номер провадження справи 12/65/22-34/63/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2022 Справа № 908/903/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Науменко А.О., розглянувши матеріали справи № 908/903/22 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи

за позовом: Концерну "Міські теплові мережі", ідентифікаційний код юридичної особи 31121458 (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд.137, фактична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд.79а)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Денисенко Вадима Васильовича, ІПН НОМЕР_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1 )

про стягнення 1 690,79 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. № 12/юр від 13.06.2022 до Фізичної особи-підприємця Денисенко Вадима Васильовича про стягнення 1 690,79 грн., з яких: 1 522,73 грн. - основна заборгованість, 42,13 грн. - 3 % річних та 125,93 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2022 позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.06.2022 № 908/903/22 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Ухвалено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/903/22.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2022, справу 908/903/22, з метою недопущення порушення встановленого Господарським процесуальним кодексом України процесуального строку розгляду справи, враховуючи відрядження судді Смірнова О.Г. з 08.08.2022 до Господарського суду Київської області, справу № 908/903/22 визначено для розгляду судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.08.2022 № 908/903/22 прийнято справу до провадження. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

19.09.2022 від позивача на адресу суду надійшов лист з додатками на виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 31.08.2022 № 908/903/22, який прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у період з листопада 2020 по квітень 2021 позивач відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 1 522,73 грн. на підставі договору № 600246 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 17.10.2017. Відповідач не оплатив надані послуги. Заборгованість складає 1 522,73 грн. Також, позивач нарахував відповідачу 3 % річних у розмірі 42,13 грн. та втрати від інфляції у розмірі 125,93 грн.

Частинами 1-3 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через 30 днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Згідно із ч. 5 та ч. 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відзив на позов або будь-які заперечення від відповідача до суду не надійшли.

Ухвала Господарського суду Запорізької області від 31.08.2022 № 908/903/22, направлена Фізичній особі - підприємцю Денисенку В.В. за адресою: АДРЕСА_2 , отримана останнім 08.09.2022, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідні процесуальні документи надіслані судом згідно з поштовими реквізитами відповідача.

Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі залежні від нього заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи № 908/903/22.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи за № 908/903/22 дозволяють розглянути справу по суті спору.

За таких обставин, спір у справі підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 25.10.2022.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

17.10.2017 Концерном «Міські теплові мережі» (далі - теплопостачальна організація) та Фізичною особою-підприємцем Денисенко Вадимом Васильовичем (далі - споживач) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 600246 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, теплопостачальна організація відпускає теплову енергію у вигляді гарячій воді споживачу, а споживач зобов`язується прийняти теплову енергію обсязі і порядку постачання теплової енергії згідно додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) і дотримуватись передбаченого договору розподілу і режиму використання теплової енергії, а також забезпечити безпеку експлуатацію системи тепло споживання.

Додатком № 1 до договору визначено, що Договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді укладено для об`єкту - частина нежитлового приміщення № 269 першого поверху (літ А-5) загальною площею 17,3 кв.м у складі кімнати № 43 площею 6,30 кв.м та кабінету № 44 площею 11,0 кв.м, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Поштова, 159б (об`єкт теплопостачання). Загальна опалювальна площа об`єкту теплопостачання складає 17,30 кв.м. Вказане приміщення відповідач займав на підставі договору № 160/0 оренди нежитлового приміщення від 10.10.2014. Відповідно до Акту державного виконавця Олександрівського ВДВС у м. Запоріжжі від 09.08.2022 рішення Господарського суду Запорізької області № 908/1194/21 від 27.08.2021 виконано в повному обсязі, а саме звільнено частину нежитлового приміщення № 269, кімнати № 43 та кабінету № 44 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Поштова, 159б, шляхом виселення ФОП Денисенка В.В.

У відповідності із п. 2.1 договору, теплова енергія відпускається споживачу в Гкал згідно з Додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію на протязі опалювального періоду; підігрів води - за наявної можливості; кондиціювання - по замовленню споживача; інші технологічні потреби - по замовленню споживача.

Підпунктом 3.2.6 п. 3.2 договору визначено, що споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

На виконання умов укладеного між сторонами договору теплопостачальна організація відпустила споживачу теплову енергію в період з листопада 2020 по квітень 2021 на загальну суму 1 522, 73 коп. Жодних платежів у рахунок погашення заборгованості відповідач не здійснював.

Таким чином, позивач зазначив, що сума заборгованості відповідача перед Концерном «Міські теплові мережі» складає 1 522,73 грн.

В зв`язку з тим, що об`єкт теплопостачання має спільну з житловим будинком № 159 б по вул. Поштовій у м. Запоріжжі систему опалення, то факт отримання теплоносія підтверджується рішеннями про початок та закінчення опалювального сезону 2020 - 2021 року, відповідно до яких Концерном «Міські теплові мережі» було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі.

Відповідно до умов договору облік теплової енергії на потреби опалення здійснюється за місцем виконання зобов`язань на підставі показів вузла комерційного обліку, приєднаного до зовнішніх інженерних мереж. Обсяг відпущеної та спожитої теплової енергії приміщенням споживача визначається на межі продажу пропорційно площі цього приміщення, з урахуванням температури внутрішнього повітря в ньому в залежності від функціонального призначення приміщення, визначеного у відповідному рішенні органів місцевого самоврядування (п. 5.1. договору).

Розрахунковим періодом між сторонами є календарний місяць, а підставою для розрахунків між теплопостачальною організацією та споживачем є рахунок та акт приймання - передачі теплової енергії.

Пунктом 6.7 договору визначено, що споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Святого Миколая 79а, документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну.

Як зазначив позивач, відповідач не з`являвся до позивача для отримання зазначених документів в порядку, визначеному договором.

Концерн «Міські теплові мережі» вказував на те, що направляв розрахункові документи за спірний період в необхідній кількості примірників на адресу споживача поштовою кореспонденцією, хоча такий обов`язок не покладається на теплопостачальну організацію умовами договору.

Споживач, згідно з п. 6.8 договору, зобов`язаний повернути не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії.

Споживач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання - передачі теплової енергії на адресу теплопостачальної організації не надав, належним чином оформлені акти приймання - передачі теплової енергії за спірний період не повернув. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими до оплати за відповідні періоди.

Крім того, п. 3.2.25 договору передбачено, що споживач зобов`язується щомісячно, у строки, визначені договором, повертати теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надсилав на адресу відповідача вимогу щодо погашення заборгованості за теплову енергію. Матеріали справи не містять відповіді відповідача на вказану претензію та докази оплати заборгованості. Також, позивач направляв на адресу відповідача Акт звірки взаєморозрахунків.

Враховуючи те, що відповідач не сплатив суму боргу за отриману теплову енергію, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості у розмірі 1522,73 грн., 3 % річних у розмірі 42,13 грн. та втрат від інфляції у розмірі 125,93 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

За приписами ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК).

Як свідчать надані суду документи, між сторонами склалися господарські відносини, що породили взаємні обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Таким чином, укладений між сторонами договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов`язань.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини сторін врегульовано договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (ст. 714 ЦК України).

Як передбачає ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у встановлений строк.

Розрахунковим періодом між сторонами є календарний місяць, а підставою для розрахунків між теплопостачальною організацією та споживачем є рахунок та акт приймання - передачі теплової енергії.

Споживач, згідно з п. 6.8 договору, зобов`язаний повернути не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії.

Споживач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання - передачі теплової енергії на адресу теплопостачальної організації не надав, належним чином оформлені акти приймання - передачі теплової енергії за спірний період не повернув. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими до оплати за відповідні періоди.

Відповідно до п. 6.5.1. договору розрахунки за договором здійснюються споживачем до 20 числа місяця наступного за розрахунковим на підставі рахунку за відповідний місяць, який вручається споживачу особисто або надсилається йому поштою відправленням за вказаною у цьому договорі адресою. У разі неотримання рахунку до 12 числа місяця наступного за розрахунковим, споживач (його представник) зобов`язаний прибути в приміщення теплопостачальної організації не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим та отримати рахунок на оплату. Нез`явлення споживача (його представника) до встановленої дати у теплопостачальну організацію для отримання рахунку не є підставою для відмови від оплати за теплову організацію.

Як свідчать матеріали цієї господарської справи, відповідач у строк передбачений договором взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, оплату за спожиту теплову енергію за період з листопада 2020 по квітень 2021 в повному обсязі не здійснив, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 1 522,73 грн., яка заявлена обґрунтовано та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача втрат від інфляції за період січень 2021 - січень 2022 у розмірі 125,93 грн., 3 % річних за період 20.12.2020 - 01.02.2022 у розмірі 42,13 грн.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

Надані позивачем розрахунки перевірено судом, згідно із розрахунком суду стягненню з відповідача підлягають 3 % річних у розмірі 41,99 грн. за період 22.12.2020 по 01.02.2022 з відмовою у стягненні 0,14 грн., втрати від інфляції за період січень 2021 - січень 2022 у розмірі 125,80 грн., з відмовою у стягненні 0,13 грн.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Денисенко Вадима Васильовича, ІПН НОМЕР_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Концерну "Міські теплові мережі", ідентифікаційний код юридичної особи 32121458 (бульвар Гвардійський, 137, м. Запоріжжя, 69091; вул. Адмірала Нахімова, 4, м. Запоріжжя, 69005) суму основного боргу 1 522 (одна тисяча п`ятсот двадцять дві) грн. 73 коп., втрати від інфляції у розмірі 125 (сто двадцять п`ять) грн. 80 коп., 3 % річних у розмірі 41 (сорок одна) грн. 99 коп., судовий збір у розмірі 2 480 (дві тисячі чотириста вісімдесят) грн. 60 коп.

3. В частині стягнення 3 % річних у розмірі 0 (нуль) грн. 14 коп., втрат від інфляції у розмірі 0 (нуль) грн. 13 коп., судового збору у розмірі 0 (нуль) грн. 40 коп. відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 25.10.2022.

Суддя А.О. Науменко