РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.10.2022Справа № 922/907/22

за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі»

до Приватного акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж»

про стягнення 495 340, 22 грн.

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа №922/907/22 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до Приватного акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії №11114 від 01.12.2003 у розмірі 495 340, 22 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами договором про постачання теплової енергії №11114 від 01.12.2003, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 495 340, 22 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.06.2022 року справу №922/907/22 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №922/907/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) за наявними у справі матеріалами.

Про стан розгляду справи №910/6911/22 сторони були повідомлені відповідно до приписів ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2003 між Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» та Приватним акціонерним товариством «Теплоенергомонтаж» було укладено договір про постачання теплової енергії №11114 відповідно до умов п. 1.1. якого позивач бере на себе зобов`язання постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Відповідно до умов п. 3.2.1 договору на споживача теплової енергії покладено обов`язок виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені до теплових мереж споживача.

Умовами п. 6.1, 6.2 договору сторони погодили, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт звірки розрахунків.

Пунктом 6.3. договору сторони погодили, що споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації вартість теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2004 (п. 10.1.). Сторони погодили, що договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення не буде письмово заявлено однією із сторін

З пояснень позивача вбачається, що на підставі розпоряджень Харківського міського голови в опалювальних сезонах 2014-2015, 2015-2016, 2016-2017 роках позивач здійснював постачання теплової енергії у приміщення відповідача, що знаходяться за адресами: м. Харків, вул. Клочківська, 276-А; м. Харків, вул. Олексіївська, 14-А; м. Харків, проспект Науки, 30.

Згідно з відомостями обліку споживання теплової енергії за період з березня 2015 по квітень 2017, копії яких містяться в матеріалах справи, вбачається кількість спожитої теплової енергії відповідачем.

Факт споживання відповідачем теплової енергії за період з березня 2015 по квітень 2017 підтверджується актами про підключення/відключення опалення на початку та наприкінці опалювальних сезонів №173/2350 від 25.10.2014, №173/6094 від 14.04.2015, 173/2968 від 23.10.2014, №173/6686 від 14.04.2015, №173/3341 від 25. 25.10.2014, №173/6259 від 14.04.2015, №173/8531 від 20.10.2015, №173/10524 від 05.04.2016, №173/7678 від 20.10.2015, №173/10488 від 05.04.2016, №173/8721 від 13.10.2015, №173/9915 від 05.04.2016, №173/11961 від 17.10.2016, №173/13895 від 03.04.2017, №173/12005 від 19.10.2016, №173/13753 від 03.04.2017, №173/11866 від 17.10.2016, №173/13369 від 03.04.2017

Судом встановлено, що позивачем було направлено на адресу відповідача рахунки-фактури за спожиту теплову енергію за період з березня 2015 по квітень 2017 на загальну суму 440 393,58 грн, копії яких містяться в матеріалах справи.

Згідно з приписами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання теплової енергії №11114 від 01.12.2003, наявність заборгованості в розмірі 440 393,59 грн не спростовано, у зв`язку з чим суд вважає за можливе стягнути з відповідача 440 393,59 грн.

Крім того, позивач у зв`язку із простроченням з боку відповідача грошового зобов`язання на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нарахував до стягнення 3% річних у розмірі 54 946,63 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3% річних за період з березня 2015 року по квітень 2017 року. Відповідач контррозрахунку не надав, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 54 946,63 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» (01013, місто Київ, ВУЛИЦЯ БУДІНДУСТРІЇ, будинок 5, офіс 210, код ЄДРПОУ - 00120980) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (61037, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ МЕФОДІЇВСЬКА, будинок 11, код ЄДРПОУ - 31557119) заборгованість у розмірі 440 393 (чотириста сорок тисяч триста дев`яносто три) грн 59 коп., 3% річних у розмірі 54 946 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот сорок шість) грн 63 коп., 7 430 (сім тисяч чотириста тридцять) грн 10 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Людмила ШКУРДОВА