ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

17 жовтня 2022 року Справа № 903/50/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Саврій В.А. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фермерського господарства "Шляхом традицій"

на рішення Господарського суду Волинської області від 23.06.2022

(ухвалене о 15:51 год. у м. Луцьку, повний текст складено 04.07.2022)

у справі № 903/50/22 (суддя Слободян О.Г.)

за позовом першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України та Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

до відповідачів:

1) Копачівської сільської ради

2) Фермерського господарства "Шляхом традицій"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

Державне підприємство "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної Академії аграрних наук України

про витребування земельних ділянок

за участю представників:

від Національної академії аграрних наук України - не з`явився;

від Головного управління Держгеокадастру у Волинській області - Кушнікова К.М.;

від Копачівської сільської ради - не з`явився;

від Фермерського господарства "Шляхом традицій" - не з`явився;

від Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної Академії аграрних наук України - не з`явився;

прокурор - Ковальчук І.Л.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області звернувся до суду з позовом до Копачівської сільської ради та Фермерського господарства "Шляхом Традицій", в якому просив:

- витребувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та Національної академії аграрних наук України з незаконного володіння Копачівської сільської ради Луцького району земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0032, площею 4 га;

- витребувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та Національної академії аграрних наук України з незаконного володіння Копачівської сільської ради Луцького району та фермерського господарства "Шляхом традицій" земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0033, площею 42,3860 га.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0001, яка в подальшому була поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:002:0032 та :02:002:0033 вибула з власності держави всупереч вимогам законодавства, без згоди на те Національної академії аграрних наук України та Кабінету Міністрів України.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 23.06.2022 у справі № 903/50/22 позов задоволено.

Витребувано у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та Національної академії аграрних наук України з незаконного володіння Копачівської сільської ради Луцького району земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0032, площею 4 га. Витребувано у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та Національної академії аграрних наук України з незаконного володіння Копачівської сільської ради Луцького району та Фермерського господарства "Шляхом традицій" земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0033, площею 42,3860 га. Стягнуто з Копачівської сільської ради Луцького району на користь Волинської обласної прокуратури 11 639 грн 41 коп. витрат по сплаті судового збору.

При ухвалені вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що на підставі Державного акту на вічне користування землею колгоспами за №553196 від 25.12.1960 артіль "Перше травня" користувалася земельними ділянками площею 4056,9га із земель державного фонду, на території сільського населеного пункту Копачівка Рожищенського району Волинської області.

Судом вказано, що на теперішній час земля, передана підприємству на підставі Державного акту на вічне користування землею колгоспами за №553196 від 25.12.1960, залишається у постійному користуванні ДП "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України.

Місцевий господарський суд встановив, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0001 площею 46,386 га проінвентаризована з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства та передана з державної власності до комунальної, а пізніше була поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:002:0032 та :02:002:0033.

В подальшому, одна із земельних ділянок :02:002:0033) передана в оренду ФГ "Шляхом традицій" згідно договору оренди землі від 22.07.2020, укладеного між Копачівською сільською радою та ФГ "Шляхом традицій".

З матеріалів справи, зокрема листа ПФ "Реформатор" від 16.12.2021 № 6/12, судом також установлено, що спірні земельні ділянки розташовані у межах Державного акту на вічне користування землею колгоспам від 25.12.1960, який виданий артілі "Перше травня".

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства, зокрема ст. ст. 15, 16, 317, 387, 391 ЦК України ст. ст. 84, 117, 141, 149, 150, 152, 173 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 26 Закону України "Про землеустрій", ст. ст. 4, 6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності", суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, оскільки вибуття спірних земельних ділянок з державної власності у комунальну здійснено всупереч вимог законодавства, так як землі сільськогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні державного дослідного підприємства не можуть бути передані із державної у комунальну власність без їх вилучення у відповідності до вимог закону.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням із апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду звернулося Фермерське господарство "Шляхом традицій", у якій просить рішення Господарського суду Волинської області від 23.06.2022 у справі № 903/50/22 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує таке.

В позовній заяві прокурор зазначає, що у постійному користуванні ДП "Дослідне господарство "Перше Травня" перебувають землі загальною площею 2037,5316 га. До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про право постійного користування земельними ділянками загальною площею 1636,7754 га.

Жодних доказів, щодо перебування у постійному користуванні земельної ділянки загальною площею 2037,5316 га, зокрема її кадастровий номер, що дасть змогу встановити земельну ділянку як об`єкт цивільно - правових відносин, а також ту обставину що спірні земельні ділянки за цим позовом входять в згадану площу матеріали справи не містять.

З метою з`ясування такої обставини, а саме щодо встановлення місцезнаходження земельної ділянки загальною площею 2037,5316 га, яка перебуває у постійному користуванні ДП "Дослідне господарство "Перше Травня" щодо накладання земельної ділянки кадастровим номером :02:002:0032 площею 42,386 га - рілля, що перебуває у користуванні ФГ "Шляхом традицій" на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні ДП "Дослідне господарство "Перше Травня" відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки фермерське господарство просило провести судову земельно-технічну експертизу, про те в клопотанні про її проведення було відмовлено.

Згідно позовних вимог, з якими погодився і Господарський суд Волинської області, вбачається, що факт належності вказаних земельних ділянок до земель, якими користувалось державне підприємство прокурор підтверджує листом 1ІФ "Реформатор" від 16.12.2021 № 6/12, Проектом встановлення меж сільських населених пунктів Копачівка, Олександрівка, Підліски, Байтова, Тростянка Колачівської сільської ради Рожищенського району Волинської області, укладеного у 1994 році, матеріалами позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України, яка проведеш Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області.

Зазначені докази не можуть бути належними та допустимими доказами, адже зазначені докази не можуть підтверджувати факт перебування спірних земельних ділянок у постійному користуванні третьої особи.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо порушення прав позивачів щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:002:0001; :02:002:0032.

До позовної заяви не додано докази їх скерування позивачам, що є порушенням ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та свідчить про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів позивачів Національної академії наук України та Головного управління Держгеокадастру у Волинській області.

З огляду на вказане, скаржник не погоджується із рішенням суду першої інстанції, вважає, що судом таке рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Прокурор подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що доводи ФГ "Шляхом традицій", викладені у апеляційній скарзі господарства не заслуговують на увагу, а оскаржуване судове рішення у повній мірі відповідає вимогам ст.236 ГПК України, оскільки є законним, обґрунтованим та мотивованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, з огляду на таке.

За інформацією ДП "Дослідне господарство "Перше травня" Інституту картоплярства Волинської держаної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України від 24.11.2021 № 167 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0001 (в подальшому поділена на дві ділянки з кадастровими номерами :02:002:0032 та :02:002:0033) використовувалась ДП "Дослідне господарство "Перше Травня" та з користування підприємства не вилучалась.

Вказана інформація також підтверджується листом Секретаріату Кабінету Міністрів України від 01.10.2021 № 31592/0/2-21, згідно якого вбачається, що Кабінетом Міністрів України рішення про вилучення з постійного користування ДП "Перше травня" земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0001 не приймалось.

Звертає увагу, що право постійного користування належного землекористувача не припинено.

Набуте на підставі Державного акту на вічне користування землею колгоспам від 25.12.1960 право користування не втрачено, внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про спірні земельні ділянки із зазначенням їх комунальної форми власності здійснено в порушення вимог чинного законодавства.

Відтак, вибуття спірних земельних ділянок з державної власності у комунальну здійснено всупереч вимог ст. ст. 6, 14, 19 Конституції України, ст. ст. 84, 116, 117, 141 Земельного кодексу України, оскільки землі сільськогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні державного дослідного підприємства не можуть бути передані із державної у комунальну власність без їх вилучення у відповідності до вимог закону.

Доводи апелянта щодо необхідності пояснення розбіжності у площах земельних ділянок, зокрема тих, на які виданий державний акт артілі "Перше травня" та нинішнього землекористування не заслуговують на увагу, оскільки це питання не є предметом зазначеного позову прокуратури.

Щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:002:0032 та :02:002:0033, які утворені шляхом поділу земельної ділянки :02:002:0001, то матеріали справи містять докази про їх вилучення без згоди НААН та Кабінету Міністрів України та їх розташування у межах земельної ділянки, що посвідчена Державним актом на вічне користування землею колгоспам від 25.12.1960.

Доводи ФГ "Шляхом традицій" щодо недопустимості доказу, а саме: проект встановлення меж сільських населених пунктів Копачівка, Олександрівка, Підліски, Башова, Тростянка Копачівської сільської ради Рожищенського району, зводяться до того, що він вважає вказаний доказ неналежним, проте жодного аргументу про його недопустимість не наводить.

Поряд з цим, при розгляді Верховним Судом у справі 903/704/20 визнано належними доказами проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж населених пунктів та лист ПФ "Реформатор" про накладення земельних ділянок.

Доводи скаржника про те, що з листа ПФ "Реформатор" не вбачається яким саме сертифікованим інженером-землевпорядником підготовлено інформацію про накладення земельних ділянок та на підставі яких даних встановлено факт накладення не заслуговують на увагу з огляду на те, що з загальновідомих джерел інформації, а саме офіційного сайту Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, який містить інформацію про сертифікованих інженерів-землевпорядників, реквізити свідоцтв, терміну їх дії, роботодавця, у якого працює інженер-землевпорядник, вбачається, що такими сертифікованими інженерами-землевпорядниками у ПФ "Реформатор" є Ваврищук В.Л. та ОСОБА_1 .

Зі змісту листа ПФ "Реформатор" вбачається, що сертифікованими інженерами-землевпорядниками встановлено розміщення спірних земельних ділянок, а також архівної земельної ділянки з кадастровим номером: :02:002:0001 у межах земельних ділянок, що посвідчена Державним актом на вічне користування землею колгоспам від 25.12.1960, виданого колгоспу "Перше травня".

Зазначення інформації про те, хто саме із вказаних землевпорядників брав участь у встановлені факту накладення спірних земельних ділянок на землі державного підприємства не впливає на достовірність факту накладення земельної ділянки.

Твердження скаржника про порушення прокурором вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" в частині обов`язку прокурора, попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень не заслуговують на увагу, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Волинській області проти подання прокурором позову в його інтересах не заперечувало та не висловлювало ініціативи щодо звернення до суду, про наміри самостійно звернутися з позовом чи ініціювати проведення перевірки щодо виявлених прокуратурою фактів не заявила, водночас не спростувала й твердження прокурора щодо виявлених порушень законодавства.

Більше того, прокурором надано час та можливість позивачу самостійно звернутися до суду за захистом інтересів держави. Прокурором інформовано позивача про наявні порушення вимог законодавства листом 22.09.2021 № 15-1851 вих-21.

З огляду на викладене, прокурор просить апеляційну скаргу ФГ "Шляхом традицій" залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції у цій справі - без змін.

Головне управління Держгеокадастру у Волинській області у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення Господарського суду Волинської області від 23.06.2022 у справі №903/50/22 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Доводи Головного управління Держгеокадастру у Волинській області за яких останнє вважає, що рішення Господарського суду Волинської області від 23.06.2022 ухвалене з дотриманням вимог чинного законодавства, є обґрунтованим та прийнятим без порушень норм процесуального та матеріального права, з повним та всебічним з`ясуванням фактичних обставин справи, а тому не підлягає скасуванню, є подібними з доводами прокурора, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Державне підприємство "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної Академії аграрних наук України у відзиві на апеляційну скаргу вважає, останню не обґрунтованою та такою що не підлягає до задоволення, з таких підстав.

У зв`язку з правонаступництвом, земля, передана підприємству на підставі Державного акту на вічне користування землею колгоспами за №553196 від 25.12.1960, залишається у постійному користуванні ДП "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України.

Копачівською сільською радою при прийнятті земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0001 до земель комунальної власності та реєстрації права комунальної власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не враховано, що згідно з ч. 2 ст. 117 зазначеного Кодексу до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, віднесено земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0001, всупереч вимогам вищезазначеного законодавства, вибула з власності держави без згоди на те Національної академії аграрних наук України та Кабінету Міністрів України.

Судом першої інстанції встановлено, що вибуття спірних земельних ділянок з державної власності у комунальну здійснено всупереч вимог ст. ст. 6, 14, 19 Конституції України, ст. ст. 84, 116, 117, 141 Земельного кодексу України, оскільки землі сільськогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні державного дослідного підприємства не можуть бути передані із державної у комунальну власність без їх вилучення у відповідності до вимог закону.

Також, третя особа вказує, що доводи ФГ "Шляхом традицій" щодо відсутності права користування земельними ділянками ДП "ДГ "Перше травня" не заслуговують на увагу та спростовані матеріалами справи.

Доводи скаржника щодо недопустимості матеріалів позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності державного підприємства, зводяться до того, що він вважає вказаний доказ неналежним, проте жодного аргументу про його недопустимість не наводить.

Посилання ФГ "Шляхом традицій" на неналежність такого доказу як проект встановлення меж сільських населенних пунктів Копачівка, Олександрівка, Підліски, Башова, Тростянка Когіачівської сільської ради Рожищенського району, є безпідставні. Вказаний проект наданий на запит обласної прокуратури Волинською філією ДП "Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", з додатків до якого вбачається, що архівна земельна ділянка з кадастровим номером: :02:002:0001 (в подальшому поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:002:0032 та :02:002:0033) розміщена на території, умовні позначення якої відображені як "землі радгоспу".

Підсумовує, що скаржник лише заперечує доводи прокурора, проте не надає жодних доказів на спростування обставин, викладених у рішенні суду.

Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ФГ "Шляхом традицій" за безпідставністю вимог, а рішення Господарського суду Волинської області від 23.06.2022 у справі № 903/50/22 - залишити без змін.

Національна академія аграрних наук України та Копачівська сільська рада не скористалися правом подати відзив на апеляційну скаргу ФГ "Шляхом традицій", що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду 03.10.2022 прокурор заперечила проти доводів апеляційної скарги, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу. Просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Волинській області підтримала доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу. Просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної Академії аграрних наук України також заперечив проти задоволення апеляційної скарги , просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Надав для огляду оригінал Державного акту на вічне користування землею колгоспам від 25.12.1960 та оригінали графічних матеріалів, які додані до листа ПФ "Реформатор" від 16.12.2021 № 6/12, котрі були оглянуті в судовому засіданні 03.10.2022.

За результатами судового засідання 03.10.2022, з метою повного та всебічного розгляду справи, з огляду на неявку представників Національної академії аграрних наук України та відповідачів, ухвалою суду апеляційної інстанції розгляд справи було відкладено на 17.10.2022 о 16:30 год.

В судовому засіданні 17.10.2022 прокурор підтримала свою попередню позицію, вказала, що спірні земельні ділянки не вилучалися з користування третьої особи. Просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Волинській області виходила на зв`язок із судом апеляційної інстанції з метою взяти участь в судовому засіданні 17.10.2022 в режимі відеоконференції, однак через технічні причини (суд апеляційної інстанції не бачив зображення від представника) надати суду свої пояснення та заперечення представник не змогла.

В свою чергу, апеляційний господарський суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 197 ГПК України, дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Волинській області.

Від представника ФГ "Шляхом традицій" надійшло клопотання, в якому представник вказує про неможливість прибуття в судове засідання та просить розгляд справи здійснювати за своєї відсутності. Вказує, що апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі.

В судове засідання 17.10.2022 представники Національної академії аграрних наук України, Копачівської сільської ради та Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної Академії аграрних наук України не з`явилися.

Враховуючи приписи ст. ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки розгляду апеляційних скарг в апеляційній інстанції, той факт, що вказані учасники були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать розписка-заява, список розсилки поштової кореспонденції, електронне листування (т. 4, а. с. 67-69), а також те, що явка представників сторін та третіх осіб в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе завершувати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників вказаних учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення прокурора, представників Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, третьої особи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухвалені рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що на підставі Державного акту на вічне користування землею колгоспами за №553196 від 25.12.1960 артіль "Перше травня" користувалася земельними ділянками площею 4056,9 га із земель державного фонду, на території сільського населеного пункту Копачівка Рожищенського району Волинської області (т. 4, а. с. 50-57).

Зі змісту постанови Бюро Волинського обласного комітету КП України і виконавчого комітету Волинської обласної ради депутатів трудящих від 14.06.1968 № 253 "Про поліпшення селекційно-насінницької роботи по зернових, олійних, кормових культурах і травах" вбачається, що у 1968 році ряд колгоспів Волинської області перетворено у насінницькі радгоспи по вирощуванню насіння елітної та першої репродукції зернових, олійних культур і трав, у тому числі і колгосп "Перше травня" (т. 2, а. с. 11-18).

Відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР "Про створення виробничих сортонасінницьких об`єднань" від 14.11.1977 №564 при Міністерстві сільського господарства УРСР було створено сортонасінницькі об`єднання - державно-колгоспні організації, до складу яких згідно з додатком №1 у сітку дослідних і елітно-насінницьких господарств науково-дослідних установ входив у Волинській області радгосп "Перше Травня" (т. 2, а. с. 20-25).

Наказом Української академії аграрних наук "Про перейменування елітно-насінницьких радгоспів "Перше Травня" і "Перемога", племзаводу "Олицький", Волинського НВО "Еліта", елітно-насінницького радгоспу "Червоний землероб" Кіровоградського НВО "Еліта", дослідно-насінницького радгоспу "Прапор комунізму" Миколаївської зональної дослідної станції по кормовиробництву" від 01.04.1992 №80 елітно-насінницький радгосп "Перше Травня" перейменовано у дослідне господарство "Перше Травня" (т. 2, а. с. 26).

Наказом Української академії аграрних наук "Про підтвердження права юридичної особи обласних державних сільськогосподарських дослідних станцій" від 01.12.1994 №160 було затверджено перелік господарств, які станом на 01.11.1994 входили до Науково-виробничого об`єднання "Еліта" і мережу УААН з новим підпорядкуванням обласним станціям, зокрема додатком до цього наказу визначено нове найменування господарства - Державне підприємство "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції (т. 2, а. с. 27-28).

В подальшому підприємство неодноразово перейменовувалось, що підтверджується його статутами (т. 1, а. с. 29-169).

Як вбачається із наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 21.12.2018 №3-1355/15-18-СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність", рішень Копачівської сільської ради від 29.01.2019 № 43/6 земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0001 площею 46,386 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства передана з державної власності до комунальної (т. 1, а. с. 87-91).

Інвентаризація вказаної земельної ділянки проведена на підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації від 21.08.2013 № 222 "Про надання дозволу на проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності" та її матеріали затверджені розпорядженням цієї райдержадміністрації від 10.12.2013 № 334 "Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Рожищенського району" (т. 2, а. с. 5-9).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №285088817 від 17.11.2021 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0001 площею 46,386 га була зареєстрована у цьому реєстрі 15.02.2019 (т. 1, а. с. 97-99).

Згідно листа № 167 від 24.11.2021 ДП "Дослідне господарство "Перше травня" Інституту картоплярства Волинської держаної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, зазначена земельна ділянка використовувалась ДП "Дослідне господарство "Перше Травня" та з користування підприємства не вилучалась (т. 1, а. с. 55).

Зазначене також підтверджується листом Секретаріату Кабінету Міністрів України від 01.10.2021 № 31592/0/2-21, згідно якого Кабінетом Міністрів України рішення про вилучення з постійного користування ДП "Перше травня" земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0001 не приймалось (т. 1, а. с. 172).

Як вбачається з листа Копачівської сільської ради від 29.11.2021 № 819, земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0001 площею 46,386 га, відповідно до рішення Копачівської сільської ради № 46/63 була поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:002:0032 та :02:002:0033 (т. 1, а. с. 173).

Одна із земельних ділянок :02:002:0033) передана в оренду ФГ "Шляхом традицій" згідно договору оренди землі від 22.07.2020, укладеного між Копачівською сільською радою та ФГ "Шляхом традицій" на підставі протоколу № 89 земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки від 22.07.2020 та рішення Копачівської сільської ради від 27.05.2020 № 59/10 "Про затвердження технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок для продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні)" (т. 1, а. с. 64-75, 78).

Згідно листа ПФ "Реформатор" від 16.12.2021 № 6/12 земельні ділянки з кадастровими номерами :02:002:0001, :02:002:0032 та :02:002:0033 розташовані у межах Державного акту на вічне користування землею колгоспам від 25.12.1960, який виданий артілі "Перше травня" (т. 1, а. с. 47-51).

Відповідно до проекту встановлення меж сільських населених пунктів Копачівка, Олександрівка, Підліски, Башова, Тростянка Копачівської сільської ради Рожищенського району Волинської області, укладеного у 1994 році, земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0001 розташована у межах земель, якими користувався радгосп "Перше травня" (т. 1, а. с. 200-209).

З матеріалів позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України, яка проведена Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області, вбачається, що ДП "Дослідне господарство "Перше травня" неодноразово зверталось до Копачівської сільської ради з клопотанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0001, однак сільською радою відмовлено у зв`язку із належністю цієї земельної ділянки до земель комунальної власності. У постійному користуванні ДП "Дослідне господарство "Перше Травня" перебувають землі загальною площею 2037,5316 га. До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про право постійного користування земельними ділянками загальною площею 1636,7754 га (т. 1, а. с. 174-195).

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1, п. п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одними із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із частиною 1 статті 321 цього ж Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Водночас за змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 387 ЦК власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача, захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову.

Віндикацією є передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна або особи, яка має речове право на майно (титульний володілець), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу правомочностей. Предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально визначеного майна із чужого незаконного володіння, а підставою такого позову - обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна із чужого незаконного володіння.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16 зазначено, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 85, 86), від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18 (провадження №12-148гс19, пункт 34), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (провадження № 14- 125цс20, пункт 74) та інших. Визнання недійсним державного акта також не є необхідним для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для її витребування з чужого володіння (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 94)).

Тобто, окреме звернення з одним чи декількома позовами про оспорення вищевказаних актів органів державної влади та місцевого самоврядування, в цій ситуації, не є обов`язковим, оскільки не відповідає належному та ефективному способу захисту, так як такі вимоги не забезпечать реального поновлення порушених прав позивача, як власника спірної земельної ділянки, яка вибула з його власності.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, а у статті 13 Конституції України серед іншого визначено, що земля та водні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого відповідні права здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у визначених межах.

За змістом статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що землеустрій - це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Згідно ст. 4 Закону України "Про землеустрій" суб`єктами землеустрою є органи державної влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування; юридичні та фізичні особи, які здійснюють землеустрій; землевласники та землекористувачі.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про землеустрій" визначено, що замовником документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Згідно ст. 35 Закону України "Про землеустрій" інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Порядок проведення інвентаризації земель затверджується Кабінетом Міністрів України.

Інвентаризація масиву земель сільськогосподарського призначення проводиться з такими особливостями: а) підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є: для земель державної власності - рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою; в інших випадках - рішення сільської, селищної, міської ради, на території якої знаходиться масив.

Водночас, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або їхніх спадкоємців чи особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом або іншої, визначеної законом особи. Державна реєстрація таких земельних ділянок може бути здійснена також без подання заяв зазначених осіб центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У разі відсутності у зазначеного органу документації із землеустрою з визначенням координат поворотних точок меж земельних ділянок цей орган забезпечує організацію проведення робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок і здійснення державної реєстрації таких земельних ділянок.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що уповноваженими суб`єктами на замовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності, а також внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо таких земельних ділянок є орган виконавчої влади, уповноважений розпоряджатись земельними ділянками або землекористувач.

Оцінюючи доводи скаржника щодо ідентифікації місцезнаходження спірних земельних ділянок, як таких, що розташовані в межах Державного акту на вічне користування землею колгоспам від 25.12.1960, суд апеляційної інстанції бере до уваги таке.

В судовому засіданні 03.10.2022 судом апеляційної інстанції було оглянуто оригінал Державного акту на вічне користування землею колгоспам від 25.12.1960 та оригінал графічних матеріалів, які додані до листа ПФ "Реформатор" від 16.12.2021 № 6/12, досліджено їх, та досліджено викопіювання з чергового кадастрового плану земель Копачівської сільської ради, які є складовою технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності за межами населених пунктів на території Копачівської сільської ради Рожищенського району Волинської області (т. 1, 214-250).

Згідно листа ПФ "Реформатор" від 16.12.2021 № 6/12 спірні земельні ділянки розташовані у межах Державного акту на вічне користування землею колгоспам від 25.12.1960, який виданий артілі "Перше травня".

Щодо посилання скаржника на неналежність та недопустимість таких доказів, суд зазначає, що скаржник не надає жодних доказів на підтвердження таких доводів.

В той же час, Верховний Суд в постанові від 06.07.2021 у справі 903/704/20 за подібних правовідносин лист ПФ "Реформатор" був взятий до уваги, як один з належних доказів.

Також, суд апеляційної інстанції вказує, що такий лист оцінюється в сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалами справи.

Суд бере до уваги, що листом НААН України від 22.10.2021 № 10.1.4/74 надано постанови про вилучення земель ДП "Дослідне господарство "Перше травня" та зазначено, що інші документи не зберігаються (т. 1, а. с. 159-160).

До вказаного листа долучено 8 постанов президії Української академії аграрних наук та Національної академії аграрних наук. З аналізу змісту вказаних постанов вбачається, що жоден із наявних фактів вилучення земель не стосувався земельної ділянки з кадастровим номером: :02:002:0001 (на теперішній час архівної).

Відповідно змісту до постанови Президії Української академії аграрних наук від 31.05.2007 № 10 вбачається, що Академія надала згоду на вилучення із землекористування державного підприємства земельної ділянки площею 0,73 га (господарський двір) і передачу її Копачівській сільській раді Рожищенського району (т. 1, а. с. 161).

Вказана постанова не може стосуватись спірної земельної ділянки, оскільки: наявна значна невідповідність у площі ділянки (0,73 га та 46,386 га), 2) на ділянці, яка вилучалась, наявний господарський двір, який відсутній на спірній земельній ділянці, що підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо інвентаризації земель на спірну земельну ділянку (відсутні будь-які будівлі, зазначено угіддя - рілля), 3) земельна ділянка передавалась Копачівській сільській раді (переходила з державної власності у комунальну), що суперечить матеріалам інвентаризації цієї ділянки, оскільки згідно висновку відділу Держземагентства у Рожищенському районі від 10.12.2013 № 2168/13/2-13 спірна земельна ділянка відноситься до земель державної власності.

Згідно постанови Президії Української академії аграрних наук від 27.12.2007 № 20 вбачається, що Академія надала згоду на вилучення із землекористування державного підприємства земельної ділянки площею 0,4145 га (господарський двір) з метою її передачі Копачівській сільській раді для індивідуального будівництва і ведення особистого селянського господарства (т. 1, а. с. 162).

Вказана постанова не може стосуватись спірної земельної ділянки, оскільки: 1) наявна значна невідповідність у площі ділянки (0,4145 га та 46,386 га), 2) на ділянці, яка вилучалась, наявний господарський двір, який відсутній на спірній земельній ділянці, що підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо інвентаризації земель на спірну земельну ділянку (відсутні будь-які будівлі, зазначено угіддя - рілля), 3) земельна ділянка передавалась Копачівській сільській раді (переходила з державної власності у комунальну), що суперечить матеріалам інвентаризації цієї ділянки, оскільки згідно висновку відділу Держземагентства у Рожищенському районі від 10.12.2013 № 2168/13/2-13 спірна земельна ділянка відноситься до земель державної власності; 4) наявна невідповідність у цільовому призначенні земельних ділянок, оскільки згідно постанови Президії Української академії аграрних наук від 27.12.2007 № 20 земельна ділянка вилучалась для індивідуального будівництва і ведення особистого селянського господарства, а спірні земельні ділянки мають цільове призначення для ведення фермерського господарства.

Згідно постанови Президії Української академії аграрних наук від 27.12.2007 № 20 вбачається, що Академія надала згоду на вилучення із землекористування державного підприємства земельної ділянки площею 1,26 га (землі несільськогосподарського призначення) з метою її передачі Ко`пачівській сільській раді (т. 1, а. с. 163).

Вказана постанова не може стосуватись спірної земельної ділянки, оскільки: 1) наявна значна невідповідність у площі ділянки (1,26 га та 46,386 га), 2) земельна ділянка передавалась Копачівській сільській раді (переходила з державної власності у комунальну), що суперечить матеріалам інвентаризації цієї ділянки, оскільки згідно висновку відділу Держземагентства у Рожищенському районі від 10.12.2013 № 2168/13/2-13 спірна земельна ділянка відноситься до земель державної власності; 4) наявна невідповідність у категорії земельних ділянок, оскільки згідно постанови Президії Української академії аграрних наук від 27.12.2007 № 20 земельна ділянка відносилась до несільськогосподарського призначення, а спірні земельні ділянки мають цільове призначення для ведення фермерського господарства та є земельними ділянками сільськогосподарського призначення.

Згідно постанови Президії Національної академії аграрних наук від 29.05.2013 № 10 вбачається, що Академія надала згоду на вилучення із землекористування державного підприємства земельної ділянки площею 1,7 га (рілля) для розширення існуючого кладовища (т. 1, а. с. 164).

Вказана постанова не може стосуватись спірної земельної ділянки, оскільки: 1) наявна значна невідповідність у площі ділянки (1,7 га та 46,386 га), 2) наявна невідповідність у цільовому призначенні земельних ділянок, оскільки згідно постанови Президії Української академії аграрних наук від 27.12.2007 № 20 земельна ділянка вилучалась для кладовища, а спірні земельні ділянки мають цільове призначення для ведення фермерського господарства.

Згідно витягу з протоколу № 19 засідання Президії Національної академії аграрних наук України від 22.10.1996 вбачається, що надано згоду на вилучення 60 га землі із землекористування Дослідного господарства "Перше травня" для розширення присадибних ділянок працівникам даного підприємства (т. 1, а. с. 165).

Вказана постанова не може стосуватись спірної земельної ділянки, оскільки: 1) наявна значна невідповідність у площі ділянки (60 га та 46,386 га), 2) наявна невідповідність у цільовому призначенні земельних ділянок, оскільки згідно протоколу № 19 засідання Президії Національної академії аграрних наук України від 22.10.1996 земельна ділянка вилучалась для розширення присадибних ділянок працівникам даного підприємства, а спірні земельні ділянки мають цільове призначення для ведення фермерського господарства; 3) з графічних матеріалів технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером: :02:002:0001 (на теперішній час архівної), що в подальшому була поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 724582900:02:002:0032 та 724582900:02:002:0033, вбачається відсутність будь-яких садиб, для розширення яких надавалась земля, а також наявність присадибних ділянок взагалі.

Згідно витягу з протоколу № 4 засідання Президії Національної академії аграрних наук України від 24.03.1998 вбачається, що надано згоду на вилучення 20 га землі із землекористування Дослідного господарства "Перше травня" з метою передачі Копачівській сільській раді для розширення присадибних ділянок працівникам дослідного господарства (т. 1, а. с. 166).

Таке вилучення не може стосуватись спірної земельної ділянки, оскільки: 1) наявна значна невідповідність у площі ділянки (20 га та 46,386 га), 2) наявна невідповідність у цільовому призначенні земельних ділянок, оскільки згідно протоколу № 4 засідання Президії Національної академії аграрних наук України від 24.03.1998 земельна ділянка вилучалась для розширення присадибних ділянок працівникам даного підприємства, а спірні земельні ділянки мають цільове призначення для ведення фермерського господарства; 3) з графічних матеріалів технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером: :02:002:0001 (на теперішній час архівної), що в подальшому була поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 724582900:02:002:0032 та 724582900:02:002:0033, вбачається відсутність будь-яких садиб, для розширення яких надавалась земля, а також наявність присадибних ділянок взагалі.

Згідно витягу з протоколу № 13 засідання Президії Національної академії аграрних наук України від 26.11.1998 вбачається, що надано згоду на вилучення 40 га землі із землекористування Дослідного господарства "Перше травня" з метою передачі Копачівській сільській раді для надання ділянок під індивідуальне будівництво, ведення підсобного господарства та городництва працівникам дослідного господарства (т. 1, а. с. 167).

Таке вилучення не може стосуватись спірної земельної ділянки, оскільки: 1) наявна невідповідність у площі ділянки (40 га та 46,386 га), 2) наявна невідповідність у цільовому призначенні земельних ділянок, оскільки згідно протоколу № 13 засідання Президії Національної академії аграрних наук України від 26.11.1998 земельна ділянка вилучалась для надання ділянок під індивідуальне будівництво, ведення підсобного господарства та городництва працівникам дослідного господарства, а спірні земельні ділянки мають цільове призначення для ведення фермерського господарства.

Згідно витягу з протоколу № 16 засідання Президії Національної академії аграрних наук України від 28.11.2002 вбачається, що надано згоду на вилучення 853 га землі із землекористування Дослідного господарства "Перше травня" для передачі Копачівській сільській раді з метою надання земельних ділянок працівникам і пенсіонерам господарства та задоволення потреб громадського тваринництва (т. 1, а. с. 168).

Таке вилучення не може стосуватись спірної земельної ділянки, оскільки: 1) наявна невідповідність у площі ділянки (853 га та 46,386 га), 2) наявна невідповідність у цільовому призначенні земельних ділянок, оскільки згідно протоколу № 16 засідання Президії Національної академії аграрних наук України від 28.11.2002 земельна ділянка вилучалась раді з метою надання земельних ділянок працівникам і пенсіонерам господарства та задоволення потреб громадського тваринництва, а спірні земельні ділянки мають цільове призначення для ведення фермерського господарства.

Окрім цього, НААН України у листі від 22.10.2021 № 10.1.4/74 зазначила, що для отримання запитуваної інформації, в тому числі і щодо надання згоди на вилучення земельної ділянки з кадастровим номером: :02:002:0001 (на теперішній час архівної), що в подальшому була поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 724582900:02:002:0032 та 724582900:02:002:0033, слід звертатись до землекористувача, тобто до ДП "Дослідне господарство "Перше травня" Інституту картоплярства Волинської держаної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України.

В свою чергу, ДП "Дослідне господарство "Перше травня" Інституту картоплярства Волинської держаної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України у листі від 24.11.2021 № 167 зазначено, що НААН відповідного погодження не надавала.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 917/483/19.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Підсумовуючи усе вищевикладене в сукупності, подані сторонами докази на підтвердження своєї позиції та спростування доводів опонентів, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено ті обставини, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0001, яка в подальшому була поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 724582900:02:002:0032 та 724582900:02:002:0033 не вилучалася із землекористування ДП "Дослідне господарство "Перше травня" Інституту картоплярства Волинської держаної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України та не передавалася Копачівській сільській раді.

Навпаки, матеріалами справи підтверджується, перебування спірних земельних ділянок в постійному користуванні ДП "Дослідне господарство "Перше травня", їх належність до земель сільськогосподарського призначення державної власності, а протилежні доводи апеляційної скарги, відповідно, спростовуються.

З огляду на викладене, замовником документації із землеустрою щодо інвентаризації вказаних земель у відповідності до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України повинно бути Головне управління Держгеокадастру у Волинській області або землекористувач, яким є державне підприємство, а затверджувати таку документацію вправі орган, який є розпорядником земель - Головне управління Держгеокадастру у Волинській області.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи (підпункт 31 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру).

Згідно з частиною 2 статті 117 Земельного кодексу України (в редакції на час вибуття земельної ділянки) до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" встановлено, що суб`єктами управління об`єктами державної власності є, зокрема, міністерства, інші органи виконавчої влади та державні колегіальні органи (далі - уповноважені органи управління).

Пунктами 11, 18, 28 частини 1 статті 6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" унормовано, що уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань ведуть облік об`єктів державної власності, що перебувають в їх управлінні, здійснюють контроль за ефективним використанням та збереженням таких об`єктів; погоджують передачу об`єктів державної власності в комунальну власність, до сфери управління інших органів, уповноважених управляти об єктами державної власності, господарських структур або в користування Національній академії наук України, галузевим академіям наук, а також передачу об`єктів комунальної власності в державну власність; у випадках, передбачених законодавством, приймають рішення про передачу об`єктів державної власності в комунальну власність, до сфери управління інших органів, уповноважених управляти об`єктами державної власності, господарських структур або в користування Національній академії наук України, галузевим академіям наук; забезпечують оформлення прав на земельні ділянки (у разі відсутності необхідних документів) та уточнення меж земельних ділянок державних і казенних підприємств, державних установ, організацій та об`єктів нерухомості (будівлі, споруди), що не увійшли до статутних капіталів господарських товариств, утворених у процесі корпоратизації державних підприємств.

Згідно із приписами п. 24 Перехідних положень чинного на теперішній час Земельного кодексу України, з дня набрання чинності цим пунктом, тобто з 27.05.2021, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, серед іншого, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності.

Перелік підстав для припинення користування земельними ділянками є вичерпний. Згідно ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою, зокрема є припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

У відповідності до ч. 4 ст. 173 Земельного кодексу України (в редакції на момент прийняття наказу про передачу землі та реєстрації земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), землі та земельні ділянки державної власності, включені в межі населеного пункту (крім земель, які не можуть передаватися у комунальну власність), переходять у власність територіальної громади. Рішення про встановлення меж населеного пункту та витяги з Державного земельного кадастру про межу відповідної адміністративно-територіальної одиниці та про відповідні земельні ділянки, право власності на які переходить до територіальної громади, є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Однак, Копачівською сільською радою при прийнятті земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0001 до земель комунальної власності та реєстрації права комунальної власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не враховано, що згідно з ч. 2 ст. 117 зазначеного Кодексу до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, віднесено земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЗК України (в редакції на момент прийняття наказу про передачу землі та реєстрації земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно із п. "е" ч. 4 ст. 84 ЗК України (в редакції на момент прийняття наказу про передачу землі та реєстрації земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів державної влади, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук.

Наведена норма узгоджується з пунктом 4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.09.2012 №5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", за змістом якого з дня набрання чинності цим Законом у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЗК України (в редакції на момент прийняття розпоряджень Рожищенської райдержадміністрації, наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про передачу землі та реєстрації земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Сільські, селищні, міські ради вилучають земельні ділянки комунальної власності відповідних територіальних громад, які перебувають у постійному користуванні, для всіх потреб, крім особливо цінних земель, які вилучаються (викупляються) ними з урахуванням вимог статті 150 цього Кодексу (частина третя статті 149 ЗК України) України в редакції на момент прийняття розпоряджень Рожищенської райдержадміністрації, наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про передачу землі та реєстрації земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

Районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності (крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті), які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільськогосподарського використання; ведення водного господарства; будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі, інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції тощо) з урахуванням вимог частини восьмої цієї статті (частина п`ята статті 149 ЗК України) в редакції на момент прийняття розпоряджень Рожищенської райдержадміністрації, наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про передачу землі та реєстрації земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

Згідно пункту "в" частини першої статті 150 ЗК України до особливо цінних земель відносяться землі, надані в постійне користування НВАО "Масандра" та підприємствам, що входять до його складу; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів (в редакції на момент прийняття розпоряджень Рожищенської райдержадміністрації, наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про передачу землі та реєстрації земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

За змістом статті 5 Закону України "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу" вилучення земельних ділянок Національної академії наук України та національних галузевих академій наук може здійснюватися лише за згодою Президії Національної академії наук України та президій національних галузевих академій наук відповідно до Земельного кодексу України. Відчуження нерухомого майна Національної академії наук України та національних галузевих академій наук і організацій, що віднесені до їх відання, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (редакції на момент прийняття розпоряджень Рожищенської райдержадміністрації, наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про передачу землі та реєстрації земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

Враховуючи викладене, а також встановлені обставини, що користувачем земельної ділянки є Державне підприємство "Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної Академії аграрних наук України, правомірним є висновок суду першої інстанції про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0001, всупереч вимогам вищезазначеного законодавства, вибула з власності держави без згоди на те Національної академії аграрних наук України та Кабінету Міністрів України.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про вибуття спірних земельних ділянок з державної власності у комунальну здійснено всупереч вимог законодавства.

Тому, судом першої інстанції було ухвалено законне та обґрунтоване рішення про витребування таких земельних ділянок у власність держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та Національної академії аграрних наук України.

При цьому доводи скаржника про недотримання прокурором при зверненні до суду вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" у справі № 906/1054/21 не беруться судом до уваги, оскільки у відзиві на позов скаржник на вказану обставину не посилався (т. 2, а. с. 200-202), і в силу ч. 4 ст. 165 ГПК України відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини (в цьому випадку дотримання прокурором порядку, встановленого законом) під час розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Волинської області від 23.06.2022 у справі №903/50/22 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Фермерського господарства "Шляхом традицій" - без задоволення.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається судом апеляційної інстанції без задоволення, а в ухвалі про відкриття апеляційного провадження суд на підставі ч. 5 ст. 262 ГПК України зупинив дію оскаржуваного рішення, то суд дійшов висновку про поновлення дії рішення Господарського суду Волинської області від 23.06.2022 у справі №903/50/22.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Шляхом традицій" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 23.06.2022 у справі №903/50/22 - без змін.

2. Поновити дію рішення Господарського суду Волинської області від 23.06.2022 у справі №903/50/22.

3. Справу № 903/50/22 надіслати Господарському суду Волинської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "19" жовтня 2022 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Філіпова Т.Л.