ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
"31" жовтня 2022 р. м. Київ Справа № 911/583/22
Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Лівандовському О.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Віто Енерджи, с. Якушинці Вінницького району Вінницької області,
до відповідача Державного спеціалізованого підприємства Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами, м. Чорнобиль Іванківського району Київської області,
про стягнення 992 003,06 грн.,
за участю представників:
від позивача: Кравченко А. М., адвокат, довіреність від 23.02.2022;
від відповідача: не з`явився,
позивач товариство з обмеженою відповідальністю Віто Енерджи, с. Якушинці Вінницького району Вінницької області (далі по тексту ТОВ Віто Енерджи) звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 23.02.2022, до відповідача Державного спеціалізованого підприємства Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами, м. Чорнобиль Іванківського району Київської області (далі по тексту ДСП ЦППРВ), в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором №356 про постачання електричної енергії споживачу від 05.10.2021 в загальному розмірі 992 003,06 грн., з яких: 9770224,21 грн. основного боргу (за період 01.12.2021 по 15.12.2021 відповідно до рахунку №114 від 31.12.2021), 12 851,17 грн. пені (за період 31.01.2022 по 23.02.2022), 1927,68 грн. 3% річних (за період 31.01.2022 по 23.02.2022), та покласти на відповідача понесені судові витрати.
У судовому засіданні 24.10.2022 за участю представників обох сторін після виходу з нарадчої кімнати судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, яким позов було задоволено частково, стягнуто з Державного спеціалізованого підприємства Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами на користь ТОВ Віто Енерджи 834 621,90 грн. основного боргу, 1646,38 грн. 3% річних; стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 12 544,02 грн. пропорційно задоволеним вимогам.
Відповідно до пункту 1 частини 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог.
Разом із тим, вбачається, що оголошуючи вступну та резолютивну частини рішення, суд не вирішив та не зазначив свого висновку щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені.
Відповідно до пункту 1 частини 1, частин 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи, що розгляд справи здійснювався у судовому засіданні з повідомленням сторін, суд з власної ініціативи з метою розгляду вимоги про стягнення пені та прийняття додаткового рішення ухвалою від 24.10.2022 призначив судове засідання з розгляду вимоги про стягнення пені та прийняття додаткового рішення на 31.10.2022.
В судове засідання 31.10.2022 з`явився представник позивача, який просив суд позовну вимогу про стягнення з відповідача пені задовольнити.
У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 12 851,17 грн. пені та 1927,68 грн. 3% річних за період з 31.01.2022 по 23.02.2022, визначивши строк прострочення з наступного дня після спливу 7 банківських днів від дати отримання рахунку-фактури №114 від 31.12.2021. Щодо заявлених вимог про стягнення пені суд зазначає таке.
Відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.
Згідно частини 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Пунктом 5.8 Договору постачання встановлено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору. Пунктом 9 Додатку №2 «Комерційна пропозиція» сторони погодили, що споживач зобов`язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання мало бути виконано. Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором. Інше договором між сторонами не встановлено.
Здійснивши власний розрахунок пені, не виходячи при цьому за межі заявленого позивачем періоду:
Місяць споживанняОсновний борг, грн.Період простроченняПеня, грн.
Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241, 244 ГПК України, суд
164,64 грн. (сто шістдесят чотири гривні шістдесят чотири копійки) судового збору.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
3. У задоволенні решти вимог про стягнення пені відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткового рішення підписано 31.10.2022.
Суддя О.В. Конюх