крім того, слід зазначити, що Установа благодійного фонду "Центр медичних інновацій" листом від 20.04.2022 р. №112 інформувала позивачів, а листом від 05.05.2022 р. №131 - міського голову м. Львова Андрія Садового, що, зважаючи на довготривалі партнерські стосунки, які склалися між Медичним центром NOVО та КНП «ЛТМО «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», УБФ «Центр медичних інновацій» готова розглянути питання щодо співпраці з балансоутримувачем орендованих приміщень в частині вирішення питання розміщення в цих приміщеннях внутрішньо переміщених осіб, а саме дітей та їх законних представників, які потребують довготривалої медичної допомоги та реабілітації.

Однак відповіді від Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (позивач 1) та Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» (позивач 2) отримано не було.

Стосовно прийнятого виконавчим комітетом Львівської міської ради рішення №164 від 14.0.2022 «Про ефективне використання приміщень КНП «Львівське територіально медичне об'єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», яким призупинено дію договорів оренди № Л-88 48-13 від 31.10.2013, № Г-10840 -17 від 29.12.2017, № Ш-12791-21 (А) від 16.11.2021, то в даній справі не надається оцінка рішенню, зокрема, на предмет його відповідності нормам чинного законодавства. Вимоги про визнання недійсним (скасування) рішення не охоплюються предметом доказування у справі. Однак, сам факт прийняття виконавчим комітетом зазначеного рішення, не унеможливлює розгляд заявлених позовних вимог у даній справі.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового акту, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010).

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача-1 є необґрунтованими, недоведеними належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами, а відтак задоволенню не підлягають.

У частині третій статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

В силу принципів рівності, змагальності та диспозитивності (статті 7, 13, 14 ГПК України), обов`язок з доведення обставин, на які посилається сторона, покладається на таку сторону.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд звертає увагу, що із внесенням 17.10.2019 змін до ГПК України його статтю 79 викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами, тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Одночасно статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17.

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Суд також зазначає, що у пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

У справах господарської юрисдикції Верховний Суд неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Суд наголошував, що стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність (постанови Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 922/1163/18; від 29.08.2018 у справі № 909/105/15; від 29.08.2018 у справі № 910/23428/17; від 31.01.2018 у справі № 910/8763/17).

Стандарт доказування - це та ступінь достовірності наданих стороною доказів, за яких суд має визнати тягар доведення знятим, а фактичну обставину - доведеною. Мова йде про достатній рівень допустимих сумнівів, при якому тягар доведення вважається виконаним.

Баланс ймовірностей або перевага доказів характерні для цивільного та господарського процесів, де основним принципом є змагальність сторін, а суд виступає лише арбітром.

За результатами розгляду справи суд приходить до висновку про відмову в позові повністю.

Судові витрати.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається на позивачів.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7, 13, 14, 46, 73, 74, 76-80, 91, 123, 129, 191, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлено 21.10.2022.

Суддя Кітаєва С.Б.