ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

27 жовтня 2022 року м. ОдесаСправа № 5/112-Б-10
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Діброви Г.І., Разюк Г.П.

секретар судового засідання Лук`ященко В.Ю.

за участю представників учасників справи:

від апелянта: не з`явився;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019, ухвалене в межах справи про банкрутство Малого приватного підприємства «Таврія» №5/112-Б-10 суддею Сулімовською М.Б. у м. Херсон, повний текст якого складено 12.11.2019

за позовом: ОСОБА_2

до відповідача: Малого приватного підприємства «Таврія» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Акопян Г.Г.

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1

про: визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Херсонської області перебуває справа №5/112-Б-10 за заявою Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про банкрутство Малого приватного підприємства «Таврія».

В липні 2019 року громадянином ОСОБА_2 в межах справи про банкрутство Малого приватного підприємства «Таврія» №5/112-Б-10 подано позов про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю: Автозаправочну станцію №3 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 41.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем вчиняються дії щодо повторної реалізації нерухомого майна, яке було придбано позивачем у 2007 році на аукціоні по реалізації нерухомого майна, що підтверджується протоколом №041116/7 від 06.06.2007, та яке згідно з актом приймання-передачі нерухомого майна від 18.06.2007 відповідачем було передано позивачу, однак на момент звернення до суду з даним позовом власником спірного майна, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, значився відповідач.

В обґрунтування позовних своїх позовних вимог позивач посилався на положення статей 15, 16, 328 ЦК України. Рішенням Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 у справі №5/112-Б-10 позовні вимоги задоволено у повному обсязі: визнано за ОСОБА_2 право власності на об`єкт нерухомого майна Автозаправочна станція №3, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 41; судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 грн. покладено на позивача ОСОБА_2 .

Задовольняючи позовні вимоги місцевий суд виходив з встановлених у справі обставин:

- за результатами проведеного 06.06.2007 аукціону по реалізації нерухомого майна, яке належить МПП "Таврія", а саме АЗС № 3, що розташована в АДРЕСА_1 , власником МПП "Таврія" об`єкт нерухомості відчужено на користь переможця аукціону громадянина ОСОБА_2 ;

- спірний об`єкт нерухомості за актом приймання-передачі від 18.06.2007 попереднім власником МПП "Таврія" передано новому власнику ОСОБА_2 без будь-яких зауважень, з визнанням факту здійснення оплати за придбане на аукціоні майно у повному обсязі та у встановлені порядком проведення аукціону строки;

- відповідач МПП "Таврія", не маючи на те законних підстав, 07.02.2014, тобто через 7 років після відчуження спірного об`єкту нерухомості, безпідставно здійснив повторну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна АЗС № 3, розташований за адресою АДРЕСА_1 , за підприємством.

Вказані обставини, за висновком місцевого суду, свідчать, що позивач ОСОБА_2 станом на 06.06.2007 у порядку та у спосіб, встановлені чинним законодавством, правомірно набув право власності на спірне майно; відповідачем не доведено відсутність фактів, наведених позивачем, та не спростовано належними доказами відсутність обставин, на які посилається ОСОБА_2

ОСОБА_1 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019, посилаючись на те, що в оскаржуваному рішенні судом визнано право власності на окремий об`єкт комплексу будівель (АЗС № 3), який належить йому на праві власності, отже порушено його права на володіння та розпорядження своїм майном, що дає йому право бути залученим до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 у справі №5/112-Б-10 задоволено. Рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 у справі №5/112-Б-10 скасовано. Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Малого приватного підприємства «Таврія» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Акопян Г.Г. у справі №5/112-Б-10. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 153,00 грн витрат зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

За висновком апеляційного суду, до предмету доказування у цій справі входить встановлення цивільно-правових підстав набуття позивачем права власності на спірний об`єкт нерухомості.

Встановивши, що на момент звернення з цим позовом позивач не отримав правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомості Автозаправочну станцію № З, включаючи будівлю літ. "А" та не зареєстрував своє право власності на цей об`єкт у визначеному чинним законодавством порядку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування положень статті 392 ЦК України.

При цьому вказав, що згідно зі свідоцтвом, виданим державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори Виноградовою Н.М. 25.01.2017 та зареєстрованим в реєстрі за № 60, ОСОБА_1 на праві власності належить нерухоме майно, що складається з комплексу будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами.

Постановою Верховного Суду від 02.02.2022 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 у справі № 5/112-Б-10 скасовано. Справу № 5/112-Б-10 в скасованій частині передано на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.

За висновком касаційного суду, зі змісту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що останній не оцінював та не досліджував такий доказ, як висновок експерта № 20-605 від 26.02.2021 судово-будівельної експертизи, проведеної у справі № 5/112-Б-10 на виконання його ж ухвали від 02.07.2020, як і долучені до матеріалів справи докази позивача (в тому числі й висновок № 55 судової будівельно-технічної експертизи від 10.09.2021, складений судовим експертом Фесун Л.А.10.09.2021 на замовлення позивача), а також матеріли інвентаризації майна, проведеної ліквідатором відповідача арбітражним керуючим Акопяном Г.Г. станом на 02.09.2016, якою встановлено фактичну наявність двох окремих об`єктів нерухомого майна за однією адресою, а саме: об`єкт нерухомого майна АЗС № 3 окремо, а будівля літ. "Б" Комплекс - окремо. Також судом касаційної інстанції зазначено, що в постанові апеляційного господарського суду не надано оцінки із відсутні посилання на встановлення та дослідження обставин щодо проданих на аукціонах в 2007 році та в 2016 році об`єктів нерухомого майна із зазначенням їх реєстраційних номерів, відомостей про складові частини, а також інвентаризаційні описи необоротних активів, договори відповідального зберігання майна з правом користування, договори оренди, акт про передання права власності на нерухоме майно, висновок судового експерта, які апеляційний суд своєю протокольною ухвалою від 13.09.2021 долучив до матеріалів справи.

Верховний Суд наголосив, що оскільки позов гр. ОСОБА_2 у даній справі про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна АЗС № 3 подано в межах справи № 5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія", то встановлення дійсної кількості об`єктів нерухомості (1 чи 2), які належать боржнику, має важливе значення для висновків щодо результатів ліквідаційної процедури боржника, зокрема, щодо формування ліквідаційної маси банкрута та, в подальшому, затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу МПП "Таврія".

Зазначена вище справа 23.05.2022 року отримана Південно-західним апеляційним господарським судом та передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Колоколова С.І. суддів: Діброви Г.І., Разюк Г.П.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 по справі № 5/112-Б-10. Ухвалено учасникам справи протягом розумного часу з урахуванням введення воєнного стану в Україні надати докази направлення відзиву скаржнику. Роз`яснено учасникам справи про їх право подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань (призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо), оформлених відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Повідомлено, що про дату, час та місце судового засідання учасники справи будуть повідомлені додатково.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання у справі №5/112-Б-10 відбудеться 27.10.2022 об 11:30год.

В судове засідання 27.10.2022 представники учасників справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, судом врахований принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також враховано положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представників учасників справи, повідомлених належним чином про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне. Згідно з дублікатом свідоцтва про право власності від 28.04.1999 Дудчанською сільською радою, на підставі рішення виконкому від 21.04.1999 №26, посвідчено, що в цілому автозаправочна станція №3, яка розташована в АДРЕСА_1 за №510 належить Малому приватному підприємству «Таврія» на праві приватної власності, що складається з будівлі літ. «А», №1 огорожі (Т.1, а.с. 91-92; Т.2, а.с.102-103; Т.3, а.с.51-52).

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САА №979193 від 21.08.2003 виконавчим комітетом Дудчанської сільської ради на підставі рішення від 20.08.2003 №107/А підтверджено право приватної власності Малого приватного підприємства «Таврія» на комплекс, що розташований за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський р-н., с. Дудчани, вул. Ісаченка, буд. 2 та складається з: кафе з підвалом, А, літ А, 390,6 кв. м., прибудова а, ганок а1, а2, будівля Б 18,3 кв. м., дизельна В 16,6 кв. м., літній душ Г, туалет Д 3,4 кв. м., майстерня Е 12,0 кв. м., навіси Ж, З, огорожа та споруди №1-14 (Т.2, а.с.101; Т.3, а.с.50).

06.06.2007 Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНОР» проведений аукціон по реалізації нерухомого майна, яке належить Малому приватному підприємству «Таврія», а саме: лот №4 об`єкт нерухомого майна автозаправочна станція №3, адреса: Херсонська обл., Нововоронцовський р-н, с. Дудчани, вулиця Ісаченка, 2. Переможцем аукціону визнано ОСОБА_2 (паспорт: НОМЕР_1 від 15.12.1997 виданий Дзержинським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області) за ціною продажу 82 500,00 грн, що підтверджується протоколом №041116/7 та актом про затвердження результатів торгів (у формі аукціону) від 06.06.2007 (Т.1, а.с. 37-40; Т.2, а.с.111-112; Т.3, а.с.38-39, 60-61).

Актом приймання-передачі від 18.06.2007 встановлено, що Мале приватне підприємство «Таврія» передало, а ОСОБА_2 прийняв автозаправочну станцію №3 за адресою: АДРЕСА_1 . Також сторони цим документом підтвердили, що оплата за придбане майно на аукціоні 06.06.2007 переможцем аукціону ОСОБА_2 здійснена у повному обсязі у строки, встановлені порядком проведення відповідного аукціону та взаємних зауважень один до одного з приводу об`єкта приймання-передачі не мають (Т.1, а.с.41; Т.3, а.с.40).

З 07.02.2014 на об`єкт нерухомого майна, автозаправочна станція №3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №41), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано право приватної власності Малого приватного підприємства «Таврія» () на підставі дубліката свідоцтва про право власності, серія та номер: №26, виданий 28.04.1999 Дудчанською сільською радою, Нововоронцовського району, Херсонської області; з 17.10.2013 на комплекс (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №41), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано право приватної власності Малого приватного підприємства «Таврія» () на підставі свідоцтва про право власності серії САА №979193 від 21.08.2003, виданого виконавчим комітетом Дудчанської сільської ради, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №17532202 від 08.02.1014 і №141772742 від 18.10.2018 та інформаційними довідками №67056791 від 01.09.2016 та №152266611 від 10.01.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо (Т.1, а.с.35-36; Т.2, а.с.47, 50, 104-109; Т.3, а.с.33-35; Т.3, а.с.53-58).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується відповідним витягом №140715668 від 09.10.2018, з 14.12.2016 право приватної власності на автозаправочну станцію №3 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі протоколу серії та номеру 041116/7 видного 06.06.2007 ТОВ «ЮНОР» зареєстровано за ОСОБА_2 (Т.2, а.с. 48).

А згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №140702779 від 09.10.2018 право приватної власності на автозаправочну станцію №3 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу №1981 з 30.12.2016 зареєстровано за ОСОБА_3 (Т.2, а.с.49).

Протоколом аукціону №019/62-16 від 29.12.2016, проведеного Товарною біржею «УМТБ» ОСОБА_1 визнано переможцем за ціною 696 876,80 грн, об`єкт аукціону: комплекс будівель та споруд, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 - будівля кафе з підвалом літ. «А», «під А» загальною площею 390,6 кв. м, прибудова літ. «а», ганок літ. «а1», «а2», будівля літ. «Б» загальною площею 18,3 кв. м., дизельна літ. «В» загальною площею 16,6 кв. м., літній душ літ. «Г», туалет літ. «Д» загальною площею 3,4 кв. м., майстерня літ. «Е» загальною площею 12,0 кв. м., навіси літ. «Ж», «З», огорожа та споруди №1-14 (Т.2, а.с. 34, 110, Т.3, а.с.36, 59).

Цього ж дня між Малим приватним підприємством «Таврія» та ОСОБА_1 укладено договір №019/62-16 купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні), де у п.1.1 визначено продавець зобов`язується передати у власність покупцеві цілісний майновий комплекс, а покупець зобов`язується сплатити ціну його продажу та прийняти майно, що було виставлено для продажу на аукціоні №62-16, а саме: комплекс будівель і споруд, загальною площею 440,9 кв. м. (адреса: АДРЕСА_1 ) та акт №019/62-16 про передання права власності на нерухоме майно за цим договором (Т.2, а.с. 36-38; Т.3, а.с. 37).

25.01.2017 державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори Виноградовою Н.М. на підставі акта про передання права власності на куплене нерухоме майно від 29.12.2016 і протоколу про проведення аукціону, складеного ліцитатором Білоконь О.Л. Товарної біржі «УМТБ» від 29.12.2016, свідоцтвом НОМЕР_2 , за реєстраційним номером 60, посвідчено право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, що складається з комплексу будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Характеристика нерухомого майна: будівля кафе з підвалом літ. «А», «під А» загальною площею 390,6 кв. м, прибудова літ. «а», ганок літ. «а1», «а2», будівля літ. «Б» загальною площею 18,3 кв. м., дизельна літ. «В» загальною площею 16,6 кв. м., літній душ літ. «Г», туалет літ. «Д» загальною площею 3,4 кв. м., майстерня літ. «Е» загальною площею 12,0 кв. м., навіси літ. «Ж», «З», огорожа та споруди №1-14, яке придбане ОСОБА_1 за 696 876,80 грн, що раніше належало Малому приватному підприємству «Таврія» (Т.1, а.с.171; Т.2, а.с.17).

На підставі вищевказаного свідоцтва 25.01.2017 внесено запис про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об`єкту нерухомого майна комплексу, що розташований за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №41), що підтверджується витягом з реєстру №78851155 від 25.01.2017 та відповідною інформаційною довідкою №81942269 від 07.03.2017 (Т.1, а.с.172-174; Т.2, а.с.18-25).

13.02.2017 Каховським бюро технічної інвентаризації за замовленням ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на громадський будинок комплекс №2, АДРЕСА_1 , інвентаризаційна справа №445, згідно з якого літ. «Б» позначено Будівлю АЗС, де на сторінці «Характеристика будинку, допоміжних будівель та споруд» визначено рік її побудови 1997, лист «Експлікація приміщень до плану поверхів громадського будинку АДРЕСА_1 » відсутній (Т.2, а.с.26-32).

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 06.10.2017 у справі №821/756/17, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2018 у даній справі: визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області Молоткової Ірини Борисівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33041667 від 20.12.2016 та скасовано запис про право власності 18156144, 14.12.2016 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна автозаправочної станції №3 з реєстраційним номером 41, за адресою: АДРЕСА_1 ; скасовано рішення приватного нотаріуса Кульбіди Євгенія Миїайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33306586 від 30.12.2016 та скасовано запис про право власності 18437331, 30.12.2016 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна - автозаправочної станції №3 з реєстраційним номером 41, за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення судів мотивовані тим, що державний реєстратор Молоткова І.Б. здійснила реєстрацію права власності за ОСОБА_2 за наявності вже зареєстрованого речового права за іншим суб`єктом на підставі неналежних документів, а саме: протоколу проведення аукціону та акту затвердження результатів торгів від 06.06.2007. У свою чергу приватний нотаріус Кульбіда Є.М. вніс вищевказаний запис на підставі підробленого рішення Дудчанської сільської ради від 22.12.2016 №14 та незаконної попередньої реєстрації права власності за ОСОБА_2 . Також судом встановлено, що повна адреса автозаправочної станції №3 не змінювалась, а рішення від 22.12.2016 №14 про присвоєння окремої поштової адреси не приймалось (Т.2, а.с.40-46).

25.06.2019 громадянином ОСОБА_2 надіслано Малому приватному підприємству «Таврія» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. вимогу про припинення реалізації нерухомого майна автозаправочна станція №3, оскільки він є власником даного майна, яке придбав на торгах (у формі аукціону) 06.06.2007, що підтверджується відповідним протоколом №041116/7, актом про затвердження результатів аукціону від 06.06.2007 та актом приймання-передачі від 18.06.2007, а тому продаж даного майна від імені Малого приватного підприємства «Таврія» є неможливим (Т.1, а.с. 42).

У відповідь на вище зазначену вимогу арбітражним керуючим Акопяном Г.Г. на ім`я ОСОБА_2 надіслано лист за вих. №02-01/(5/112-Б-10)/3-347 від 10.07.2019, в якому повідомлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, об`єкт нерухомого майна автозаправочна станція №3, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить банкруту (Малому приватному підприємству «Таврія») на підставі дубліката свідоцтва про право власності, серія та номер: №26, виданий 28.04.1999 Дудчанською сільською радою, Нововоронцовського району, Херсонської області, про що здійснено запис про право власності. Таким чином цей об`єкт нерухомого майна, разом з іншими активами банкрута підлягає продажу для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Таким чином вимога про припинення реалізації даного нерухомого майна не може бути виконана (Т.1, а.с.43).

В подальшому 19.07.2019 громадянином ОСОБА_2 надіслано Малому приватному підприємству «Таврія» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. пропозицію про укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, як підставу для реєстрації майна, а саме автозаправочної станції №3, за адресою АДРЕСА_1 , на підставі ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (Т.1, а.с. 44-45).

Арбітражним керуючим Акопяном Г.Г. 26.07.2019 у відповідь на зазначену пропозицію укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, як підставу для реєстрації майна надіслано лист за вих. №02-01/(5/112-Б-10)/3-351, в якому зазначено про неможливість здійснення такої угоди між банкрутом та ОСОБА_2 , оскільки спірне майно підлягає продажу для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Т.1., а.с.46).

Згідно з Інформаційними довідками №198415059 від 31.01.2020, №208104204 від 04.05.2020 та №212453386 від 15.06.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та відповідного витягу з реєстру №192033710 від 09.12.2020, автозаправочна станція №3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №41), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано право приватної власності ОСОБА_2 з 05.12.2019 на підставі рішення суду, серія та номер: 5/112-Б-10, виданого 31.10.2019 Господарським судом Херсонської області; комплекс (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №41), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 з 25.01.2017 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер: 60, виданий 25.01.2017 державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори Виноградовою Н.М. (Т.1, а.с.175-177; Т.2, а.с.51, 113-117; Т.3, а.с.41-43, 62-66). Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абз. 3 підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Відповідно до пунктів 8, 9 ч. 3 ст. 2 ГПК України одним із принципів господарського судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Аналіз наведених норм свідчить, що ГПК України виокремлено коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які умовно можна поділити на дві групи: 1) учасники справи; 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

Слід враховувати, що на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

У свою чергу суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з цієї справи таку особу наділено новими правами або покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому, або ж це рішення матиме вплив на інтереси скаржника тощо.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або якщо суд вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, або у резолютивній частині рішення суд зазначив про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи (аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 12.11.2018 у справі № 910/2611/18, від 09.04.2019 у справі № 916/1717/17, від 03.07.2019 у справі № 910/15668/18).

У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги (аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 904/7274/17, 09.04.2019 у справі № 904/8201/16, від 09.07.2019 у справі № 01/1494(14-01/1494)).

Водночас, п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статтям 258, 259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України (правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.08.2019 у справі № 62/112).

Предметом даного спору є матеріально-правова вимога ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна - Автозаправочна станція №3, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 41.

Як вже було зазначено вище, звертаючись з позовом ( з урахуванням заяви про зміну підстав позову) позивач зазначав, що придбав спірний об`єкт нерухомого майна за результатами проведеного 06.06.2007 аукціону з реалізації нерухомого майна, яке належить МПП "Таврія", а саме: лот №4 об`єкт нерухомого майна автозаправочна станція №3.

Тобто, вказував, що спірне майно було ним придбано ще до порушеного ухвалою Господарського суду Херсонської області від 05.11.2010 провадження по справі №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія". Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач, за результатами проведеного 06.06.2007 аукціону по реалізації нерухомого майна, яке належить МПП "Таврія", а саме лот №4 об`єкт нерухомого майна АЗС № 3, що розташована в АДРЕСА_1 , власником якого МПП "Таврія" об`єкт нерухомості було відчужено на користь переможця аукціону громадянина ОСОБА_2 , що підтверджується наданим позивачем протокол №041116/7, актом про затвердження результатів торгів (у формі аукціону) від 06.06.2007, акт приймання-передачі від 18.06.2007.

За актом приймання-передачі від 18.06.2007 спірний об`єкт нерухомості попереднім власником МПП "Таврія" передано новому власнику ОСОБА_2 без будь-яких зауважень, з визнанням факту здійснення оплати за придбане на аукціоні майно у повному обсязі та у встановлені порядком проведення аукціону строки.

За висновком місцевого суду, позивач ОСОБА_2 станом на 06.06.2007, у порядку та у спосіб, встановлений чинним законодавством, правомірно набув право власності на спірне майно, а протилежного суду не доведено.

Апеляційний господарський суд не погодився з висновком суду першої інстанції, зазначивши, що оскільки на момент звернення з даним позовом ОСОБА_2 не отримав правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомості АЗС № 3, включаючи будівлю літ. "А" та не зареєстрував своє право власності на цей об`єкт у визначеному чинним законодавством порядку, що виключає можливість застосування положень статті 392 ЦК України.

Разом з тим, як слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 10.01.2019, 07.02.2014 до реєстру внесено запис про реєстрацію права власності на АЗС №3, що розташована в АДРЕСА_1 , за МПП «Таврія» на підставі дублікату Свідоцтва про право власності, серія та номер №26, виданий 28.04.1999, видавник Дудчанська сільська рада Нововоронцовського району Херсонської області.

Повторний запис про право власності відповідача на АЗС № 3, внесений 07.02.2014 на підставі дублікату вказаного вище свідоцтва, є підтвердженням саме невизнання відповідачем права власності позивача на АЗС №3.

В свою чергу, у квітні 2020 року до суду апеляційної інстанції звернувся ОСОБА_1 , який стверджував, що у складі придбаного ним 29.12.2016 об`єкту нерухомого майна Комплекс знаходиться будівля літ. "Б" площею 18,3 кв.м., яка по суті є будівлею автозаправної станції та відповідає технічним параметрам будівлі літ. "А" у складі АЗС № 3. Такі висновки обґрунтовані даними технічного паспорту Каховського бюро технічної інвентаризації від 13.02.2017, виготовленого на його замовлення, та висновком судової інженерної експертизи № 26/20, підготовленим судовим експертом ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 .

Як встановлено судом в ході апеляційного провадження, ОСОБА_1 згідно зі свідоцтвом, виданим державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори Виноградовою Н.М. 25.01.2017 та зареєстрованим в реєстрі за № 60, на праві власності належить нерухоме майно, що складається з комплексу будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Характеристика нерухомого майна будівля кафе з підвалом літ. А, під А загальною площею 390,6 кв.м. прибудова літ. а, ганок літ. а1, а2, будівля літ. Б загальною площею 18,3 кв.м. дизельна літ В загальною площею 16,6 кв.м., літній душ Г, туалет літ Д загальною площею 3,4 кв.м., майстерня літ.Е загальною площею 12,0 кв.м., навіс літ. Ж, З, огорожа та споруди №1-14.

Відмінності у технічних характеристиках означених об`єктів літ. Б та літ. А, зокрема площі та конфігурації, обумовлюються тим, що за технічним паспортом, який складено Каховським бюро технічної інвентаризації 13.02.2017, будівля є одноповерховою з горищем, а за технічним паспортом, який складено ТОВ "Смарт Інжинірінг" 14.05.2020, будівля є двоповерховою перший поверх та мансарда.

Між тим, як зазначив суд апеляційної інстанції, фактичне місце розташування будівель літ. Б площею 18,3 кв. м., параметри якої визначені в технічному паспорті на громадський будинок комплекс, який складено Каховським бюро технічної інвентаризації 13.02.2017 та літ. А площею 41,5 кв. м., параметри якої визначені в технічному паспорті, який складено ТОВ "Смарт Інжинірінг" 14.05.2020, співпадають.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що будь-яких інших доказів, які свідчили б про існування за адресою АДРЕСА_1 двох окремих будівель із вказаними характеристиками матеріали справи не містять. Разом з тим, як встановлено під час касаційного перегляду, об`єкт, про визнання права власності на який заявлено позов, та об`єкт, який належить ОСОБА_1 , є окремими об`єктами нерухомого майна та належать різним власникам.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Херсонської області від 05.11.2020 порушено справу №5/112-Б-10 про банкрутство.

Постановою Господарського суду Херсонської області від 04.05.2021 у справі №5/112-Б-10 про боржника банкрута МПП «Таврія» визнано банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 01.06.2016 року по справі №5/112-Б-10 призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Акопян Г.Г.

До ліквідаційної маси банкрута, серед інших активів, включено таке майно:

-Нерухоме майно: Автозаправочна станція №3 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №41, складові частини: будівля А, огорожі №1, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (АЗС №3);

- Нерухоме майно: Комплекс, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №41, складові частини: кафе з підвалом, прибудова, ганок, ганок, А під А, а, а1,а2, загальна площа (кв.м.):390,6, будівля, Б, загальна площа (кв.м.):18,3, дизельна, В, загальна площа (кв.м.): 16,6, літній душ, Г, туалет, Д, загальна площа (кв.м.): 3,4, майстерня, Е, загальна площа (кв.м.): 12, навіс, Ж, навіс,З, огорожа та споруди, №1-14 за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, два окремих об`єкта нерухомого майна АЗС №3 та Комплекс, розташовані за однією адресою, належні банкруту та включені до ліквідаційної маси.

На виконання повноважень ліквідатора банкрута, в порядку припису ст.25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», останній здійснив продаж Комплексу на аукціоні, покупцем якого став ОСОБА_1 скаржник.

Протоколом аукціону №019/62-16 від 29.12.2016 підтверджується, що ОСОБА_1 придбав Комплекс зі складовими частинами, переліченими в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вказане майно було прийнято без заперечень, про що між банкрутом та ОСОБА_1 складено Акт №019/62-16 від 29.12.2016 про передання права власності на нерухоме майно.

Інший об`єкт нерухомого майна АЗС №3 було продано 06.06.2007 року у власність громадянина ОСОБА_2 , проте, не був зареєстрований за ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Протоколом №041116/7 від 06.06.2007 року проведення аукціону по реалізації нерухомого майна, яке належить МПП «Таврія», Актом від 06.06.2007 затвердження результатів торгів ( у формі аукціону) та Актом від 18.06.2007 приймання-передачі підтверджується, що позивач придбав АЗС №3 зі складовими частинами, переліченими в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ліквідатор банкрута виявив, що з ліквідаційної маси вибув об`єкт нерухомого майна АЗС №3, оскільки державним реєстратором Молотковою І.Б. зареєстровано право власності на це майно за громадянином ОСОБА_2 . Підставою для реєстрації права власності став протокол №041116/7 від 06.06.2007 року проведення аукціону по реалізації нерухомого майна, яке належить МПП «Таврія».

У зв`язку з тим, що реєстрація права власності здійснена державним з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», ліквідатор банкрута подав адміністративний про скасування запису про право власності ОСОБА_2 на АЗС №3.

За результатом розгляду адміністративного позову Херсонський окружний адміністративний суд постановою від 06.10.2017 року у справі №821/756/17, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2018 у справі №821/756/17, скасував запис про право власності 18156144, 14.12.2016 щодо реєстрації права власності за позивачем на об`єкт нерухомого майна - АЗС №3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №41, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Для захисту свого порушеного права, зокрема неможливості зареєструвати право власності на власний об`єкт нерухомого майна АЗС №3, а також недопущення продажу банкрутом його майна, позивач звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

Таким чином, рішення суду першої інстанції не породило нове право власності позивача на АЗС №3, а лише підтвердило належне позивачу право власності, яке набуте ним на законних підставах.

Наразі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відображено актуальну інформацію про два окремих об`єкта нерухомого майна АЗС №3 та Комлекс, власниками яких є окремі громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Крім того з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надано висновок судової інженерної експертизи № 26/20, підготовленого на його замовлення судовим експертом Малим О.В., згідно якого, всі об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 . Окремого об`єкта нерухомого майна АЗС № 3 за вказаною адресою, який оскаржуваним рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 визнаний власністю ОСОБА_2 - не існує, а об`єкт під літ. А АЗС № 3, належна ОСОБА_2 з параметрами, зазначеними у технічному паспорті, виготовленому фізичною особою-підприємцем Мільченко О.Н., станом на 26.12.2016 відсутня.

Водночас, з метою вирішення питання щодо ідентифікації об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , судом апеляційної інстанції ухвалою від 20.07.2020 у справі № 5/112-Б-10 було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Херсонському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На вирішення експерта було поставлено таке питання: "Чи є будівля літ. Б площею 18,3 кв.м., параметри якої визначені в технічному паспорті на громадський будинок комплекс, який складено Каховським бюро технічної інвентаризації 13.02.2017, та будівля літ. А площею 41,5 кв.м., параметри якої визначені в технічному паспорті, який складено ТОВ "Смарт Інжинірінг" 14.05.2020, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , одним і тим самим об`єктом нерухомого майна, що створений внаслідок реконструкції, модернізації, перепланування тощо останнього або будівля літ. Б площею 18,3 кв.м. є новоствореним об`єктом нерухомого майна?".

У висновку експерта Херсонського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 20-605 від 26.02.2021 зазначено, що в межах наданих на дослідження матеріалів вбачається, що будівля літ. Б площею 18,3 кв.м., параметри якої визначені в технічному паспорті на громадський будинок комплекс, який складено Каховським бюро технічної інвентаризації 13.02.2017, та будівля літ. А площею 41,5 кв.м., параметри якої визначені в технічному паспорті, який складено ТОВ "Смарт Інжинірінг" 14.05.2020, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , не можуть бути одним і тим самим об`єктом нерухомого майна оскільки фактична конфігурація та параметри будівель не відповідають параметрам визначеним технічними паспортами, а жодні ознаки нового будівництва, реконструкції, модернізації та перепланування будівлі відсутні".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що скаржником не підтверджено порушення будь-яких його прав рішенням Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 у справі № 5/112-Б-10.

Наведені обставини у їх сукупності свідчать про відсутність очевидного і безумовного зв`язку між оскаржуваним рішенням суду першої інстанції та правами, інтересами і (або) обов`язками скаржника.

Враховуючи вищевикладене, те, що в оскаржуваному рішенні не вирішувалося питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 234, 235, п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Закрити апеляційне провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 у справі №5/112-Б-10.

2. Справу повернути до Господарського суду Одеської області.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Г.П. Разюк