ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2022 м. Дніпро Справа № 904/8988/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Коваль Л.А.

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2022 та додаткове рішення від 10.05.2022 по справі № 904/8988/21 (суддя Манько Г.В.)

за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (м. Київ) в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (м. Енергодар, Запорізької області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект»

про стягнення 608404,97 грн, -

за зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (м. Київ) в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (м. Енергодар, Запорізької області)

про стягнення боргу за договором поставки-основного боргу, 3% річних від прострочених сум та інфляційних втрат, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог, рішення та додаткового рішення суду першої інстанції.

17.11.2021 Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (далі ДП «НАЕК «Енергоатом») звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект» (далі «НВП «Агропромкомплект») пені 65004,87 грн, штрафу в сумі 35549,54 грн за порушення строку поставки продукції за договором № 235(6)20 УК/53-121-01-20-09431 (далі Договір). Також ДП «НАЕК «Енергоатом» просить зобов`язати ТОВ «НВП «Агропромкомплект» здійснити поставку продукції у повному обсязі передбаченому п. 1.1. Договору, яку не було поставлено у строк передбачений Договором на загальну суму 507850,56 грн.

09.12.2021 ТОВ «НВП «Агропромкомплект» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) та просить стягнути з ДП «НАЕК «Енергоатом» 1224,50 грн 3% річних, 5821,06 грн інфляційних втрат та судових витрат.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2021 по справі № 904/8988/21 первісний позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «НВП «Агропромклмплект» на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» 65044,87 грн пені 35549,54 грн штрафу, та 4540,00 грн витрат по сплаті судового збору. Зобов`язано відповідача здійснити поставку продукції у повному обсязі, передбаченому п. 1.1. Договору, яку не було поставлено у строк, передбачений Договором, на загальну суму 507850,56 грн.

Зустрічний позов ТОВ «НВП «Агропромкомплект» задоволено повністю. Стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь ТОВ «НВП «Агропромкомплект» 1224,50 грн 3% річних, 5821,06 грн інфляційних втрат та 2270,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Додатковим рішенням від 10.05.2022 у справі № 904/8988/21 стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь ТОВ «НВП «Агропромкомплект» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

30.05.2022 на адресу Центрального апеляційного господарського суду від ТОВ «НВП «Агропромкомплект» надійшла апеляційна скарга на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2022 та додаткове рішення від 10.05.2022 по справі № 904/8988/21.

В апеляційній скарзі ТОВ «НВП «Агропромкомплект» оскаржує рішення місцевого господарського суду лише в частині первісного позову та просить апеляційний господарський суд: скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2022 по справі № 904/8988/21 в частині задоволення первісного позову та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні первісного позову; змінити додаткове рішення, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції: Стягнути з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь ТОВ «НВП «Агропромкомплект» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.

Апеляційна скарга позивача за зустрічним позовом мотивована невідповідністю викладених у рішенні висновків, встановленим обставинам справи та неправильним застосуванням судом норм матеріального і процесуального права. Додаткове рішення ухвалено судом з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- судом неправильно застосовано норму ч. 3 ст. 538 ЦК України та ч. 5 ст. 692 ЦК України, оскільки відповідач за первісним позовом мав законне право зупинити або відмовитись від виконання зобов`язання за Договором поставки без наслідків для притягнення його до юридичної відповідальності у формі неустойки;

- застосування судом норми ч. 1 ст. 549 ЦК України про стягнення неустойки є неправомірним, оскільки відмова від зобов`язання була правомірною;

- суд не звернув увагу, що у позивача за первісним позовом припинилися права і обов`язки в силу нікчемності договору, відповідно до приписів абз. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;

- рішення суду в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити поставку товару позивачу, який перебуває на тимчасово окупованій території є неправильним, оскільки суперечить приписам абз. 1 ч. 2 ст. 131 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», який містить пряму заборону на переміщення товарів з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту;

- судом ухвалено рішення з невідповідністю висновків встановленим обставинам справи, а саме про відсутність підстав для зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача;

- в порушення норм процесуального права, судом не застосовано ч. 11 ст. 129 та ч. 11 ст. 238 ГПК України, а відповідно не здійснено зустрічного зарахування суми боргу та суми судового збору за первісним та зустрічним позовами;

- судом допущено порушення норм процесуального права ч. 4 ст. 126 ГПК України, оскільки зменшено розмір понесених позивачем за зустрічним позовом витрат на надання послуг професійного адвоката без відповідного клопотання про зменшення від іншої сторони.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач за первісним позовом вважає апеляційну скаргу ТОВ «НВП «Агропромкомплект» безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а тому просить апеляційний господарський суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На думку позивача за первісним позовом, сама суть та зміст спірного Договору вказує на те, що поставка продукції ТОВ «НВП «Агропромкомплект» та її сплата ДП «НАЕК «Енергоатом» не є зустрічними зобов`язаннями у розумінні ст. 538 ЦК України, оскільки умовами Договору не передбачено, що закупівля ТОВ «НВП «Агропромкомплект» кожної наступної партії продукції, визначеної п. 1.1. Договору, здійснюється виключно за рахунок отриманих від ДП «НАЕК «Енергоатом» коштів в оплату вже поставленої продукції.

Крім того, п. 11.2. Договору визначено можливість змінити, розірвати або визнати недійсним Договір лише з підстав, передбачених чинним законодавством України. У той же час, сторонами будь-які зміни до Договору стосовно порядку та умов поставки продукції, а також її оплати не вносились, що доводить той факт, що договором не передбачено право на односторонню відмову постачальника від обов`язку поставити продукцію з підстав несвоєчасної оплати вартості вже поставленої продукції.

Також, на думку позивача за первісним позовом, місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку, що часткова несплата ДП «НАЕК «Енергоатом» продукції, не позбавляє останнього обов`язку здійснити поставку продукції у визначений умовами Договору строк. Невиконання ТОВ «НВП «Агропромкомплект» свого обов`язку з поставки продукції позивачу є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України.

Також, позивач за первісним позовом вважає неспівмірними, необґрунтованими та непропорційними до предмету спору заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн, а тому зменшення місцевим господарським судом таких витрат до 3000,00 грн є цілком обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам справи.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

09.06.2020 між постачальником ТОВ «НВП «Агропромкомплект» та покупцем ДП «НАЕК «Енергоатом» (далі Сторони) підписано договір від 25.05.2020 № 235(6)20УК/53-121-01-20-09431 поставки продукції, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і сплатити продукцію, перелік якої наведено в таблиці (п. 1.1 Договору).

Строк поставки продукції червень-вересень 2020 року (п.1.2. Договору).

Покупець має право на зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків (п. 1.3 Договору).

Вартість продукції без урахування ПДВ 583113,00 грн, крім того ПДВ 116622,00 грн. Загальна вартість продукції з урахуванням ПДВ 699735,00 грн (п. 3.1 Договору).

Розрахунки за продукцію здійснюються шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 120 календарних днів з моменту постачання продукції. Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених ПК України випадках та порядку (п. 3.2 Договору).

Поставка продукції здійснюється на умовах DDP (Інкотермс 2010) м. Енергодар, - Вантажоотримувач: ЗВ ВП «Складське господарство» вул. Промислова 133 (склад № 6), м. Енергодар, Запорізька область (п. 4.1. Договору).

Поставка продукції відбувається в строки згідно з п. 1.2 Договору (п. 4.2 Договору).

За порушення зазначеного строку постачання або недопоставку продукції постачальник зобов`язаний сплатити покупцеві пеню в розмірі 0,1% від вартості продукції, по якій допущене прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення більше 30 днів Постачальник додатково сплачує покупцеві штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання (п. 7.2 Договору).

Сплата неустойки не звільняє винну сторону від виконання договірних зобов`язань (п. 7.3 Договору).

Цей Договір може бути змінений, розірваний або визнаний недійсним за підставами, передбаченими законом України (п. 11.2 Договору).

Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом 12 місяців з дати укладення (п. 12.1 Договору).

29.09.2020 Сторонами укладено Додаткову угоду № 1, згідно з якою п. 1.2 Договору викладено в наступній редакції: Строк поставки продукції: поз. 9, 16, 17, 20, 21, 27-29, 33 червень-серпень 2020 року; по. 1-8, 10-15, 18, 19, 22-26, 30-32, 34-41 жовтень-грудень 2020 року.

22.12.2020 Сторони уклали Додаткову угоду № 2. Згідно вказаної угоди п. 1.2 Договору викладено у наступній редакції: Строк поставки продукції жовтень 2020 року-червень 2021року.

Враховуючи умови п. 1.2. Договору та те, що договір підписано Сторонами 05 - 09 червня 2020 року поставка усього обсягу продукції повинна була відбутися до 09 червня 2021 року (з урахуванням п. 12.1 Договору).

На виконання умов Договору ТОВ «НВП «Агропромкомплект» протягом червня-грудня 2020 року здійснило часткову поставку продукції (позиції №№ 9, 14, 16, 17, 20, 21, 27-29, 33) ДП «НАЕК «Енергоатом», що підтверджується наявними в матеріалах справи накладними на загальну суму 191884,44 грн з ПДВ, товарно-транспортними накладними та експрес-накладними ТОА «Нова пошта» (а. с. 16-19, 86-95 т 1).

Податкові накладні на відвантажену продукцію своєчасно складені та зареєстровані позивачем за зустрічним позовом у Єдиному реєстрі податкових накладних з дотриманням вимог чинного законодавства та вимог пунктів 3.3, 4.4. Договору, що підтверджено наявними у справі квитанціями (а. с. 78-85 т 1).

Вартість недопоставленої продукції складає 507850,56 грн.

ДП «НАЕК «Енергоатом» поставлену відповідачем продукцію на суму 191884,44 грн з ПДВ прийнято без зауважень, але в порушення умов Договору оплату поставленої продукції здійснювало з простроченням.

З урахуванням п. 3.2. Договору щодо встановлення певного періоду в часі для здійснення платежу (120 календарних днів з моменту постачання продукції), у відповідача виникло зобов`язання з оплати прийнятої продукції, і останнім (граничним) днем для своєчасної оплати за поставлену позивачем за зустрічним позовом і прийняту відповідачем продукцію є:

- за накладною № 250602/с3/01 від 25.06.2020 на суму 43020,00 грн 23.10.2020

- за накладною № 260601/с3/01 від 26.06.2020 на суму 55305,48 грн 28.10.2020

- за накладною № 270701/с3/01 від 07.07.2020 на суму 89740,80 грн 06.11.2020

- за накладною № 231203/с3/01 від 23.12.2020 на суму 3818,16 грн 27.04.2021

Листом від 29.10.2020 вих. № 07-103/23378 ДП «НАЕК «Енергоатом» просило директора ТОВ «НВП «Агропромкомплект» врахувати суттєве зменшення обсягу відпустку електроенергії та низький рівень надходження грошових коштів за вже відпущену електроенергію та запропонувало перенести на 2021 рік виконання договірних зобов`язань в частині оплати за поставлену продукцію, згідно Договору на суму 699735,60 грн (а. с. 84 т 2).

Згідно наявної в матеріалах справи виписки АТ «Креді Агріколь Банк» по поточному рахунку позивача за зустрічним позовом, відповідач за зустрічним позовом здійснив наступні розрахунки за поставлену продукцію:

- на суму 89740,80 грн сплачено 07.12.2020 (з простроченням на 30 календарних днів);

- на суму 43020,00 грн сплачено 19.02.2021 (з простроченням на 118 календарних днів);

- на суму 55305,48 грн сплачено 19.02.2021 (з простроченням на 113 календарних днів);

- прострочення суми 3818,16 грн станом на дату подання зустрічного позову (09.12.2021) складало 226 календарних днів.

ТОВ «НВП «Агропромкомплект» неодноразово зверталося до ДП «НАЕК «Енергоатом» щодо наявної простроченої заборгованості та повідомляло, що своєчасне виконання підприємством постачальника зобов`язань з поставки інструменту залежить від виконання покупцем грошових зобов`язань. Просило здійснити погашення простроченої заборгованості, зокрема листом № 1590 від 18.12.2020 (а. с. 96-97 т 1).

Листом від 10.06.2021 вих. № 433 ТОВ «НВП «Агропромкомплект» надіслало ДП «НАЕК «Енергоатом» пропозицію про розірвання господарських зобов`язань за Договором з 01.07.2021 (а. с. 90 т 2).

Листом від 30.06.2021 вих. № 07-103/15709 ДП «НАЕК «Енергоатом» не погодилось з розірванням договірних зобов`язань (а. с. 94 т 2).

Листом-повідомленням від 30.06.2021 вих. № 455 ТОВ «НВП «Агропромкомплект» повідомило ДП «НАЕК «Енергоатом» про зупинення виконання свого обов`язку з подальшого постачання продукції за Договором у зв`язку з невиконанням ДП «НАЕК «Енергоатом» зобов`язання щодо здійснення оплати поставленої за Договором продукції (а. с. 95-96 т 2).

30.07.2021 позивач за первісним позовом звернувся до відповідача з претензією, згідно якої просив постачальника виконати зобов`язання з допоставки продукції на суму 507850,56 грн та сплатити пеню у суму 16759,07 грн, штраф у сумі 35549,54 грн - протягом 7 днів від дати отримання претензії (а. с. 20-25 т 1).

Місцевим господарським судом встановлено, що на час звернення первісного позивача до господарського суду (17.11.2021) за ним обліковувалась заборгованість за поставлений товар на суму 3818,16 грн, яку було сплачено платіжним дорученням від 21.12.2021, тобто після надходження первісної позовної заяви до господарського суду. Вказане стало підставою для зменшення розміру зустрічних позовних вимог.

Первісним позивачем було порушено умови п. 3.2 Договору щодо термінів оплати поставленої продукції, що стало підставою для нарахування відповідачем 1224,50 грн 3% річних та 5821,06 грн інфляційних втрат.

Причиною виникнення спору по даній справі є одностороннє зупинення відповідачем за первісним позовом договірної поставки продукції та не сплата у повному обсязі позивачам за первісним позовом заборгованості за раніше поставлену йому продукцію за Договором.

5. Мотиви з яких суд апеляційної інстанції задовольняє доводи апеляційної скарги та не погоджується з викладеними судом в рішенні висновками.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді колегією суддів всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів вважає необхідним задовольнити вимоги апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючи первісний позов місцевий господарський суд погодився з доводами позивача за первісним позовом, що постачання товару відповідачем та сплата його вартості первісним позивачем за умовами укладеного Договору не є зустрічним виконанням зобов`язання у розумінні приписів ст. 538 ЦК України, оскільки укладений між Сторонами Договір не передбачає, що закупівля продавцем кожної наступної партії продукції здійснюється за рахунок отриманих від покупця коштів в оплату за вже поставленої продукції.

При цьому, суд дійшов висновку, що часткова несплата вартості поставленого товару не позбавляє зустрічного позивача обов`язку поставити товар у визначений умовами договором строк та є підставою для виникнення відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України.

На думку суду першої інстанції позивач за зустрічним позовом може бути позбавлений обов`язку з поставки усього обсягу товару лише за умови внесення змін до умов Договору за згодою сторін або за рішенням суду (ст. 188 Господарського кодексу України). Умовами ж Договору не передбачено право зустрічного позивача на односторонню відмову від поставки продукції за обставин несвоєчасної оплати вартості поставленої продукції покупцем.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення первісного позову, з наступних мотивів.

Аналізуючи правовідносини сторін, колегія суддів зазначає, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, який регулюється параграфом 1-3 розділу ІІІ Цивільного кодексу України, Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного з законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 5 ст. 692 ЦК України, якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Отже, у разі встановлення факту часткової передачі у власність продавцем покупцю товару, який мав бути оплачений останнім, але покупець не виконує свого обов`язку, продавець, не відмовляючись від виконання договору, має право на підставі норми закону змінити умови взятого на себе зобов`язання, а саме: зупинити передання іншого товару за договором до повної оплати всього раніше переданого товару. При цьому, норма вказаної статті не вимагає обов`язку постачальника заявити про зупинення виконання зобов`язання.

Як зазначалося вище, ТОВ «НВП «Агропромкомплект» свої зобов`язання щодо першої партій продукції виконало, а ДП «НАЕК «Енергоатом» свій обов`язок в частині оплати раніше поставленої партії продукції виконувало з простроченням. На момент звернення до господарського суду з первісним позовом сума боргу за поставлену постачальником продукцію становила 3818,16 грн та сплачена лише в процесі розгляду справи 21.12.2021 (а. с. 223 т 2).

Отже, відповідач за первісним позовом після нездійснення позивачем оплати перших поставок товару, правомірно скористався своїм правом, наданим йому ч. 5 ст. 692 ЦК України щодо поставки наступних партій товару тільки після оплати попередньо поставленого товару.

При цьому колегія суддів наголошує про обізнаність позивача за первісним позовом про необхідність вчасної оплати вже поставленого товару для дотримання графіку поставок, оскільки ТОВ «НВП «Агропромкомплект» неодноразово зверталося до ДП «НАЕК «Енергоатом», зокрема з листом № 1590 від 18.12.2020 та просило здійснити погашення простроченої заборгованості (а. с. 96-97 т 1).

Листом-повідомленням від 30.06.2021 вих. № 455 ТОВ «НВП «Агропромкомплект» повідомило ДП «НАЕК «Енергоатом» про зупинення виконання свого обов`язку з подальшого постачання продукції за Договором у зв`язку з невиконанням ДП «НАЕК «Енергоатом» зобов`язання щодо здійснення оплати поставленої за Договором продукції (а. с. 95-96 т 2).

Таким чином, оскільки імперативні приписи ч. 5 ст. 692 ЦК України містять законодавчо врегульоване право продавця зупинити виконання свого зобов`язання (щодо поставки іншого товару, крім неоплаченого) до повного виконання обов`язку покупцем щодо оплати вже поставленого товару, крім того, ч. 2 ст. 613 ЦК України передбачає звільнення боржника від відповідальності за невиконання зобов`язання на час прострочення кредитора, судом першої інстанції не враховано систематичного порушення позивачем за первісним позовом своїх зобов`язань з оплати вже поставленого йому відповідачем товару, а тому зроблено неправильний висновок щодо наявності підстав для задоволення первісного позову про стягнення неустойки за невчасну поставку продукції за Договором.

Оскільки в процесі перегляду справи апеляційним господарським судом встановлено правомірність дій відповідача за первісним позовом, які полягали в зупиненні виконання договірних зобов`язань з поставки наступної партії продукції, визначеної Договором до повної її оплати покупцем, то відсутніми були й підстави для задоволення первісного позову в частині зобов`язання відповідача поставити іншу частину продукції на адресу позивача за первісним позовом.

При цьому, колегія суддів вважає необхідним зауважити на тому, що закінчення строку дії договору не звільняє Сторін від виконання своїх зобов`язань до повного виконання умов Договору, оскільки закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.05.2020 у справі № 910/9167/19.

Також, колегія суддів враховує доводи апелянта з посиланням на абз. 1 ч. 2 ст. 131 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», який містить пряму заборону на переміщення товарів з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту.

З урахуванням вищевикладеного, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в процесі перегляду справи апеляційним господарським судом, а тому її слід задовольнити, а рішення місцевого господарського суду в частині задоволення первісного позову скасувати, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні первісного позову в повному обсязі.

Оскільки предметом апеляційного перегляду є рішення господарського суду тільки в частині первісного позову, то згідно з вимогами ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення лише в частині вимог апеляційної скарги, відносно первісного позову.

Доводи викладені позивачем за первісним позовом у відзиві на апеляційну скаргу не спростовують встановлених колегією суддів обставин у даній справі, а тому колегією суддів відхиляються.

Щодо додаткового рішення.

Частково задовольняючи заяву ТОВ «НВП «Агропромкомплект» про розподіл витрат понесених на надання правової допомоги професійним адвокатом у сумі 3000,00 грн (з заявлених 10000,00 грн), місцевий господарський суд врахував пояснення первісного позивача щодо необґрунтовано великого розміру понесених відповідачем витрат на правову допомогу.

Колегія суддів вважає додаткове рішення суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Ці висновки було підтверджено і в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Водночас, місцевий господарський суд не досліджував критерії, визначені ч. 4 ст. 126 та ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, необґрунтовано, без будь якого мотивування свого рішення в частині зменшення розміру понесених позивачем за зустрічним позовом витрат на професійну правничу допомогу, зменшив їх розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач за первісним позовом звернувся до суду з клопотанням про розподіл судових витрат, стягнення з позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат відповідач надав суду копії наступних документів (доказів): договір про надання правової (правничої) допомоги № 34/21 від 16.11.2021, додаток № 1 до вказаного договору, ордер на надання правничої правової допомоги від 20.12.2021 серії АЕ 1111642, акт приймання-передачі наданих послуг по даній справі, платіжне доручення № 2925 (а. с. 54-65 т 3).

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України). ,

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, їх обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Саме такий правовий висновок наведений у постанові Об`єднаної палати Верховного суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, 02.11.2020 у справі № 922/3548/19 та 18.11.2020 у справі № 923/1121/17, від 11.03.2021 року у справі № 911/2681/19.

В матеріалах справи відсутнє відповідне клопотання відповідача за зустрічним позовом, в якому б із підтвердженням належними та допустимими доказами зазначалося про неспівмірність понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат критеріям, зазначеним в ч. 4 ст. 126 ГПК України.

При розгляді заяви позивача за зустрічним позовом про розподіл понесених витрат на адвоката, місцевий господарський суд врахував пояснення відповідача за зустрічним позовом, викладені у відзиві на зустрічну позовну заяву, з запереченнями проти заявленого позивачем попереднього (орієнтовного) розміру витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікував понести у зв`язку з розглядом справи.

Таким чином, місцевий господарський суд зменшив розмір понесених позивачем за зустрічним позовом витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, за відсутності відповідного клопотання відповідача за зустрічним позовом про зменшення понесених позивачем за зустрічним позовом витрат на оплату послуг професійного адвоката. Тим самим судом допущено порушення норм процесуального права ч. 5 ст. 126 ГПК України. Що у відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 277 України є підставою для скасування Додаткового рішення.

Задовольняючи клопотання позивача за зустрічним позовом про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн, колегія суддів враховує такі критерії, як: пов`язаність витрат з розглядом справи (правова допомога надавалася адвокатом в рамках саме справи № 904/8988/21), складність даної справи (у справі об`єднано розгляд одночасно первісного позову та зустрічного позову), розумність і співмірність розміру понесених витрат на правничу допомогу адвокатом з ціною позову (загальна сума за первісним та зустрічним позовами становить 619211,08 грн), обсяг наданих адвокатом послуг, відповідно до Акту приймання-передачі послуг, згідно договору про надання правничої допомоги № 34/21 від 16.11.2021.

Щодо клопотання ДП «НАЕК «Енергоатом» про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.06.2022 відкрито апеляційне провадження по справі № 904/8988/21. Розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 09.08.2022.

09.08.2022 ДП «НАЕК «Енергоатом» у судове засідання не з`явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» на тимчасово окупованій території де ведуться активні бойові дії.

З метою дотримання прав всіх учасників провадження, засад рівності перед законом і судом, апеляційний господарський суд відклав розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні на 04.10.2022. При цьому, апеляційний господарський суд звертав увагу ДП «НАЕК «Енергоатом», яке знаходиться по вул. Назарівській, 3, у м. Києві, про необхідність забезпечити явку повноважного представника юридичної особи, а не відокремленого підрозділу для участі у судовому засіданні.

04.10.2022 позивач за первісним позовом у судове засідання не забезпечив явку повноважного представника, надав клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення дії воєнного стану в Україні та деокупації м. Енергодар. Також, позивач за первісним позовом зазначав у клопотанні про відсутність технічної можливості участі представників відокремленого підрозділу підприємства у судових засіданнях поза межами суду із застосуванням власних технічних засобів в системі сервісу «EasуCon» з підстав пошкодження магістральних оптичних ліній в районах ведення бойових дій.

В клопотанні про відкладення розгляду справи ДП «НАЕК «Енергоатом» також зазначало про те, що спірний договір поставки та всі первинні документи зберігаються саме у Відокремленому підрозділі «ЗАЕС», який перебуває на тимчасово окупованій території та здійснює правовий супровід даного спірного договору.

В ухвалі від 04.10.2022 про відкладення розгляду справи на 25.10.2022 колегія суддів зауважувала, що в матеріалах справи міститься достатня кількість первинної документації для розгляду справи, без необхідності витребування їх у Відокремленого підрозділу «ЗАЕС», а юридична особа позивача не позбавлена права ознайомитись з матеріалами справи в приміщенні суду. При цьому юридична особа не позбавлена можливості особисто прийняти безпосередню участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, як в приміщенні суду, так і в системі сервісу «EasуCon» з використанням власних технічних засобів зв`язку.

При цьому, апеляційний господарський суд повторно наголошував на необхідності ДП «НАЕК «Енергоатом» забезпечити явку повноважного представника саме юридичної особи, а не відокремленого підрозділу для участі у судовому засіданні.

Колегія суддів зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України).

У даному конкретному випадку, в матеріалах справи було достатньо необхідних матеріалів для перегляду справи в апеляційному порядку, у тому числі наявний відзив на апеляційну скаргу.

Апеляційний господарський суд вживав відповідні заходи з метою забезпечення участі в судовому засіданні представників ДП «НАЕК «Енергоатом», у тому числі шляхом участі в судовому засіданні у форматі відеоконференції в системі сервісу «EasуCon», але таким правом юридична особа не скористалася.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи встановлені апеляційним господарським судом обставини справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2022 по даній справі та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні первісного позову.

У зв`язку з допущеним судом порушенням норм процесуального права при ухваленні додаткового рішення, останнє також підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення у повному обсязі заяви ТОВ «НВП «Агропромкомплект» про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.

7. Розподіл судових витрат.

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги ТОВ «НВП «Агропромкомплект» судові витрати в порядку, визначеному ст. 129 ГПК України покладаються на ДП «НАЕК «Енергоатом».

Керуючись статтями 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект» задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2022 по справі № 904/8988/21 в частині задоволення первісного позову скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити повністю.

Додаткове рішення від 10.05.2022 по справі № 904/8988/21 скасувати та ухвалити нове.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, ідентифікаційний код 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект» (49055, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 31-А, ідентифікаційний код 33339135) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн (Десять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, ідентифікаційний код 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект» (49055, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 31-А, ідентифікаційний код 33339135) 6810,00 грн (Шість тисяч вісімсот десять гривень 00 копійок) - судового збору за подачу апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31.10.2022.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

Л.А. Коваль