ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2022 м. Дніпро Справа № 904/5819/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів: Коваль Л.А., Верхогляд Т.А.

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2022 у справі № 904/5819/20 (суддя Камша Н.М.) повний текст ухвали складено 02.02.2022

за заявою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи», 51927, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79,

про визнання грошових вимог, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви та ухвали суду першої інстанції.

31 грудня 2020 року на адресу Господарського суду Дніпропетровської області від Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» (далі АТ «Укрексімбанк», заявник або Банк) надійшла заява № 060-02/1745 від 28.12.2020 про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» (далі ТОВ «ЛАЗ» або боржник) на суму 78715870,10 грн та судового збору на суму 4204,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2022 визнано грошові вимоги АТ «Укрексімбанк» до ТОВ «ЛАЗ» на суму 4204,00 грн (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 58698649,20 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів, решту вимог - відхилено.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції АТ «Укрексімбанк» оскаржує її в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду та просить:

- скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2021 у справі № 904/5819/20, якою частково визнано грошові вимоги АТ «Укрексімбанк» до ТОВ «ЛАЗ»;

- ухвалити нове рішення про визнання грошових вимог АТ «Укрексімбанк» до ТОВ «ЛАЗ» на суму 4204,00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 78715870,10 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю оскаржуваної ухвали вимогам ГПК України щодо її законності та обґрунтованості.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що судом першої інстанції невірно застосовано приписи статей 45 КУзПБ та 553, 554 ЦК України, оскільки встановлений ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.04.2015 по справі № 31/160(29/170(6/77-5/100) склад і розмір грошових вимог Банку до боржника в іноземній валюті, з визначенням їх гривневого еквіваленту, стосується виключно справи про банкрутство ЗАТ «Завод комунального транспорту» та не може враховуватись при розгляді тих самих грошових вимог, що існують в іноземній валюті у справі про банкрутство ТОВ «ЛАЗ», порушеній у 2020 році.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з вимогами та доводами АТ «Укрексімбанк», арбітражний керуючий Глеваський Віталій Васильович надав відповідний відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційний господарський суд залишити без змін ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2022 по даній справі, а в задоволенні апеляційної скарги АТ «Укрексімбанк» відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу, арбітражний керуючий Глеваський В.В. зазначає про обґрунтованість оскаржуваної ухвали, яка на його думку постановлена з дотриманням чинного законодавства України. При цьому, арбітражний керуючий з посиланням на норми статей 75 ГПК України та 553, 554 ЦК України акцентує увагу на тому, що рішенням Господарського суду Львівської області від 16.03.2009 по справі № 12/265, на підставі якого кредитором заявлено грошові вимоги до боржника у даній справі, встановлено, що поручитель у разі невиконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором відповідає у тому ж обсязі, як і позичальник.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

30.03.2006 між ВАТ «Укрексімбанк» та ТОВ «ЛАЗ» укладено договір поруки № 6006Р1, до якого 31.03.2006 та 31.05.2006 внесено зміни, згідно з якими:

- поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх своїх грошових зобов`язань перед кредитором, зокрема, за кредитною угодою № 6004К2 від 04.02.2004 та кредитною угодою № 6004К51 від 01.09.2004 (п. 1.1.);

- поручитель у разі невиконання позичальником своїх грошових зобов`язань перед кредитором відповідає в тому ж обсязі, як і позичальник (п. 1.3.);

- поручитель та позичальник у разі невиконання позичальником забезпечених порукою за цим договором зобов`язань несуть перед кредитором солідарну відповідальність відповідно до вимог чинного законодавства України (п. 1.4.).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.03.2009 у справі № 12/265 частково задоволено позов ВАТ «Укрексімбанк» (правонаступником якого є АТ «Укрексімбанк») до ТОВ «ЛАЗ» та стягнуто з ТОВ «ЛАЗ» на користь ВАТ «Укрексімбанк» 1948904,79 Євро, 1526961,70 доларів США, 3635672,10 рублів РФ, 6452715,20 гривень заборгованості за основним боргом за кредитами та 2184429,74 гривень пені.

Рішення залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського від 14.10.2009 у справі № 12/265 та набрало законної сили.

На виконання вказаних вище рішення та постанови Господарським судом Львівської області 14.12.2009 видано наказ про примусове виконання рішення.

На даний час рішення в повному обсязі не виконано.

В процесі здійснення примусового виконання рішення відбулось часткове (в сумі 210602,37 Євро, 3635672,10 рублів РФ, 1160080,03 доларів США та 400000,00 гривень) зменшення суми, що підлягає примусовому стягненню на підставі наказу.

Зменшення заборгованості ТОВ «ЛАЗ» перед АТ «Укрексімбанк» відбулося за рахунок часткового виконання зобов`язань, як ТОВ «ЛАЗ» так і особою, поручителем якої є ТОВ «ЛАЗ», тобто ЗАТ «Завод комунального транспорту».

Станом на дату подання АТ «Укрексімбанк» заяви з грошовими вимогами (28.12.2020), заборгованість поручителя - ТОВ «ЛАЗ» перед АТ «Укрексімбанк», що підлягає примусовому стягненню за наказом, становить: 8237144,94 гривень, 366881,67 доларів США (10402819,69 гривень в гривневому еквіваленті за курсом, встановленим НБУ: 1 долар США = 28,3547 грн), 1738302,42 Євро (60075905,47 грн в гривневому еквіваленті за курсом, встановленим НБУ: 1 Євро = 34,5601 грн), з яких:

- заборгованості за основним боргом за кредитами:

1) 6052715,20 грн;

2) 366881,67 доларів США (10402819,69 грн в гривневому еквіваленті за курсом, встановленим НБУ на дату подання цієї заяви з грошовими вимогами - 28.12.2020: 1 долар США = 28,3547 грн),

3) 1738302,42 Євро (60075905,47 грн в гривневому еквіваленті за курсом, встановленим НБУ на дату подання цієї заяви з грошовими вимогами - 28.12.2020: 1 Євро = 34,5601 грн);

- та 2184429,74 гривень пені.

Зважаючи на вищеозначене, кредитор просить визнати заявлені до боржника вимоги на загальну суму 78715870,10 грн, з яких пеня 2184429,74 грн.

Арбітражний керуючий Глеваський В.В. та боржник ТОВ «ЛАЗ» вимоги кредитора просять визнати лише на суму 58698649,20 грн, з чим категорично не погоджується кредитор по даній справі, що і є предметом виникнення спору між учасниками провадження по даній справі.

5. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції задовольняє доводи апеляційної скарги та не погоджується з викладеними судом в ухвалі висновками.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді колегією суддів всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів вважає необхідним задовольнити вимоги апеляційної скарги з наступних підстав.

Грошові вимоги кредитора до боржника мотивовані наявністю рішення Господарського суду Львівської області від 16.03.2009 по справі № 12/265, згідно з яким частково задоволено позовні вимоги ВАТ «Укрексімбанк» (правонаступником якого є АТ «Укрексімбанк») до ТОВ «ЛАЗ» про стягнення з ТОВ «ЛАЗ» на користь ВАТ «Укрексімбанк» 1948904,79 Євро, 1526961,70 доларів США, 3635672,10 рублів РФ, 6452715,20 гривень заборгованості за кредитами та 2184429,74 грн пені, у тому числі:

- за кредитною угодою від 04.02.2004 № 6004К2: 1645652,42 Євро, - 1082883,76 доларів США, 3635672,10 рублів РФ, 6452715,20 гривень;

- за кредитною угодою від 01.09.2004 № 6004К51: 303252,37 Євро, 444077,94 доларів США.

Як зазначалося вище, у справі № 12/265 Господарським судом Львівської області розглядалися позовні вимоги Банку до відповідача - ТОВ «ЛАЗ» про стягнення заборгованості за договором поруки № 6006Р1 від 30.03.2006 (зі змінами № 1 від 31.03.2006 та № 2 від 31.05.2006), у зв`язку з невиконанням кредитних зобов`язань позичальником ЗАТ «Завод комунального транспорту» (третя особа по справі № 12/265), які виникли на підставі вказаних вище кредитних угод.

Рішення Господарського суду Львівської області від 16.03.2009 залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.10.2009 у справі № 12/265 та набрало законної сили.

На виконання вказаних вище рішення та постанови Господарським судом Львівської області 14.12.2009 видано наказ про примусове виконання рішення.

На даний час рішення в повному обсязі не виконано.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись з заявою до боржника про визнання грошових вимог у даній справі кредитором визначено склад і розмір грошових вимог в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання заяви з грошовими вимогами до боржника (28.12.2020), з урахуванням часткового виконання боржником рішення по справі № 12/265, у зв`язку з чим, заборгованість боржника перед Банком становить 78715870,10 грн, у тому числі пеня 2184429,74 грн.

Частково визнаючи грошові вимоги Банку, місцевий господарський суд виходив з того, що рішенням Господарського суду Львівської області від 16.03.2009 у справі № 12/265, встановлено, що загальний розмір непогашеної заборгованості клієнта - ЗАТ «Завод комунального транспорту» (основний позичальник) станом на 08.12.2008 становив: 1645652,42 Євро; 1082883,76 доларів США; 3635672,10 рублів РФ; 6452715,20 гривень за кредитною угодою від 04.02.2004 № 6004К2 та: 303252,37 Євро; 444077,94 доларів США за кредитною угодою від 01.09.2004 № 6004К51.

Також, місцевим господарським судом прийнято до уваги ту обставину, що відносно основного позичальника - ЗАТ «Завод комунального транспорту», фінансовим поручителем якого є боржник у даній справі - ТОВ «ЛАЗ», 22.05.2006 відкрито провадження у справі про банкрутство.

Згідно відповіді господарського суду Львівської області від 31.01.2022 (а. с. 56 т 2) справа № 31/160(29/170(6/77-5/100) про банкрутство ЗАТ «Завод комунального транспорту» перебуває на стадії ліквідації.

Ухвалою суду від 23.04.2015 по справі № 31/160(29/170(6/77-5/100) грошові вимоги ПАТ «Укрексімбанк» визнані у сумі 58699867,20 грн, з яких: 1218 грн - судовий збір (1 черга); вимоги, які забезпечені заставою - 58698649,20 грн (а. с. 67-70 т 2).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.02.2016 по справі № 31/160(29/170(6/77-5/100) грошові вимоги АТ «Укрексімбанк», які забезпечені заставою майна боржника на суму 58698649,20 грн, включено до реєстру вимог кредиторів ЗАТ «Завод комунального транспорту» (а. с. 194 - 202 т 1).

Постановляючи ухвалу по даній справі, місцевий господарський суд посилаючись на приписи статей 553, 554 ЦК України, а також п. 1.3. Договору поруки дійшов висновку, що відповідальність позичальника чітко та остаточно встановлена у справі про банкрутство ЗАТ «Завод комунального транспорту» і дорівнює сумі 58698649,20 грн, і саме в такому розмірі фінансовий поручитель позичальника ТОВ «ЛАЗ» має відповідати перед кредитором. При цьому, на думку місцевого господарського суду, наявність судового рішення по справі № 12/265 не може слугувати підставою для збільшення відповідальності поручителя без внесення відповідних змін до договору поруки.

Крім того, місцевим господарським судом відхилено доводи АТ «Укрексімбанк» про підтвердження його кредиторських вимог рішенням суду у справі № 12/265, згідно з яким з боржника по даній справі стягнуто борг як у гривні, так і в іноземній валюті, а у справу про банкрутство заявлені вимоги за курсом Національного банку України на дату подачі заяви про грошові вимоги, оскільки на думку суду першої інстанції, наявність судового рішення не змінює правової природи зобов`язань, які встановлені договором поруки між сторонами.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Так, дійсно, відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 16.10.2018 у справі № 902/1151/15 Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду дійшов висновків, що системний аналіз положень статей 1, 2, 23 Закону про банкрутство, які є ідентичними положенням статей 1, 2, 45 КУзПБ, дає підстави для висновку, що у разі коли зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом такої валюти, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Нормою ст. 45 КУзПБ, яка є спеціальною у процедурі банкрутства, унормовано, що склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначається в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Ухвалою від 23.04.2015 у справі № 31/160(29/170(6/77-5/100) господарський суд не вирішував спір між АТ «Укрексімбанк» та ЗАТ «Завод комунального транспорту» щодо розміру заборгованості за Кредитними угодами, а лише встановив склад і розмір грошових вимог в іноземній валюті та їх гривневий еквівалент станом на дату подання заяви з грошовими вимогами (08.12.2008), що стосується виключно справи про банкрутство ЗАТ «Завод комунального транспорту», а відтак, склад і розмір грошових вимог у даній справі, не може враховуватись при розгляді тих самих грошових вимог, що існують в іноземній валюті у справі про банкрутство ТОВ «ЛАЗ», порушеній у 2020 році, принаймні з огляду на інший курс іноземної валюти та визначення його гривневого еквіваленту на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника (28.12.2020).

Отже АТ «Укрексімбанк» вправі вимагати виконання зобов`язань за Кредитними угодами шляхом перерахування тієї валюти, у якій надавався кредит. При цьому, порушення провадження у справі про банкрутство ЗАТ «Завод комунального транспорту» не припинило таких зобов`язань.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у пункті 36 постанови від 12.05.2020 по справі № 921/730/13-г/3, рішення суду, яким вирішено спір між кредитором та боржником та/або поручителем щодо стягнення заборгованості, яким визначено розмір такої заборгованості, не має преюдиційного характеру для заставодавця (іпотекодавця, майнового поручителя) за основним кредитним зобов`язанням.

Касаційний господарський суд у постанові від 20.09.2021 у справі № 910/23952/15 констатував, що така правова позиція свідчить про необхідність окремого самостійного розгляду кредиторських вимог Банку, заявлених до боржника-поручителя на підставі, зокрема, тих самих кредитних договорів, що покладались в основу грошових вимог до боржника-позичальника, який (розгляд) має здійснюватися судом з урахуванням загальних принципів господарського судочинства (зокрема, змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог) та спеціальних принципів, притаманних справам про банкрутство, як-то принципу «підвищеного стандарту доказування наявності кредиторських вимог».

До того ж колегія суддів зауважує, що посилання суду першої інстанції на те, що відповідальність поручителя не може перевищувати відповідальності основного позичальника є помилковим, оскільки вказана обставина повинна була аналізуватися при прийнятті Господарським судом Львівської області рішення від 16.03.2009 у справі № 12/265, яким встановлено заборгованість поручителя (боржник у даній справі). При розгляді грошових вимог у даній справі розмір заборгованості боржника не змінився (не збільшився), а лише виражений у гривневому еквіваленті, відповідно до вимог КУзПБ.

З урахуванням всього вищевикладеного, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд всебічно не з`ясував обставини, на які посилався кредитор АТ «Укрексімбанк» у заяві з грошовими вимогами до боржника ТОВ «ЛАЗ», а також в поясненнях, наданих суду в підтвердження своїх вимог і заперечень, що свідчить про допущене місцевим господарським судом порушення положень приписів ст. 45 КУзПБ та неправильного застосування норм статей 553-554 ЦК України в цій частині.

Отже доводи апеляційної скарги АТ «Укрексімбанк» знайшли своє підтвердження в процесі перегляду справи № 904/5819/20 апеляційним господарським судом, а від так, на думку колегії суддів, вимоги кредитора (апелянта) підлягають задоволенню у повному обсязі.

Доводи наведені арбітражним керуючим у відзиві на апеляційну скаргу не спростовують встановлених апеляційним господарським судом обставин справи, а тому відхиляються колегією суддів, як безпідставні в силу вищенаведеного.

Згідно зі ст. 64 КУзПБ вимоги кредитора на суму 78715870,10 грн слід включити до 4-ої черги задоволення вимог кредиторів, на суму 4204,00 грн (судовий збір) - 1-ої черги задоволення вимог кредиторів.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи встановлені апеляційним господарським судом обставини справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2022 по даній справі.

Керуючись статтями 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2022 у справі № 904/5819/20 скасувати та ухвалити нове рішення.

Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» на суму 4204,00 грн 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 78715870,10 грн 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31.10.2022.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.А. Коваль

Т.А. Верхогляд