ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

"19" жовтня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/714/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, розглянувши заяву керівника Здолбунівської окружної прокуратури про забезпечення позову у справі

за позовом Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до відповідача-1: Фермерського господарства "Агротех-Р"

до відповідача-2: ОСОБА_1 ,

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державне підприємство "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу",

третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 ,

про витребування нерухомого майна з незаконного володіння,

без виклику представників сторін,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року Керівник Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Фермерського господарства "Агротех - Р" та до ОСОБА_1 , у якій просить витребувати у Фермерського господарства Агротех-Р на користь Фонду державного майна України нерухоме майно: ангар загальною площею 1416,1 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), будівлю для охорони загальною площею 14,7 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), що розташовані по АДРЕСА_1 , а також витребувати у ОСОБА_1 на користь Фонду державного майна України нерухоме майно - адмінбудинок загальною площею 50,3 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), що розташований по АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 19.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/714/22 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначене на 24.10.2022. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 та Державне підприємство "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу".

17.10.2022 на адресу суд від керівника Здолбунівської окружної прокуратури надійшла заява про забезпечення позову.

Вказана заява обґрунтована тим, що предметом позову Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до ФГ Агротех-Р, В. Романюка є вимога про витребування з незаконного володіння спірного нерухомого майна, що перебуває у власності держави та розміщене по АДРЕСА_1 .

Підставою ж звернення до суду з позовом стало те, що державними реєстраторами КП "Реєстраційна служба" Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської

області всупереч вимогам законодавства прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) про реєстрацію за О. Кравчуком права власності на будівлю ангара, адмінбудівлю та будівлю для охорони, які перебувають у державній власності та розміщені на земельній ділянці державної власності площею 1,2883 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані рішення прийняті на підставі документів, які не дають змоги встановити підстави набуття речових прав та без наявності документів, які підтверджують заявлені права, внаслідок чого вказані об`єкти нерухомого майна незаконно вибули із володіння держави за відсутності волевиявлення з боку дійсного власника в особі Фонду державного майна України на його відчуження та поза процедурою приватизації. У подальшому спірні об`єкти нерухомого майна були предметом угод відчуження, що укладалися без участі та поза волею держави.

Так, 24.07.2019 право власності на будівлю ангара, адмінбудівлю та будівлю для охорони по вул. Варшавська, 7 в с. Підлужне, Костопільського району Рівненської області зареєстровано державним реєстратором КП «Реєстраційна служба» Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області І. Ящук за ФГ «Еко Агро Полісся» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна №1 від 23.07.2019, згідно з яким О. Кравчук передав, а голова (керівник) ФГ «Еко Агро Полісся» О. Кравчук прийняв вказані об`єкти (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.07.2019 індексний номер: 47977485, 47977708, 47977582).

20.08.2019 державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Л. Ковальчук зареєстровано право власності на вказані три об`єкти нерухомого майна за ФГ «Агротех-Р» на підставі протоколу загальних зборів засновників ФГ «Агротех-Р» № 5 від 19.08.2019 та акту приймання-передачі нерухомого майна від 19.08.2019 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер:48349033,48350686, 48349777 від 22.08.2019).

19.03.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області Ю. Левчуком зареєстровано право власності на адмінбудинок загальною площею 50,3 кв.м по вул. Варшавська, 7 в с. Підлужне Костопільського району Рівненської області за В. Романюком на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна № 1 від 09.03.2021 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер:. 57205334 від 22.03.2021).

15.08.2022 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу А. Дідовець зареєстровано право власності на адмінбудинок загальною площею 50,3 кв.м по вул. Варшавська, 7 в с. Підлужне Костопільського району Рівненської області за М. Романюком (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 159) на підставі договору купівлі-продажу № 1491 від 15.08.2022 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 64496028 від 15.08.2022).

Отже, згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на цей час право власності на будівлю ангару загальною площею 1416,1 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234) та будівлю для охорони загальною площею 14,7 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234) по АДРЕСА_1 зареєстровано за ФГ «Агротех-Р», а на адмінбудинок загальною площею 50,3 кв.м по вул. Варшавська, 7 в с. Підлужне Рівненське (Костопільського) району, Рівненської області - за М. Романюком.

Протягом 2019-2022 років відносно спірного майна було вчинено низку дій, у тому числі реєстраційних, пов`язаних із зміною, що дає обґрунтовані підстави вважати, що до закінчення розгляду цієї справи майно, яке вже вибуло з володіння держави, може бути в черговий раз відчужено відповідачами на користь інших осіб. Зазначені дії ускладнять або взагалі зроблять неможливим виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позову. Отже, на теперішній час існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, адже у разі наступного відчуження спірного майна позивач буде змушений знову ініціювати новий судовий розгляд задля задоволення своїх вимог.

Ураховуючи наведене, заявник просить суд забезпечити позов шляхом накладанням арешту на нерухоме майно - ангар загальною площею 1416,1 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), будівлю для охорони загальною площею 14,7 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), адмінбудинок загальною площею 50,3 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), що розташовані по вул. Варшавська, 7 в с. Підлужне Рівненського району Рівненської області, а також заборонити Фермерському господарству «Агротех-Р», ОСОБА_1 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження (продаж, внесення до статутного капіталу, міна, відчуження у будь-який інший спосіб) та передачі в користування (оренду, найм, піднайм тощо) вказане нерухоме майно з забороною вчиняти відповідні реєстраційні дії.

Заявник зазначає, що у вказаному випадку застосування зустрічного забезпечення позову не потрібно.

Суд, розглянувши заяву керівника Здолбунівської окружної прокуратури про забезпечення позову, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Отже, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази.

Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

За змістом вказаної норми під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з

того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів. При цьому, піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

За ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Слід зауважити, що розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду. Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками відповідного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої

відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за

захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії (відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 910/17014/20, від 28.07.2021 у справі № 910/3704/21, від 12.10.2021 у справі № 908/1487/21 (908/1624/21).

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про

вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору (відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/19, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19, від 20.07.2020 у справі № 914/2157/19).

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів

інших осіб чи учасників процесу (відповідні правові висновки викладені у постанові Великої

Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 також викладено правовий висновок про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

При цьому під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (відповідний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Як установлено судом, предметом позову є вимога про витребування на користь Фонду державного майна України у ФГ Агротех-Р ангару загальною площею 1416,1 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), будівлі для охорони загальною площею 14,7 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), а у М. Романюка - адмінбудинку загальною площею 50,3 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), що розташовані по вул. Варшавська, 7 в с. Підлужне Рівненського району Рівненської області.

При цьому заявник у заяві про забезпечення позову послався та додав докази того, що протягом короткого проміжку часу (2019-2022 років) було вчинено реєстраційні дії щодо зміни форми власності та власників, а тому існує реальна загроза відчуження спірного нерухомого майна іншим особам.

Отже, суд вважає, що з урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, предмету спору та обставини справи, існує дійсна ймовірність того, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок незаконних дій відповідачів, спрямованих на відчуження, нерухомого майна на користь інших осіб чи здійснення дій, пов`язаних із переоформленням права власності на таке майно.

Ураховуючи зазначене, на думку суду, існує реальна загроза того, що внаслідок здійснення відповідачами відповідних дій, можуть бути порушені права позивача відносно спірного майна, у разі встановлення судом їх наявності та задоволення позову, для відновлення яких потрібно буде додати значних зусиль, при цьому позивач не зможе захистити їх в межах одного судового провадження без подання нових позовів.

До того ж сторони не позбавлені права звернутися до суду з відповідним клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у разі надання відповідних доказів, які б спростовували необхідність застосування таких заходів.

З урахуванням викладеного, такий захід забезпечення позову, як накладення арешту на майно, відповідає вимогам процесуального законодавства, зокрема вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги наявний зв`язок, доведено обставини щодо ймовірності істотного ускладнення чи унеможливлення ефективно захистити або поновити права чи інтереси держави, за захистом яких прокурор звернувся до суду, а відтак заява Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в цій частині підлягає задоволенню. До того ж накладення арешту на нерухоме майно не завдасть шкоди та збитків відповідачам, не позбавить їх прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, а лише тимчасово обмежить їхнє право передавати спірне майно іншим особам.

Стосовно інших вимог заявника про забезпечення позову шляхом заборони ФГ «Агротех-Р», М. Романюку та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження (продаж, внесення до статутного капіталу, міна, відчуження у будь-який інший спосіб) та передачі в користування (оренду, найм, піднайм тощо) вказане нерухоме майно з забороною вчиняти відповідні реєстраційні дії, то суд зазначає, що вказані заходи є похідними від заходів про накладення арешту. Більш того, накладення арешту охоплює всі зазначені в заяві дії, пов`язані з відчуження нерухомого майна на користь будь-яких осіб, їх передачі в користування іншим особам. У зв`язку з цим зазначені вимоги заявника не підлягають задоволенню.

Щодо зустрічного забезпечення, то, по-перше, судом не установлено, що внаслідок забезпечення позову відповідачам будуть завдані збитки, по-друге, законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідачів, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч. 1 ст. 141 ГПК України): відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ч. 6 ст. 140 ГПК України).

У силу вимог ч. 8 ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Скасування заходів забезпечення позову врегульовано ст. 145 ГПК України, зокрема, ч. 13 вказаної статті передбачено, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч. 4 ст. 138 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 144, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву керівника Здолбунівської окружної прокуратури про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно: ангар загальною площею 1416,1 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), будівлю для охорони загальною площею 14,7 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), адмінбудинок загальною площею 50,3 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), що розташовані по вул. Варшавська, 7 в с. Підлужне Рівненського району Рівненської області.

У решті вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Стягувач: Фонд державного майна України (вул. Генерала Алмазова, 18/9, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код 00032945).

Боржник: Фермерське господарство «Агротех-Р» (8 Березня, 6-Г, оф. 3, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ідентифікаційний код 42045850).

Боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 254- 257 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Ухвала підписана 19.10.2022.

Суддя О. Андрійчук