ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
24 жовтня 2022 року Справа № 903/630/22

за позовом: Волинського обласного центру зайнятості, м.Луцьк
до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1
про стягнення 3 305 грн. 46 коп.
Суддя Кравчук А.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

25.08.2022 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Волинського обласного центру зайнятості до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 3 305 грн. 46 коп. незаконно виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 та судових витрат по справі.

Ухвалою суду від 26.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У відзиві зазначити електронну адресу, іншу контакту інформацію для надіслання процесуальних документів у справі. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 календарних днів з дня вручення даної ухвали, позивачу - протягом 5 календарних днів з дня отримання відзиву. Попереджено сторін, що у разі не подання у встановлений строк обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, вони мають право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведуть, що пропустили строк з поважних причин. Запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х календарних днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

Відповідач ухвалу суду від 26.08.2022 отримав 30.08.2022 (а.с. 48).

Строк для подання відзиву по 14.09.2022.

Відповідач у відзиві, який на адресу суду направлений засобом поштового зв`язку 12.09.2022, позовні вимоги заперечує. Зазначає, що відповідно до наданої позивачем довідки про розрахунки суми до повернення допомоги по безробіттю Любешівська філія не зважаючи на той факт, що відповідачем 14.07.2021 надані відомості щодо зменшення грошового забезпечення ОСОБА_2 в листопаді 2020 року, з 21.07.2021 здійснювала виплату допомоги по безробіттю без урахувань відомостей, наданих військовою частиною. Позивачем не вжито належного досудового врегулювання спору. Актом розслідування страхових внесків встановлено, що розбіжностей даних військовою частиною щодо ОСОБА_1 , які є підставою для призначення виплати матеріального забезпечення, з даними про особу з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не виявлено.

У клопотаннях від 10.09.2022 просить зупинити провадження у справі, оскільки відповідач є військовим формуванням, яке утворене та діє відповідно до законів України, особовий склад якого на даний час переведений на воєнний стан; залишити позов без розгляду у зв`язку з не дотриманням позивачем вимог ГПК України щодо досудового врегулювання спору.

Ухвалами суду від 24.10.2022 у задоволенні вказаних клопотань відмовлено.

Позивач відзив відповідача отримав 15.09.2022 (а.с. 114).

Строк для подання відповіді на відзив по 19.09.2022.

Позивач у відповіді на відзив, яка на адресу суду надіслана 19.09.2022, позовні вимоги підтримує. Зазначає, що позивачем з технічних причин програмного забезпечення ЄІАС прийнято рішення про визнання наказу від 22.03.2022 №НТ220322 недійсним, проте корекція нарахувань та сума до повернення по безробіттю ОСОБА_3 за рахунок роботодавця не змінилася і не скасована.

Відповідач відповідь на відзив отримав 21.09.2022 (а.с. 115).

Строк для подання заперечень по 26.09.2022.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив, які на адресу суду надіслані 26.09.2022, позовні вимоги заперечує. Зазначає, що відповідачем був наданий податковий розрахунок сум доходу, нарахованого на користь платників податків, сум утриманого з них податку, нарахованого єдиного внеску, де відображені зміни, які були внесені до грошового забезпечення за листопад 2020 року. Факт їх надіслання підтверджується відповідною квитанцією. Вирішення проблем щодо несвоєчасного обміну інформацією між Любешівською районною філією Волинського обласного центру зайнятості та Державним реєстром загальнообов`язкового державного соціального страхування не залежить від компетенції Державної прикордонної служби України. Відповідальність за переплату грошової допомоги по безробіттю ОСОБА_1 внаслідок несвоєчасного невжиття заходів Любешівською філією позивача не повинна бути перекладена на відповідача.

Крім того, 05.10.2022 на адресу суду надійшли пояснення позивача №610/24/03.

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом (стаття 118 ГПК України).

При розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим кодексом (частина перша статті 161 ГПК України). Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним (частина п`ята цієї статті).

Позивач скористався своїм правом на подання заяв по суті спору, зокрема позовної заяви, відповіді на відзив. Дозволу подати додаткові пояснення, які він надіслав 03.10.2022 поза межами визначеного ухвалою суду від 26.08.2022 строку, відповідач не просив, а суд не визнавав їх подання необхідним, у зв`язку з чим суд залишає пояснення від 03.10.2022 без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №903/1030/19 від 31.08.2021.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищевикладене, ст. 248 ГПК України щодо розгляду справи у спрощеному провадженні у розумні строки, призначення справи без повідомлення сторін, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -
в с т а н о в и в:

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі - Закон).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, цивільно-правового договору чи на інших підставах, передбачених законом, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) та інші особи, які проходять службу та отримують грошове забезпечення (далі - військовослужбовці), особи, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичні особи - підприємці, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах (ст. 4 Закону).

Згідно зі ст. 6 Закону, право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи.

Статтею 7 Закону передбачено такий вид забезпечення як допомога по безробіттю.

Згідно витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ЗРУ ДПС України №722-ос від 27.11.2020 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 29.11.2020 старшину ОСОБА_1 (а.с. 8).

02.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до Любешівської районної філії Волинського обласного центру зайнятості з заявами про надання (поновлення) статусу безробітного, призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю (а.с. 6-7).

02.12.2020 ОСОБА_1 розпочато виплату допомоги по безробіттю як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу строком з 02.12.2020 по 26.11.2021 (а.с. 9-11).

Наказом від 07.09.2021 №НТ210907 Любешівською філією Волинського обласного центру зайнятості скорочено виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 з 06.09.2021 по 20.09.2021 у зв`язку з недотриманням безробітним рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню (а.с. 12).

Наказом від 24.09.2021 №НТ210924 Любешівською філією Волинського обласного центру зайнятості припинено виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 з 11.08.2021 у зв`язку з невідвідуванням безробітним ДСЗ без поважних причин 30 к.д. і більше (а.с. 13).

Згідно п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» роботодавець зобов`язаний подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в установленому порядку відповідно до законодавства відомості про розмір заробітної плати та використання робочого часу працівників. Достовірність зазначених у документах даних перевіряється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції. У разі подання недостовірних відомостей, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, використання роботодавцем коштів Фонду з порушенням встановленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати страховику заподіяну шкоду.

Згідно п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним якщо відомості про доходи особи, на підставі яких призначено матеріальне забезпечення, є недостовірними з вини роботодавця, центри зайнятості проводять перерахунок страхових виплат з дня їх призначення. Суми незаконно виплачених коштів повертаються роботодавцем. Виплата коштів, недоотриманих особою внаслідок зниження суми страхових виплат, здійснюється за рахунок коштів

Фонду.

На підставі заяви Любешівської районної філії Волинського обласного центру зайнятості від 10.11.2021 №934/24/02 про проведення розслідування страхового випадку (а.с. 14), Луцьким міським центром зайнятості складено акт №228 від 29.11.2021 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яким встановлено, що за даними обміну з ПФУ виявлено зменшення нарахованої суми грошового забезпечення, а саме: у листопаді 2020 року 39 530 грн. 11 коп., а після перерахунку СЗП з урахуванням даних Держреєстру застрахованих осіб сума становила 28 152 грн. 54 коп. Станом на момент перевірки 29.11.2021 дану розбіжність усунуто, про що свідчить пояснення роботодавця. Видана довідка №160 від 29.11.2021 (заробітна плата, грошове забезпечення) ОСОБА_1 . Висновок: розбіжностей даних військової частини НОМЕР_1 щодо ОСОБА_1 , які є підставою для призначення виплати матеріального забезпечення з даними про особу з державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не виявлено. На момент перевірки самостійно усунуто роботодавцем (а.с. 15-16).

Військовою частиною НОМЕР_1 видано довідку про те, що в грудні 2020 року ОСОБА_1 нараховано та сплачено компенсацію за відпустку 11 377 грн. 57 коп. за листопад 2020 року, на яку нараховано та сплачено ЄСВ в розмірі 22%. У зв`язку з отриманням в березні 2021 року роз`яснень, що на дану виплату ЄСВ не нараховується, в квітні 2021 року ОСОБА_1 здійснено перерахування ЄСВ з суми 11 377 грн. 57 коп. (а.с. 17-18).

29.11.2021 Військовою частиною НОМЕР_1 видано довідку про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням ОСОБА_1 (а.с. 19).

Згідно довідки Волинського обласного центру зайнятості від 03.03.2022 сума до повернення за рахунок роботодавця становить 3 305 грн. 46 коп. (а.с. 20).

Згідно п. 7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом

повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Згідно п. 8 Порядку у разі неможливості вручення повідомлення про необхідність повернення коштів з підстав, передбачених абзацом першим пункту 132 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 N 1155, відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

22.03.2022 Любешівською районною філією Волинського обласного центру зайнятості видано наказ №НТ220322 про повернення коштів у встановленому порядку за рахунок роботодавця (а.с. 21).

22.03.2022 позивачем на адресу відповідача направлено претензію №197/24/02 на суму 3 305 грн. 46 коп. на підставі наказу Любешівської районної філії Волинського обласного центру зайнятості видано наказ №НТ220322 від 22.03.2022 (а.с. 24-25).

Відповідач у листі-відповіді від 22.04.2022 зазначає, що ознайомившись з претензією та додатками до неї виявлено певні розбіжності, а саме в даті та описі обставин 11.08.2020. В зазначений період ОСОБА_1 перебував на військовій службі і отримував грошове забезпечення у в/ч НОМЕР_1 . Пропонує для більш детального та об`єктивного вивчення претензії та можливого досудового врегулювання надати повторно довідку «про розрахунок суми до повернення допомоги по безробіттю» (а.с. 26).

Позивач повторно листом від 11.05.2022 направив на адресу відповідача витяг з наказу від 24.09.2021, довідку від 06.05.2022 по розрахунку суми до повернення допомоги по безробіттю (а.с. 27-28).

Відповідач у листі від 06.06.2022 зазначив про відсутність підстав для добровільного виконання надісланих вимог (а.с. 29).

В той же час, наказом Любешівської районної філії Волинського обласного центру зайнятості від 01.06.2022 №НТ220601 визнано недійсним наказ філії №НТ220322 від 22.03.2022 (а.с. 22).

Всі правовідносини за даним наказом між сторонами припинені.

22.07.2022 Любешівською районною філією Волинського обласного центру зайнятості видано наказ №НТ220722 про повернення коштів у встановленому порядку за рахунок роботодавця (а.с. 23).

Докази звернення позивача до відповідача з повідомленням про необхідність повернення протягом 15 календарних днів з дня його отримання незаконно виплачених коштів, виданого на підставі наказу Любешівської районної філії Волинського обласного центру зайнятості №НТ220722 від 22.07.2022 про повернення коштів у встановленому порядку за рахунок роботодавця в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, строк виконання зобов`язання за наказом Любешівської районної філії Волинського обласного центру зайнятості №НТ220722 від 22.07.2022, який є підставою позову, не настав, у зв`язку з чим звернення позивача до суду є передчасним, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

У зв`язку з відмовою у позові правові підстави покладення судових витрат на відповідача відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-
вирішив:

У задоволенні позову Волинського обласного центру зайнятості до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 3 305 грн. 46 коп. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук