УХВАЛА

про задоволення скарги

м. Київ

18.10.2022Справа № 918/669/18

За позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до 1. Приватного підприємства "Компанія Михайлівська"

2. ОСОБА_1

про стягнення 304 359,81 грн.

Щодо розгляду скарги № 41.2/28244/2022-13/ВИХ від 12.09.2022 року «На постанову головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2022 ВП №69303555» Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

Суддя Котков О.В.

Представники учасників справи:

від позивача (скаржника) Дільний Н.З;

від відповідачів та органу виконавчої служби не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 року у справі № 918/669/18 (суддя Баранов Д.О.) позов Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задоволено частково; закрито провадження в частині позовних вимог про стягнення з Приватного підприємства "Компанія Михайлівська" та ОСОБА_1 заборгованості за кредитом у розмірі 5838,94 грн. та заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 11726,52 грн.; стягнуто солідарно з Приватного підприємства "Компанія Михайлівська" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заборгованість за кредитом у розмірі 176 021 грн. 49 коп., пеню за кредитом у розмірі 91 177 грн. 54 коп., пеню за процентами у розмірі 691 грн. 23 коп., 3% річних у розмірі 7875 грн. 41 коп., інфляційні втрати у розмірі 11 028 грн. 68 коп.; стягнуто з Приватного підприємства "Компанія Михайлівська" на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" судовий збір у розмірі 2282 грн. 70 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" судовий збір у розмірі 2282 грн. 70 коп.

05.09.2019 року на виконання вищезазначеного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

20.09.2022 року через відділ діловодства суду від представника Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" надійшла скарга № 41.2/28244/2022-13/ВИХ від 12.09.2022 року «На постанову головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2022 ВП №69303555», в якій скаржник просить поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги та визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2022 ВП №69303555.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.09.2022 року вказану скаргу передано на розгляд судді Баранова Д.О.

Розпорядженням В.о. керівника апарату № 05-23/717/22 від 20.09.2022 року призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи, у зв`язку з відпусткою судді Баранова Д.О.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану скаргу передано на розгляд судді Коткова О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2022 року прийнято справу № 918/669/18 до провадження для розгляду скарги № 41.2/28244/2022-13/ВИХ від 12.09.2022 року «На постанову головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2022 ВП №69303555» Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України, розгляд скарги призначено на 04.10.2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 року розгляд скарги відкладено на 18.10.2022 року.

17.10.2022 року на електронну пошту Господарського суду міста Києва від головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича надійшли пояснення № 12623 від 17.10.2022 року та копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 69303555. У поданих поясненнях головний державний виконавець зазначає, що під час здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженню було встановлено, що боржник помер ще до відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з чим 29.07.2022 року до Радивилівського відділу реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області було надіслано вимогу про надання копії витягу про смерть боржника. Після надходження відповіді на зазначену вимогу було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 69303555 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга № 41.2/28244/2022-13/ВИХ від 12.09.2022 року «На постанову головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2022 ВП №69303555» Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У поданій скарзі скаржник просить визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2022 ВП №69303555.

Скаргу обґрунтовано тим, що головним державним виконавцем Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігорем Кириловичем при здійсненні виконавчого провадження повною мірою не здійснено необхідних дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та передчасно винесено постанову від 03.08.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 69303555.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 року у справі № 918/669/18 стягнуто солідарно з Приватного підприємства "Компанія Михайлівська" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заборгованість за кредитом у розмірі 176 021 грн. 49 коп., пеню за кредитом у розмірі 91 177 грн. 54 коп., пеню за процентами у розмірі 691 грн. 23 коп., 3% річних у розмірі 7875 грн. 41 коп., інфляційні втрати у розмірі 11 028 грн. 68 коп.; стягнуто з Приватного підприємства "Компанія Михайлівська" на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" судовий збір у розмірі 2282 грн. 70 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" судовий збір у розмірі 2282 грн. 70 коп.

05.09.2019 року на виконання вищезазначеного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

За ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 року по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до змісту рішення від 20 липня 2004 року Європейського суду з прав людини "Шмалько проти України" право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Окрім того, у п.п. 18, 23 рішення Європейського суду від 12.05.2011 у справі "Ліпісвіцька проти України" однозначно визначено про те, що судове рішення та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в п. 1 ст. 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Сукупний аналіз рішень Європейського суду у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України" достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 124 Конституції України.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 року у справі № 918/669/18, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Предметом скарги є оскарження дій головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича, обумовлені невиконанням вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо вчинення дій спрямованих на повне та реальне виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 05.09.2019 року у справі № 918/669/18.

Так, розглядаючи скаргу на дії головного державного виконавця, господарським судом встановлено, що 28.06.2022 року постановою головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича відкрито виконавче провадження № 69303555 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 05.09.2022 року у даній справі.

03.08.2022 року головним державним виконавцем Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігорем Кириловичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 69303555 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника.

Звертаючись до суду із відповідною скаргою, скаржник вказує про те, що на даний час будь-яких дій з метою реального виконання наказу Господарського суду міста Києва від 05.09.2022 року у справі № 918/669/18 та обумовлених Законом України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем вжито не було, що і стало підставою для звернення скаржника з відповідною скаргою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За приписами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повинен вчиняти виконавчі дії в повному обсязі, неупереджено, своєчасно та ефективно, виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання, а також вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень з дотриманням розумності строків виконавчого провадження.

Разом з цим, відповідно п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочато знову, крім випадків, передбачених цим Законом (п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

З аналізу наведеного нормативного регулювання можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Так, з наданих головним державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження ВП № 69303555 судом встановлено, що згідно листа від 02.08.2022 року № 699/816-23-7.04-23 Радивилівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян наявний актовий запис про смерть № 55 від 12.04.2022 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець повинен перевірити чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні.

Виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутись до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичною особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження оскаржити в судовому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 року у справі № 916/617/17.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відтак, до спадкоємців переходять не тільки права, що належали спадкодавцю, але і його обов`язки.

Так, у спадщину переходять: обов`язки, що випливають з цивільно-правових договорів (крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця); обов`язки з відшкодування матеріальної шкоди (збитків); обов`язки по відшкодуванню моральної шкоди (присудженої судом за життя спадкодавця); обов`язки по виплаті неустойки у вигляді штрафу або пені (присудженої судом за життя спадкодавця); витрати на утримання, догляд, лікування, поховання спадкодавця (але не більш, ніж за 3 роки); обов`язки за договором оренди житла з викупом.

З аналізу наведених вище норм чинного законодавства можна зробити висновок про чітко визначений перелік дій, які виконавець повинен вчинити у разі стягнення з боржника відповідних грошових сум, під час здійснення яких він приймає певні рішення шляхом винесення постанов, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень або інших процесуальних документів, та які в обов`язковому порядку долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

За результатами дослідження наданих головним державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження ВП № 69303555 судом встановлено, що головним державним виконавцем окрім звернення до Радивилівського відділу реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області з вимогою про надання копії витягу про смерть боржника не були здійснені всі можливі та достатні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на належне, повне та реальне примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва від 05.09.2019 року у справі № 918/669/18, зокрема не було зупинено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 69303555 та не отримано даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлої сторони виконавчого провадження її спадкоємцем.

Таким чином, враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні докази вчинення головним державним виконавцем Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігорем Кириловичем всіх можливих та достатніх дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на належне, повне та об`єктивне примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва від 05.09.2019 року у справі № 918/669/18, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги № 41.2/28244/2022-13/ВИХ від 12.09.2022 року «На постанову головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2022 ВП №69303555» Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Керуючись ст. 233, 235, 255, 339, 342, 345 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу № 41.2/28244/2022-13/ВИХ від 12.09.2022 року «На постанову головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2022 ВП №69303555» Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" у справі № 918/669/18 - задовольнити.

2. Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2022 ВП №69303555.

Ухвала набирає законної сили 18 жовтня 2022 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 25 жовтня 2022 року.

Суддя О.В. Котков