ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17 жовтня 2022 року Справа № 903/339/22

Господарський суд Волинської області в складі судді Дем`як В. М., за участю секретаря судового засідання Кошового В.А., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь Нова, (45710, Волинська обл., Луцький р-н., с. Ватин, )

до відповідача: Фермерського господарства Західний Буг Юнака Сергія Петровича, (44700, Волинська обл., м. Володимир, вул. Ганни Жежко, 9, )

про стягнення 712 335,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю Волинь Нова звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Фермерського господарства Західний Буг Юнака Сергія Петровича про стягнення 712 335 грн. в т.ч.: заборгованість в сумі 547 950,00 грн. та штраф у розмірі 164 385,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу П №0409/300702 від 04.09.2020, в частині своєчасної оплати.

Ухвалою суду від 30.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.06.2022 .

Ухвалою суду від 20.06.2022 продовжено строк підготовчого провадження по 28.08.2022, та відкладено підготовче засідання на 08.08.2022.

В судовому засіданні 08.08.2022 відповідно до ч.5 ст. 183 ГПК України оголошено перерву до 29.08.2022, про що сторони повідомленні під розписку.

Ухвалою суду від 29.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.09.2022.

Ухвалою суду від 19.09.2022 відкладено судове засідання на 17.10.2022.

Представник позивача через відділ діловодства суду подав клопотання за вх.№01-57/5717/22 від 17.10.2022 у якому просить проводити судове засідання без його участі.

Представник відповідача через відділ діловодства суду подав заяву за вх.№01-57/5716/22 від 17.10.2022 у якому просить здійснювати судовий розгляд справи без його участі та просить зменшити розмір штрафу до 5% з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив:

04.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю Волинь Нова (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фермерського господарства Західний Буг Юнака Сергія Петровича (покупець) був укладений договір купівлі-продажу № 0409/300702. (а.с. 5-8)

Відповідно до п.1.1. договору визначено, що продавець в порядку та на умовах договору зобов`язався продати у власність покупця засоби захисту рослин, насіння мінеральні добрива, зернові та олійні культури, дизпаливо, мікродобрива, інший товар, зазначений в накладних та специфікаціях до договору, а покупець в свою чергу зобов`язався прийняти даний товар та своєчасно оплатити його в порядку та на умовах передбачених даним договором.

Згідно з п.1.2. договору сторонами передбачено, що кількість товару, ціна, умови продажу (переходу права власності на товар) товару обумовлюються сторонами в договорі та в накладних та специфікаціях на товар, які є невід`ємними частинами даного договору .

Відповідно до п.п 1.3 договору сторонами визначено, що продавець засвідчує відсутність претензій третіх осіб на товар, а також те, що на момент передачі він знаходиться під арештом або забороною, не виступає предметом будь-якого іншого договору, а право на нього не перебуває під жодним обтяженням.

Згідно п.п 3.1, 3.5 договору сторонами передбачено, що вартість одиниці товару на кожну конкретну партію товару зазначається в специфікаціях на товар та у видаткових накладних. Покупець зобов`язався провести оплату кожної партії товару в термін, зазначений у специфікаціях до даного договору.

Відповідно до п.п. 7.3.1 договору визначено, що у випадку прострочення строків/термінів оплати за поставлений товар, покупець сплачує продавцю вартість товару з врахуванням індексу інфляції, пеню в розмір подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати, а також штраф в розмірі 30% від суми простроченої заборгованості. Продавець має право самостійно визначити, які саме з вказаних в цьому пункті санкцій можуть бути застосовані до покупця.

Згідно п.п 9.1 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2021, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Даний договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками, у встановленому порядку не оспорено, не розірвано та не визнано недійсним, а отже є дійсним, укладеними належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Предметом даного судового розгляду є стягнення заборгованості за поставлений товар на умовах договору купівлі продажу П №0409/300702 від 04.09.2020 та на підставі видаткової накладної №41 від 11.09.2020. (а.с. 5-9)

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було поставлено, а відповідачем було прийнято товар (озима пшениця врожаю 2020 оброблена) на загальну суму 547 950,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №41 від 11.09.2022 на 547 950 грн., проте відповідачем в порушення умов договору не оплачена.

Відповідно до ст. ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. (з наступними змінами та доповненнями), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Отже, заборгованість на день подачі позову до суду становила 547 950 грн.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що в процесі розгляду справи відповідачем погашено основний борг за договором в розмірі 547 950 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1819від 12.09.2022.

Позивач звернувся із заявою за вх.№01-83/126/22 про відмову від частини позовних вимог, а саме у стягненні основної заборгованості в розмірі 547 950 грн., оскільки відповідач оплатив добровільно борг, в підтвердження долучив платіжне доручення №1819 від 12.09.2022.

Приписами п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України унормовано, що суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акту державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що відповідач сплатив основний борг суми, що підтверджується відповідними доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в цій частині стягнення основного боргу 547 950 грн. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відмовою позивача від позову, яку прийнято судом.

Згідно з ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Щодо заявлених вимог до стягнення з відповідача 30% штрафу у сумі 164 385 грн., судом встановлено наступне.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Відповідно до п.п. 7.3.1 договору визначено, що у випадку прострочення строків/термінів оплати за поставлений товар, покупець сплачує продавцю вартість товару з врахуванням індексу інфляції, пеню в розмір подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати, а також штраф в розмірі 30% від суми простроченої заборгованості. Продавець має право самостійно визначити, які саме з вказаних в цьому пункті санкцій можуть бути застосовані до покупця.

Відповідач звернувся із відзивом на позовну заяву за вх.№01-57/3585/22 від 16.06.2022 відповідно до якого просить суд зменшити штраф до 5% , оскільки відповідач звертає увагу суду на те, що невчасність оплати було спричинено тим, що після вересня 2021 у зв`язку зі зміною кон`юнктури ринкових цін та фінансовими труднощами, що виникли у підприємства, доходи підприємства знизилися. Основним видом діяльності ФГ «Західний Буг», є вирощування зернових культур, бобових культур насіння олійних культур. Також непоправні наслідки для господарської діяльності спричинило запровадження дії воєнного стану, що негативно вплинуло на здійснення господарської діяльності відповідача.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Дана норма кореспондується із частиною третьою статті 551 ЦК України відповідно до змісту, якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Судом досліджено та матеріалами справи підтверджено про те, що відповідач повністю виконав зобов`язання по договору, на день розгляду справи заборгованість відсутня. Доказів завдання позивачу збитків таким простроченням оплати відсутні.

Крім того, суд взяв до уваги обставини щодо відсутності ознак навмисного ухилення відповідача від оплати за договором купівлі-продажу та лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022р. №2024/02.0-7.1 про визнання форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними. Це означає, що війна є форс-мажором, тобто обставиною непереборної сили, яка звільняє від відповідальності у випадку несвоєчасної сплати за зобов`язання.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст. 218 ГК України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру нараховано позивачем штрафу та стягнення його в розмірі 20% від нарахованого на підставі п. 7.3.1 договору, що становить сумі 109 590 грн., в решті суми слід відмовити.

Відповідно до положень статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати в сумі 10 685,03 грн. покладаються на відповідача, оскільки спір доведений до судового розгляду з неправомірних дій відповідача.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства Західний Буг Юнака Сергія Петровича (44700, Волинська обл., м. Володимир, вул. Ганни Жежко, 9, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь Нова (45710, Волинська обл., Луцький р-н., с. Ватин, ) 109 590 грн. 20% штрафу та 10 685,03 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

3. В позові на суму 54 795 грн. відмовити.

4. Провадження у справі на суму 547 950 грн. закрити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено

27.10.2022

Суддя В. М. Дем`як