ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" жовтня 2022 р. м. Київ Справа № 911/2007/22

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Суддя Наріжний С.Ю.

Без виклику представників учасників у справі.

ВСТАНОВИВ:

до Господарського суду Київської області в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 від 12.10.2022 б/№ (вх. № 679) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку, передбаченому Книгою 4 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.10.2022 по справі № 911/2007/22 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника залишено без руху; встановлено ОСОБА_1 строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення виявлених недоліків заяви від 12.10.2022 б/№ (вх. № 679), шляхом надання суду доказів здійснення доплати авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, у сумі 39000,00 грн.

Копія ухвали суду від 20.10.2022 по справі № 911/2007/22 була надіслана одержувачу ОСОБА_1 в її електронний кабінет (електронну пошту) 20.10.2022, що підтверджується відповідною довідкою Господарського суду Київської області.

24.10.2022 Заявником за допомогою підсистеми Електронний Суд подано до Господарського суду Київської області заяву від 21.10.2022 б/№ (вх. № 1444/22) про усунення недоліків, визначених ухвалою суду від 20.10.2022 по справі № 911/2007/22.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 21.10.2022 б/№ про усунення недоліків, а також матеріали заяви ОСОБА_1 від 12.10.2022 б/№ (вх. № 679) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд зазначає наступне.

Заява ОСОБА_1 від 12.10.2022 б/№ (вх. № 679) подана до суду без додержання вимог ст. 30, 116 КУзПБ щодо обов`язку боржника - фізичної особи авансувати на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень та надати суду докази авансування.

Вказаний недолік щодо відсутності доказів авансування частини винагороди в розмірі 39000,00 грн був визначений судом в ухвалі від 20.10.2022 по справі № 911/2007/22 про залишення заяви без руху.

Подана заява ОСОБА_1 від 21.10.2022 б/№ про усунення недоліків не містить доказів доплати авансування винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, зокрема в розмірі 39000,00 грн.

В той же час, Заявник повторно просить суд врахувати правову позицію, викладену в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20 та розглянути в якості альтернативи мирне врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому шляхом укладення договору з арбітражним керуючим.

Як вже зазначено в ухвалі суду від 20.10.2022 у справі № 911/2007/22, договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 01.07.2022, копія якого додана Заявником до заяви, не містить підпису ОСОБА_1 , а тому він не може бути взятий судом до уваги як належний, допустимий, достовірний та вірогідний доказ.

Заявник в заяві про усунення недоліків посилається на квитанцію № 4828-1881-2311-5430 від 26.07.2022 і стверджує про здійснення відповідного платежу щодо авансування винагороди арбітражного керуючого (без конкретизації авансованої суми).

Вказана квитанція не додана Заявником до матеріалів справи, що унеможливлює перевірку судом дотримання ОСОБА_1 обов`язку щодо авансування винагороди арбітражного керуючого.

Крім того Заявник в заяві від 21.10.2022 б/№ зазначає, що положення абз. 6 ч. 2 ст. 30 КУзПБ фактично встановлюють обмеження права на доступ до суду, гарантованого ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Заявник вважає, що законодавець, не забезпечивши альтернативних способів сплати грошової винагороди арбітражному керуючому і встановивши імперативну норму щодо авансування грошової винагороди арбітражному керуючому, порушує її права, оскільки встановивши таку норму він фактично обмежує доступ, наданий особі до такої міри, що порушується суть права.

Щодо вказаних доводів Заявника слід зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 2 ст. 30 КУзПБ передбачено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Також положеннями ч. 2 ст. 34 та ч. 3 ст. 116 КУзПБ встановлено, що докази здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому у відповідному розмірі в обов`язковому порядку подаються до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство/неплатоспроможність.

Запровадження Кодексом України з процедур банкрутства механізму авансування винагороди арбітражного керуючого є способом гарантування оплатності наданих арбітражним керуючим послуг.

Суд звертає увагу Заявника на те, що відповідно до ст. 129 Конституції України, здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відтак, встановлення процесуальним законодавством, зокрема Кодексом України з процедур банкрутства, механізму авансування винагороди арбітражного керуючого при звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство/неплатоспроможність, не обмежує право Заявника на доступ до правосуддя.

Заявник крім іншого просить врахувати висновки, викладені в постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2022 у справі № 916/2937/21.

Щодо вказаних доводів Заявника суд зазначає, що відповідні висновки не є висновками щодо застосування норм права, які підлягають врахуванню відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України.

Як встановлено судом, Заявником ОСОБА_1 не виконано обов`язку сплати авансування винагороди арбітражного керуючого до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі в розмірі 39000,00 грн; встановлені ухвалою суду від 20.10.2022 недоліки Заявником не усунуто.

Згідно з ч. 3 ст. 37 КУзПБ, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 ГПК України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 38 КУзПБ передбачено, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство підлягає поверненню протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків заяви.

Статтею 174 ГПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 6 ст. 174 ГПК України, питання про повернення позовної заяви суд вирішує протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи те, що Заявником ОСОБА_1 не було усунуто недоліки заяви від 12.10.2022 б/№ (вх. № 679), зазначені в ухвалі Господарського суду Київської області від 20.10.2022 у справі № 911/2007/22, суд дійшов висновку про повернення заяви ОСОБА_1 від 12.10.2022 б/№ (вх. № 679) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Крім цього, враховуючи, що заява ОСОБА_1 від 12.10.2022 б/№ (вх. № 679) повертається судом Заявнику без розгляду, заява арбітражного керуючого Белінської Н.О. про участь у справі про неплатоспроможність Заявника судом не розглядається.

Керуючись ст. 174, 232-235, 255 ГПК України, ст. 37, 38, 113 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від 12.10.2022 б/№ (вх. № 679) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність повернути Заявнику без розгляду.

2. Копію даної ухвали та заяву ОСОБА_1 від 12.10.2022 б/№ (вх. № 679) з додатками надіслати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати підписання ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Дата підписання ухвали 28.10.2022.

Суддя С.Ю. Наріжний