РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.10.2022Справа № 910/4553/22

Господарський суд місті Києва у складі судді - Г. П. Бондаренко-Легких, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи № 910/4553/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОПРОММАРКЕТ" (Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Грушевського Михайла, буд. 18)

До Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5)

Про стягнення заборгованості по договору поставки у розмірі 294 055, 62 грн

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «АВТОПРОММАРКЕТ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до АТ "Українська залізниця" про стягнення заборгованості у розмірі 294 055, 62 грн за Договором поставки №ПР/НХ-21760/НЮ від 10.12.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням з боку відповідача взятих на себе зобов`язань з оплати вартості поставленого товару за видатковою накладною №80 від 30.12.2021 у розмірі 266 134, 80 грн в порядку, передбаченому п. 6.4. Договору.

У зв`язку із зазначеним позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 266 134, 80 грн, пеню у розмірі 7 254, 91 грн, а також інфляційні втрати у розмірі 20598, 83 грн та 0, 1 % за користування грошовими коштами, що становить 67, 08 грн. Позивач також просить покласти на відповідача судові витрати, що складаються із судового збору.

20.06.2022 Господарський суд міста Києва залишив позовну заяву без руху.

27.06.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи №910/4553/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

25.07.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог., посилаючись на те, що позивачем як постачальником податкові накладні не зареєстровані у встановленому порядку.

04.08.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. 12.10.2022 до суду від позивача надійшли письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог.

Станом на момент розгляду справи будь-яких інших документів ні від позивача, ні від відповідача до суду не надходило.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

I. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

10.12.2021 між ТОВ «Автопроммаркет», як постачальником, і АТ «Українська залізниця», як покупцем, укладено Договір поставки №ПР/НХ-21760/НЮ (далі - Договір) предметом якого є поставка постачальником покупцю запасних частин до автомобільної та автотракторної техніки (далі - товар) згідно із специфікацією №1 (додаток №1). Рік виготовлення - 2021 (пункт 1.1. Договору);

Датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару (пункт 4.6. Договору).

Відповідно до п. 5.2. Договору загальна сума Договору складає 278 541, 00 грн, з урахуванням ПДВ 20 % 46 423, 50 грн.

Пункт 6.1. Договору - постачальник передає у власність покупцю товар, а покупець сплачує товар, визначений в кількості та за цінами, які зазначені у специфікації №1 (додаток №1), що додається до Договору та є його невід`ємною частиною, на умовах поставки на склад покупця DDP [Інкотермс у редакції 2010 року].

Відповідно до п. 6.3. Договору розрахунок за поставлений товар здійснюється таким чином: 100% перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок постачальника (пункт 6.3. Договору).

За змістом пункту 6.4. Договору із контрагентами - платниками ПДВ покупець здійснює оплату за поставлений товар по факту постачання товару на підставі підписаних актів приймання-передачі товару на 45-й банківський день з дати реєстрації податкової накладної в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. На підтвердження реєстрації постачальник протягом 3 банківських днів з дати реєстрації податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних направляє квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних на електронну адресу покупця, яка вказана в договорі у розділі "Реквізити сторін".

Якщо постачальник не зареєстрував, несвоєчасно зареєстрував або зареєстрував з помилками податкову/і накладну/і, незалежно від причин такої не реєстрації, несвоєчасної реєстрації чи реєстрації податкової/их накладної/их з помилками, строк оплати за отримані покупцем товари починає свій перебіг з дня реєстрації постачальником податкової/их накладної/их в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстрації коректної податкової/их накладної/их. Датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару.

Пунктом 14.1. Договору передбачено, що термін дії Договору - з моменту його підписання сторонами і до 31.12.2021.

Сторонами також було підписано специфікацію №1 (далі - Специфікація), яка є додатком №1 до договору.

Вказаною Специфікацією сторонами погоджено найменування товару що поставляється, його кількість та ціну.

На виконання умов Договору та Специфікації товариством було поставлено залізниці товар на суму 266 134, 80 грн, у тому числі ПДВ - 44 355, 80 грн, що підтверджується такими документами:

- видатковою накладною від 30.12.2021 №80;

- товарно-транспортною накладною від 30.12.2021 №Р80.

Також, позивачем було виставлено рахунок на оплату по замовленню від 30.12.2021 №95 на суму 266 134, 80 грн, у тому числі ПДВ - 44 355, 80 грн.

На виконання пункту 6.4. Договору товариством складена податкова накладна №4 та направлена на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних 30.12.2021.

Позивач вказує, що відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних вказана накладна зареєстрована 14.01.2022.

З огляду на викладене, на думку позивача, залізниця повинна була сплатити заборгованість за отриманий товар до 08.03.2021 включно.

Відповідач у вказаний строк вартість товару не оплатив, у зв`язку з чим, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення 266 134, 80 грн основного боргу, 20 598,83 грн інфляційних втрат, 67,08 грн штрафних санкцій за користування грошовими коштами та 7 254,91 грн пені.

II. Предмет та підстави позову.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 294 055, 62 грн.

Юридичними підставами позову є статті 216, 222 ГК України, статті 525, 526, 536, 610, 611, 623, 625 ЦК України.

Фактичними підставами позову є неналежне виконання відповідачем взятих зобов`язань за Договором в частині оплати вартості поставленого товару.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив що відповідач має сплатити вартість поставленого йому товару незалежно від факту реєстрації податкової накладної. За Договором поставки строк оплати пов`язаний із фактом постачання товару (31.12.2021) на 45-й банківський день після фактичної поставки товару.

IV. Доводи відповідача щодо суті позовних вимог.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, зокрема вказуючи на те, що строк оплати не настав, оскільки податкова накладна не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних. Умови укладеного між сторонами договору пов`язують настання строку оплати за поставлений товар саме з датою реєстрації податкової накладної в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та надіслання квитанції про таку реєстрацію відповідачеві.

V. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи настав строк виконання відповідачем зобов`язань по договору в частині оплати вартості товару?;

- чи наявні підстави для стягнення пені, інфляційних втрат і відсотків за користування грошовими коштами?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Висновок суду про настання строку виконання відповідачем зобов`язань по договору в частині оплати вартості товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частин першої та другої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Інше встановлено пунктом 6.4. Договору, який передбачає, що оплата за поставлену продукцію здійснюється по факту постачання товару на підставі підписаних актів приймання-передачі товару на 45-й банківський день з дати реєстрації податкової накладної в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. На підтвердження реєстрації постачальник протягом 3 банківських днів з дати реєстрації податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних направляє квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних на електронну адресу покупця, яка вказана в договорі у розділі "Реквізити сторін".

Якщо постачальник не зареєстрував, несвоєчасно зареєстрував або зареєстрував з помилками податкову/і накладну/і, незалежно від причин такої не реєстрації, несвоєчасної реєстрації чи реєстрації податкової/их накладної/их з помилками, строк оплати за отримані покупцем товари починає свій перебіг з дня реєстрації постачальником податкової/их накладної/их в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстрації коректної податкової/их накладної/их. Датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару.

Отже, Сторонами було чітко узгоджено у пункті 6.4 Договору строк оплати товару, враховуючи те, що позивач є платником ПДВ.

Так, за умовами укладеного між сторонами Договору, строк оплати товару сторони пов`язують з настанням двох подій: 1) факт поставки товару, що підтверджується актом приймання-передачі; 2) реєстрацією податкової накладної.

Основною особливістю цивільних правовідносин є те, що вони засновані на рівності, автономії волі, майновій і організаційній відокремленості її суб`єктів. У зв`язку з цим однією із засад цивільного законодавства є свобода договору (ст. 3 ЦК України), суть якої розкрита у ст. 627 ЦК України і полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, свобода договору є багатоаспектним поняттям, яке включає в себе різні прояви: прийняття власного рішення про вступ у договірні відносини, самостійний вибір того, з ким буде вступати у правовідносини, визначення умов договору тощо. Укладання договору є наслідком збігу волі та волевиявлення сторін, що забезпечує свободу договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Договору як юридичному факту властиві такі ознаки:

- в договорі виявляється воля не однієї особи, а двох чи кількох, причому волевиявлення учасників за своїм змістом мають збігатися і відповідати одне одному;

- договір - це така спільна дія осіб, яка спрямована на досягнення певних цивільно-правових наслідків: встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, договір поставки за №ПР/НХ-21760/НЮ від 10.12.2021 року є волевиявленням обох сторін та узгодженням ним умов договору, в тому числі і щодо настання строків оплати поставленого товару.

З квитанції, поданої позивачем, як доказ реєстрації податкової накладної вбачається, що документу присвоєно реєстраційний номер , водночас у графі "результат обробки" вказано таке: "Документ доставлено до ДПС України. Документ прийнято. Реєстрація зупинена".

Позивачем не подано документального підтвердження оскарження рішення податкового органу в судовому порядку або реєстрації податкової накладної, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача вартості товару.

Що стосується тверджень відповідача про те, що ним направляються на адресу ГУ ДПС у Кіровоградській області скарги та пояснення відносно прийнятого рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №301 від 27.01.2022, яке, фактично, стало підставою для зупинення реєстрації податкової накладної, то з цього приводу суд зазначає, що матеріали справи не містять результатів розгляду вказаної скарги, відсутні документи, які свідчать про виключення з переліку критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість - ТОВ «Автопроммаркет».

Крім того, судом встановлено відсутність в матеріалах підписаного акту приймання-передачі за фактом поставки товару 30.12.2021.

Отже, в силу приписів пункту 6.4 Договору строк оплати за поставлений товар не настав.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Позивач, укладаючи Договір, погодився з особливим строком оплати товару, враховуючи те, що постачальник є платником ПДВ.

Твердження позивача про те, що умовами господарського договору не можуть регулюватися податкові відносини, є безпідставними, оскільки сторони не регулювали податкові відносини, які регулюються Податковим кодексом України, а лише визначили строк оплати з урахуванням дати реєстрації податкової накладної та підписанням акту приймання-передачі товару.

З таких обставин, при погодженні сторонами в договорі строків оплати товару, застосування норм статті 530 ЦК України щодо настання строків оплати товару, є безпідставним.

Висновок суду про наявність підстав для стягнення пені, інфляційних втрат і відсотків за користування грошовими коштами.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Оскільки, позивачем не доведено прострочення виконання зобов`язання зі сторони відповідача, то відсутні підстави для стягнення пені, інфляційних втрат і відсотків за користування грошовими коштами.

Що стосується інших доводів і тверджень учасників процесу, які викладені у заявах по суті справи, слід зазначити наступне.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників процесу та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки до яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, враховуючи подані докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, у задоволенні позову слід відмовити.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОПРОММАРКЕТ" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості по договору поставки у розмірі 294 055, 62 грн відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОПРОММАРКЕТ" (Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Грушевського Михайла, буд. 18, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко-Легких