РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.10.2022Справа № 910/6343/22
За позовом Комунального некомерційного підприємства Миронівської міської ради «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кепітал Буд Груп»

про стягнення 45 592,42 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне некомерційне підприємство Миронівської міської ради «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кепітал Буд Груп» про стягнення 45 592,42 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за Договором підряду № 14-3132 від 14.11.2020 відповідачем було завищено вартість ремонтно - будівельних робіт на суму 45 592,42 грн., що встановлено Актом перевірки Держаудитслужби від 05.03.2021 № 08-30/151.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлявся про здійснення розгляду справи.

Ухвала суду була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача, що визначені в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1 літера «О».

Проте, поштовий конверт № 420 було повернуто суду 06.09.2022 з відміткою пошти з вказівкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Судом також враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2020 між Комунальним некомерційним підприємством Миронівської районної ради «Миронівська центральна районна лікарня» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кепітал Буд Груп» (Підрядник) було укладено договір підряду № 14-3132 на виконання капітального ремонту і реставрації (ДК 021:2015: 45453000-7, «Капітальний ремонт фасаду приймального відділення КНП «Миронівська ЦРЛ» по вул. Благовіщенська, 96 в м. Миронівка Київської області»).

Пунктом 1.1. Договору, встановлено, що відповідно до затвердженої проектно - кошторисної документації та згідно з будівельними нормами та правилами відповідно до діючого законодавства в затверджений цим договором термін підрядник зобов`язаний виконати роботи на виконання капітального ремонту і реставрації (ДК 021:2015: 45453000-7, «Капітальний ремонт фасаду приймального відділення КНП «Миронівська ЦРЛ» по вул. Благовіщенська, 96 в м. Миронівка Київської області»), а Замовник зобов`язується надати Підряднику проектно - кошторисну документацію, прийняти закінчений виконаний об`єкт і повністю оплатити вартість виконаних робіт та матеріалів.

Пунктом 3.1. Договору погоджено, що загальна вартість доручених робіт за цим договором встановлюється згідно з тендерною пропозицією та Договірною ціною (додаток № 1) і становить 1 551 262,02 грн. в тому числі ПДВ 20 % 258 543,67 грн. Ціна тверда.

Розділом 3 Договору визначено порядок розрахунків та платежів між сторонами.

Згідно з п. 14.1 Договір вступає в силу після його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2020 року, але у будь-якому випадку до виконання сторонами зобов`язань за цим Договором.

Як зазначає позивач, Північним офісом Держаудитслужби було проведено ревізію закупівель Комунального некомерційного підприємства Миронівської міської ради «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня», про що складено Акт від 05.03.2021 № 08-30/151, відповідно до якого було встановлено, зокрема, що при виконанні робіт за Договором підряду № 14/3132 від 14.11.2020 фактично виконано роботи на вартість меншу, ніж погоджено договором, та вказано в Акті КБ-2в, що призвело до завищення обсягів робіт на суму 45 592,42 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було направлено відповідачу претензію №1 від 05.05.2021 та претензію № 2 (повторну) від 16.06.2021 (докази направлення вказаних претензій позивачем не надані та не містяться в матеріалах справи) про усунення порушень встановлених Держаудитслужбою в Акті щодо завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 45 592,42 грн. Проте такі, як вказує позивач, а іншого відповідачем не надано та матеріали справи не містять були залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

З огляду на вищенаведене, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у вигляді збитків за Договором у розмірі 45 592,42 грн, яка виникла внаслідок завищення вартості та обсягів виконаних ремонтно-будівельних робіт.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду міста Києва.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, який підпадає під правове регулювання глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частинами 1, 3 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Суд звертає увагу, що уклавши Договір сторони погодили всі істотні його умови та самі визначили і погодили взаємні зобов`язання.

Згідно з частинами 1 - 3 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За приписами ч. 2 ст. 845 Цивільного кодексу України якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

З огляду на принцип змагальності сторін, розподіл обов`язку доказування та подання доказів, на позивача покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Згідно з частинами 4, 6 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Суду не надано належним чином засвідченої копії Акту виконаних робіт форми Кб-2в на підтвердження виконання відповідачем робіт за Договором, втім зі змісту Акту ревізії вбачається, що відповідачем було виконано роботи за Договором вартістю, яка встановлена договором та за даними бухгалтерського обліку позивача будь-яка заборгованість перед відповідачем станом на дату проведення ревізії відсутня, грошові кошти за Договором було сплачено позивачем на користь відповідача в повному обсязі.

Більше того, з акту ревізії вбачається, що Замовником також опубліковано звіт про виконання договору про закупівлю UA - 2020-12-16-003753-а від 25.01.2021.

Матеріали справи також не містять доказів, які б свідчили про те, що позивачем не було прийнято виконані відповідачем роботи або наявність зауважень щодо якості та обсягів виконаних відповідачем робіт за Договором.

У якості доказу завищення відповідачем вартості виконаних відповідачем робіт за Договором позивач посилається на Акт Держаудитслужби.

Втім, суд звертає увагу, що вказаний акт Держаудитслужби не є належним доказом на підтвердження завищення відповідачем вартості робіт за Договором, оскільки перевірку було проведено з метою оцінки діяльності позивача, як розпорядника коштів місцевого бюджету, відтак Акт Держаудитслужби не створює ніяких правових наслідків для інших осіб.

Зазначені в Акті Держаудитслужби обставини щодо господарської діяльності позивача підлягають доказуванню та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України, і саме лише посилання позивача на Акт перевірки не є підставою для стягнення з відповідача визначеної в ньому суми грошових коштів, яка заявлена як збитки.

Разом з тим, позивачем не надано доказів, на підставі яких Північним офісом Держаудитслужби було встановлено завищення вартості виконаних відповідачем робіт, відтак вказаний акт ревізії не може свідчити про неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, що призвело до збитків шляхом завищення ціни виконаних робіт.

Враховуючи імперативні приписи ч. 3 ст. 632 Цивільного кодексу України щодо неможливості зміни ціни в договорі після його виконання, посилання позивача на Акт ревізії як на підставу заявлених позовних вимог є необґрунтованими.

Зафіксовані в Акті ревізії порушення не впливають на умови договірних відносин і не можуть їх змінювати.

Згідно зі статтею 886 Цивільного кодексу України у разі невиконання або неналежного виконання замовником обов`язків за договором будівельного підряду він сплачує підрядникові неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки у повному обсязі, якщо не доведе, що порушення договору сталося не з його вини.

Так, вказані обставини не належного виконання умов договору судом не встановлено.

При цьому, суд критично оцінює посилання позивача на розгляд в районному суді справи щодо не належного виконання відповідачем умов спірного договору, з огляду на принци презумпції не винуватості. Вироку суду позивачем не надано, а матеріали справи не містять. Суд акцентує увагу, що звертаючись з позовом до суду позивач має подати всі докази на які він посилається як підставу своїх вимог. Обов`язок доказування процесуального законом покладений на сторін процесу, витребування доказів - не є обов`язком господарського суду.

Додатково суд зауважує, що відповідно до п. 3.7. Договору, перегляд договірної ціни обґрунтовується розрахунками і оформлюється сторонами шляхом укладення додаткових угод.

Враховуючи ту обставину, що при розгляді даної справи судом не встановлено факту завищення відповідачем вартості виконаних робіт за Договором, та враховуючи п. 3.7. Договору та відсутності додаткових угод щодо зменшення договірної ціни (в тому числі в сторону зменшення), позивачем не доведено понесення збитків.

Так, Позивачем, в обґрунтування своєї правової позиції у даному спорі, не надано належних та допустимих доказів, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про завищення відповідачем вартості виконання робіт за Договором.

За приписами частин 1 - 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України пов`язує змагальність сторін зі свободою в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Змагальність сторін - це встановлена законом можливість реалізації та практична реалізація наданих їм процесуальних прав при безумовному виконанні покладених на них процесуальних обов`язків на всіх стадіях судового процесу за участю компетентного суду.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн., відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача, з огляду на відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Комунального некомерційного підприємства Миронівської міської ради «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня» (08801, Київська обл., Обухівський р-н, м. Миронівка, вул. Благовіщенська, 96 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кепітал Буд Груп» (02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1 - О, ) про стягнення збитків у розмірі 45 592,42 грн. - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя І.І. Борисенко