ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/6441/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Кондратова І.Д.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва

(суддя - Алєєва І.В.)

від 14.06.2021

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.)

від 08.06.2022

у справі № 910/6441/21

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровська набережна 9А"

про визнання недійсним рішення загальних зборів,

за участю представників учасників справи:

позивача - не з`явилися

відповідача - Герман Н.Д. , Гнатуш Н.Д.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровська набережна 9А" про визнання недійсним рішення загальних зборів Об`єднання, проведених 25.02.2018.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що загальні збори, які були проведені 25.02.2018, не відповідають інтересам співвласників будинку, порушують їх права та прийняті з порушенням передбаченої процедури. Позивач зазначає, що рішення прийняті за відсутності кворуму; порядок денний на загальних зборах відрізняється від порядку денного, запропонованого в повідомленні про проведення загальних зборів; до протоколу відсутні додатки про реєстр співвласників, про реєстрацію співвласників на загальних зборах, про поіменне голосування на загальних зборах, листки опитування, протоколи лічильної комісії тощо.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 у справі №910/6441/21 позовну заяву залишено без розгляду.

2.2. Суд першої інстанції виходив із того, що неявка позивача в судове засідання без поважних причин є підставою згідно з пунктом 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України для залишення позовної заяви без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що позивач, явку якого суд визнав обов`язковою, у призначене підготовче судове засідання 14.06.2021 не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 у справі №910/6441/21 залишено без змін.

2.4. Суд апеляційної інстанції погодився із висновками місцевого господарського суду про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду. При цьому суд апеляційної інстанції відхилив твердження скаржника про не допущення його до судового засідання, оскільки зазначене не підтверджено жодними доказами.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 у справі №910/6441/21, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, якою просить оскаржувані ухвалу місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

3.2. Узагальнені доводи касаційної скарги ОСОБА_1 :

- скаржник вважає, що оскаржувані ухвала місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції прийняті з порушенням норм процесуального та матеріального права;

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові проігнорував доводи та докази на підтвердження факту позбавлення скаржника доступу до правосуддя;

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постановах від 20.02.2020 у справі №520/5745/18, від 02.10.2019 у справі №522/16724/16;

- суди першої та апеляційної інстанцій порушили принцип змагальності сторін, так як суд розглянув справу без участі представника позивача та не взяв до уваги ту обставину, що скаржник був позбавлений судом на підготовку та подачу відповіді на відзив;

- також скаржник зазначає, що його представника не було допущено в судове засідання, призначене на 14.06.2021.

3.3. Позивачем подано клопотання про розгляд касаційної скарги без його участі.

3.4. У відзиві на касаційну скаргу ОСББ "Дніпровська набережна 9А" проти вимог касаційної скарги заперечує, просить оскаржувані судові рішення залишити в силі.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

4.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.2. Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

4.3. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

4.4. Відповідно до частини першої статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

4.5. Пунктом 2 частини першої та пунктом 3 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

4.6. Згідно з вимогами статті 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених цією статтею.

4.7. Відповідно до частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

4.8. Статтею 181 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

4.9. Частиною першою статті 185 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про залишення позовної заяви без розгляду (пункт 1 частини другої статті 185 Господарського процесуального кодексу України).

4.10. Відповідно до частини четвертої статті 202 Господарського процесуального кодексу України в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

4.11. Згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

4.12. Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною четвертою статті 202, пунктом 4 частиною першою статті 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19, від 16.10.2020 у справі №910/8816/19.

4.13. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до відповідача про визнання недійсним рішення загальних зборів, яка сформована заявником через систему "Електронний Суд".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків та спосіб їх усунення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 14.06.2021. Повідомлено сторін, що явка їх представників в судове засідання є обов`язковою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у призначене підготовче судове засідання представник ОСОБА_1 не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Оскаржуючи ухвалу місцевого господарського суду до суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 стверджував, що зазначена в ухвалі суду неявка його представника в судове засідання не відповідає дійсності, оскільки представник позивача завчасно прибув до суду першої інстанції, зареєструвався в журналі судової охорони та чекав на судове засідання, однак його так і не викликали на нього. Вказав, що внаслідок вжиття карантинних заходів, які діяли в Господарському суді міста Києва та обмежували доступ відвідувачів та учасників справи для очікування засідання безпосередньо у приміщенні суду, внаслідок розповсюдження коронавірусної хвороби, судова охорона не пропускала представників сторін до приміщення суду без попереднього виклику помічника або секретаря суду.

Кабінет Міністрів України постановою від 09.12.2020 №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" встановив карантин на території України з 19.12.2020 до 30.06.2021, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 22.07.2020 № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Рада суддів України листом від 16.03.2020 № 9-рс-186/20 рекомендувала судам на період карантинних заходів запровадити особливий режим роботи судів.

19.03.2020 Комітет Верховної Ради України з питань правової політики ухвалив звернення до громадян України щодо функціонування органів правосуддя на період карантину, в якому наголосив, що запропоновані Радою суддів України рекомендації мають забезпечити епідеміологічну безпеку в судах.

Державна судова адміністрація України в листі від 20.03.2020 № 14-5711/20 зазначила, що установи системи правосуддя можна віднести до установ зони ризику розповсюдження коронавірусної інфекції.

Вища рада правосуддя 26.03.2020 ухвалила рішення "Про доступ до правосуддя в умовах пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та рекомендувала судам неухильно дотримуватися приписів постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 щодо запровадження карантину з метою запобігання поширенню коронавірусу COVID-19.

Задля гарантування безпеки громадян під час пандемії Вищою радою правосуддя розроблені уніфіковані рекомендації щодо безпечної роботи в умовах карантину для судів усіх інстанцій та юрисдикцій, розміщених на території України, з метою подальшого застосування їх у роботі.

Вищою радою правосуддя 01.04.2021 прийнято рішення №763/0/15-21, яким надано рекомендації щодо організації робочого процесу в умовах карантину.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, здійснюючи апеляційний перегляд оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, належним чином не з`ясував обставин, що пов`язані з організацією робочого процесу в умовах карантину в Господарському суді міста Києва, зокрема 14.06.2021 в день проведення судового засідання щодо порядку допуску до приміщення суду учасників справи та щодо реєстрації представника ОСОБА_1 в журналі охорони суду; не врахував доводи скаржника, що перешкода для доступу до суду була створена недопущенням у прямій формі (заявник з`явився до суду, але не був запрошений до залу суду внаслідок неналежної організації робочого процесу суду в умовах карантину).

Суд апеляційної інстанції, відхиляючи доводи апеляційної скарги з приводу не допуску представника позивача у приміщення суду (судове засідання), помилково поклав обов`язок доведення зазначених обставин на скаржника, посилаючись на статті 73, 77, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вони не стосуються предмету спору, а вирішення питань внутрішньої діяльності та забезпечення належної організації судів є позитивним зобов`язанням держави, і відповідно до пункту 8 частини першої статті 267 Господарського процесуального кодексу України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду має право вчиняти дії, пов`язані із забезпеченням апеляційного розгляду справи, в тому числі з`ясувати питання організаційного характеру.

До того ж відповідно до частини четвертої статті 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Тобто суд апеляційної інстанції був не обмежений в праві з`ясувати обставини щодо прибуття представника ОСОБА_1 до суду 14.06.2021 шляхом витребування інформації у суду першої інстанції, що відповідало б виконанню завдання господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Посилання суду апеляційної інстанції на протокол судового засідання, в якому зазначено про неявку позивача, та відсутність поданих позивачем зауважень на нього також є необґрунтованими, оскільки такий спосіб захисту (право подавати письмові зауваження з приводу неправильності чи неповноти протоколу судового засідання) жодним чином не поновив би права позивача, який не заперечує свою відсутність у судовому засіданні, в якому була прийнята оскаржувана ухвала, а посилається на те, що його не запросили до зали судового засідання.

Частинами першою, другою та п`ятою статті 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд касаційної інстанції відповідно до частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

5.2. Оскільки оскаржувана постанова апеляційної інстанції не відповідає вимогам частин першої, другої і п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України щодо законності і обґрунтованості судового рішення, і відповідні недоліки судового рішення не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, зазначена постанова згідно з частинами третьою, четвертою статті 310 названого Кодексу підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд суду апеляційної інстанції.

5.3. З огляду на викладене, суду апеляційної інстанції необхідно врахувати зазначене, встановити обставини і дослідити докази, зазначені в цій постанові, надати їм та доводам сторін належну правову оцінку і вирішити порушене скаржником процесуальне питання у відповідності з вимогами закону.

6. Судові витрати

6.1. Враховуючи, що справа направляється на новий розгляд, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 у справі №910/6441/21 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

І. Кондратова