ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" жовтня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/377/22

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова"

про заборгованості в сумі 628 428 грн. 91 коп.

та розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020"

про стягнення збитків у розмірі 202 291 грн. 98 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Безззубкін С.М. (поза межами приміщення суду);

Від відповідача: Оніщук Є.О. (поза межами приміщення суду).

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

20 червня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" (далі - позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" (далі - відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом про заборгованості в сумі 628 428 грн. 91 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ст. 193 ГК України, ст. ст. 11, 512, 513, 514, 525, 516, 526, 530, 610 ЦК України, просить стягнути 628 428 грн. 91 коп. (з яких 513 751 грн. 93 коп. основної заборгованості, 25 788 грн. 86 коп. штрафу, 41 622 грн. 94 коп. 20% річних, 47 265 грн. 18 коп. інфляційних втрат) заборгованості за неналежне виконання договору поставки від 18 березня 2021 року № 1803-01.

Як на підставу позову позивач вказує на неналежне виконання умов договору відповідачем, зокрема не проведення останнім коштів за поставлений та отриманий товар, у зв`язку з чим позов просить задоволити в повному обсязі.

В судовому засіданні 04 жовтня 2022 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та з підстав наведених у позовній заяві. Окрім того представник позивача просив суд відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви.

Відповідач в свою чергу не погоджуючись з позовними вимогами позивача, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає наступні обставини.

Не відповідає дійсності твердження позивача про те, що останнім виконано свої зобов`язання за договором та виникнення заборгованості у зв`язку з несплатою коштів за частину переданого товару згідно видаткової накладної № 222 від 30 грудня 2021 року та несплатою коштів за вартість переданого товару згідно накладних № 223 від 31 грудня 2021 року, № 6 від 06 січня 2022 року, № 13 від 12 січня 2022 року.

Відповідач зазначає, сторони є платниками податку на додану вартість, тому, відповідно до п. 6.5. договору сторони визначили, що постачальник гарантує складання та заповнення податкових накладних в електронній формі з дотриманням встановлених законодавством України вимог, в тому числі, щодо накладення електронного цифрового підпису уповноваженої особи постачальника в день виникнення податкових зобов`язань. Постачальник зобов`язується зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом терміну, згідно діючого ПКУ, наступних за датою її складення.

Відповідно до п. 6.6. договору, постачальник (Позивач) несе відповідальність перед покупцем за своєчасність та правильність оформлення та реєстрації податкових накладних за господарськими операціями, що здійснюються на підставі цього договору. В разі, якщо через дії/бездіяльність постачальника покупець втрачає право на податковий кредит за податковою накладною, що оформлена неналежним чином або не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно вимог податкового законодавства, постачальник зобов`язаний на вимогу покупця відшкодувати покупцю збитки в сумі такого податкового кредиту.

Проте, позивачем не виконано вищевказаних зобов`язань визначених договором та податковим кодексом України, оскільки позивачем не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних в установлені терміни податкові накладні на постачання товарів.

Отже, на думку відповідача, враховуючи що останньому передано право власності на товар згідно видаткових накладних, позивач зобов`язаний скласти податкові накладні на постачання відповідачу товару загальною вартістю 1 213 751 грн. 93 коп. з ПДВ, що становить 202 291 грн. 98 коп. Оскільки всупереч положенням договору та чинного законодавства, позивачем не зареєстровані податкові накладні, це призвело до відсутності у покупця (відповідача) підстав для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту в розмірі 202 291 грн. 98 коп.

Відповідач стверджує, що вказані обставини є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю позивача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту Відповідача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично с збитками відповідача. Окрім того, 28 червня 2022 року відповідачем перераховано позивачу 311 459 грн. 95 коп. основного боргу по договору, відповідно залишок основного боргу становить 202 291 грн. 98 коп.

Щодо нарахування позивачем штрафних санкцій, відповідач зазначає, що вказані нарахування у зв`язку із відсутністю підстав для стягнення основної суми заборгованості є необгрутованими та безпідставними.

Отже, на думку відповідача, оскільки позивачем не виконано своїх зобов`язань згідно договору, порушено вимоги Податкового кодексу України та завдано збитків відповідачу, підстави для стягнення коштів з відповідача за поставлений товар згідно видаткових накладних, по яким не зареєстровано податкові накладні, відсутні, тому, відповідач позовні вимоги заперечує у повному обсязі та просить суд в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 04 жовтня 2022 року представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог позивача та підтримав подану зустрічну позовну заяву.

Окрім того, Товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" подано зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" про стягнення збитків у розмірі 202 291 грн. 98 коп., яка обґрунтована, тим що, Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" (відповідач за зустрічним позовом) не виконано зобов`язань визначених договором поставки № 1803-01 від 18 березня 2021 року та Податковим кодексом України, а саме не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних в установлені терміни податкові накладні на постачання товарів загальною вартістю 1 213 751 грн. 93 коп. з ПДВ, яке становить 202 291 грн. 98 коп., що у свою чергу на думку відповідача (позивача за зустрічним позовом) призвело до виникнення у Товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" збитків на суму 202 291 грн. 98 коп., які останній просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020".

Не погоджуючись із поданим зустрічним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" подало до суду заперечення які обґрунтовані наступними обставинами.

Відповідач за зустрічним позовом зазначає, що за договором поставки № 1803-01 від 18 березня 2021 року останнім здійснено поставку товару на адресу позивача за зустрічним позовом. В зв`язку із здійснення поставки товару на підставі ст. 187.1 Податкового кодексу України, відповідачем за зустрічною позовною заявою складені відповідні податкові накладні.

Згідно зі ст. 201.10.14 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків контролюючий орган застосовує штрафні санкції до платника податків, згідно Податковим кодексом України.

Відповідач за зустрічним позовом зазначає, що податкові накладні подав на реєстрацію 14 січня 2022 року до Єдиного державного реєстру податкових накладних, однак реєстрація зазначених податкових накладних була зупинена. Відповідно до пп. 4 п. 6 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній до 01 січня 2022 року) відповідач зазначає, що у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розпахунку коригування.

Отже, у зв`язку із цим, реальні збитки позивач за зустрічним позовом понесе після закінчення вищевказаних граничних строків, оскільки після настання цих дат право на включення до податкового кредиту суму податку на додану вартість за вищевказаними податковими накладними буде остаточно втрачено, тому, зважаючи на вищевикладені обставини, відповідач за зустрічним позовом вважає, що позивач за зустрічним позовом не втратив право на податковий кредит за податковими накладними, що у свою чергу свідчить про відсутність реальних збитків з приводу неможливості скористатись податковим кредитом за зазначеними податковими накладними.

Зважаючи на вищевикладені обставини, відповідач за зустрічним позовом позовів вимоги не визнає та просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі.

Заяви та клопотання у справі.

07 липня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача в порядку ст. 165 ГПК України надійшов відзив на позову заяву, в якому останній призовні вимоги не визнає та просить суд в задоволенні позову відмовити.

08 липня 2022 року до відділі канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшла зустрічна позовна заява.

08 серпня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача за первісним позовом в порядку ст. 166 ГПК України надійшла відповідь на відзив відповідача за первісним позовом, в якій позивач спростовує доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву та просить суд позовні вимоги задоволити. Окрім того, позивачем за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) подано до суду в порядку ст. 165 ГПК України відзив на зустрічну позовну заяву, в якому останній позовні вимоги заперечує.

22 серпня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним) в порядку ст. 166 ГПК України надійшла відповідь на відзив відповідача (позивача за первісним позовом), в якій позивач спростовує доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву та просить суд позовні вимоги задоволити.

14 вересня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача за первісним позовом подав заперечення на відповідь на відзив.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 918/377/22 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" про заборгованості в сумі 628 428 грн. 91 коп., розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 11 липня 2022 року об 15:30 год.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11 липня 2022 року відкладено підготовче засідання на 08 серпня 2022 року та прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" про стягнення збитків у розмірі 202 291 грн. 98 коп. до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19 вересня 2022 року закрито підготовче провадження по розгляду позовної заяви у справі № 918/377/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" про заборгованості в сумі 628 428 грн. 91 коп. та зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" про стягнення збитків у розмірі 202 291 грн. 98 коп. та призначено розгляд справи № 918/377/22 до судового розгляду по суті на 04 жовтня 2022 року.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов первісний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

18 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" (далі - покупець) укладено договір поставки № 1803-01 (далі - договір).

Відповідно до предмету договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується товар та оплатити його вартість в порядку та на умовах, обумовлених у цьому договорі (п. 1.1. договору).

Найменування товару: барда зернова, барда зернова нативна, барда після спиртова суха (п. 1.2. договору).

Асортимент, кількість, вид, упаковки, ціна товару вказуються у видаткових накладних на товар, складених на підставі заявок покупця та/або специфікації до цього договору (п. 1.3 договору).

Датою поставки за цим договором вважається дата передачі товару постачальником покупцеві в місці поставки (п. 3.3. договору).

Відповідно до п. 3.4 договору, право власності переходить до покупця при передачі товару (кожної його частини, партії) постачальником покупцеві у місці поставки. Передача права власності на товар оформляється шляхом підпису на видатковій накладній уповноваженої особи покупця. Повноваження осіб, які здійснили прийомку товару від імені покупця, підтверджуються разовою довіреністю або оформленням довіреностей на невизначений строк.

На виконання зобов`язань за договором позивач здійснював поставки товару, що підтверджується видатковою накладною № 222 від 30 грудня 2021 року та товарно- транспортною накладною № Р222 від 30 грудня 2021 року на суму 146 782 грн. 15 коп., видатковою накладною № 223 від 31 грудня 2021 року та товарно-транспортною накладною № Р223 від 31 грудня 2021 року на суму 144 965 грн. 15 коп., видатковою накладною № 6 від 06 січня 2022 року та товарно-транспортною накладною № Р6 від 06 січня 2022 року на суму 150 416 грн. 15 коп., видатковою накладною № 13 від 12 січня 2022 року та товарно-транспортною накладною № 13 від 12 січня 2022 року на суму 145 992 грн. 14 коп.

Згідно з п. 2.1., 2.2. договору, форма оплати вартості поставленого товару: безготівковий розрахунок, за допомогою перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника покупець здійснює оплату 100 % вартості товару протягом семи календарних днів з дати поставки товару і підписання відповідних видаткових накладних та ТТН.

Однак, в порушення договірних зобов`язань, вартість поставленого за видатковими накладними товару відповідачем в повному обсязі не сплачена.

Відповідачем здійснило часткову оплату вартості поставленого товару за видатковою накладною № 222 від 30 грудня 2021 року в розмірі 74 403 грн. 66 коп.

Загальний розмір заборгованості за договором станом на день подання позовної заяви складає 513 751 грн. 93 коп.

Відповідно до п.п. 6.1., 6.2. договору, у разі невиконання або неналежного виконання однією із сторін своїх зобов`язань за цим договором винна сторона повинна відшкодувати іншій стороні заподіянні в результаті цього фактичні збитки в повному обсязі. За відмову в оплаті вартості поставленого постачальником покупцеві товару, а також несвоєчасну або неповну оплату товару, покупець зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом усього періоду прострочення виконання зобов`язання незалежно від його тривалості.

Пунктом 6.3 договору визначено, що у випадку порушення покупцем строку розрахунку за отриманий товар більш ніж на 30 календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі 5 % від вартості неоплачуваної партії товару, а також за користування чужими коштами, на підставі ст. 625 ЦК України, покупець сплачує постачальнику 20 відсотків річних від простроченої суми заборгованості.

Зважаючи на вказані вище просторочення у розрахунках за поставлений товар, позивач нарахував відповідачу 25 788 грн. 86 коп. штрафу, 41 622 грн. 94 коп. 20% річних, 47 265 грн. 18 коп. інфляційних втрат.

Враховуючи викладені обставини та прострочення у розрахунках за договором, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за порушення строків проведення оплати за поставлений товар та штрафні санкції.

Наведені обставини стали причиною звернення позивачем (за первісним позовом) з позовом та є предметом спору у даній справі.

Окрім того, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов зустрічний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Відповідно до договору поставки Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" товар загальною вартістю 3 975 186 грн. 59 коп. з ПДВ в сумі 662 531 грн. 10 коп.

Пунктом 6.5. договору сторони визначили, що постачальник гарантує складання та заповнення податкових накладних в електронній формі з дотриманням встановлених законодавством України вимог, в тому числі, щодо накладення електронного цифрового підпису уповноваженої особи постачальника в день виникнення податкових зобов`язань. постачальник зобов`язується зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом терміну, згідно діючого ПКУ, наступних за датою її складення.

Відповідно до п. 6.6. договору, постачальник несе відповідальність перед покупцем за своєчасність та правильність оформлення та реєстрації податкових накладних за господарськими операціями, що здійснюються на підставі цього договору. В разі, якщо через дії/бездіяльність постачальника покупець втрачає право на податковий кредит за податковою накладною, що оформлена неналежним чином або не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно вимог податкового законодавства, постачальник зобов`язаний на вимогу покупця відшкодувати покупцю збитки в сумі такого податкового кредиту .

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, в силу вимог п. 198.1 ст. 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підт верджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За змістом пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця. - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Проте, відповідач за зустрічним позовом не виконав вищевказаних зобов`язань визначених договором та Податковим кодексом України та не зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних в установлені терміни податкові накладні на постачання товарів загальною вартістю 1 213 751 грн. 93 коп. з ПДВ, яке становить 202 291 грн. 98 коп., здійснених згідно: видаткової накладної № 186 від 10 грудня 2021 року сума товару без ПДВ 119 263 грн. 40 коп., ПДВ 23 852 грн. 68 коп., всього з ПДВ 143 116 грн. 08 коп.; видаткової накладної № 191 від 15 грудня 2021 року сума товару без ПДВ 89 416 грн. 72 коп.. ПДВ 17 883 грн. 34 коп., всього з ПДВ 107 300 грн. 06 коп.; видаткової накладної № 194 від 17 грудня 2021 року сума товару без ПДВ 99 406 грн. 72 коп., ПДВ 19 881 грн. 34 коп., всього з ПДВ 119 288 грн. 06 коп.; видаткової накладної № 204 від 22 грудня 2021 року сума товару без ПДВ 98 296 грн. 72 коп., ПДВ 19 659 грн. 34 коп., всього з ПДВ 117 956 грн. 06 коп.; видаткової накладної № 212 від 24 грудня 2021 року сума товару без ПДВ 114 946 грн. 73 коп., ПДВ 22 989 грн. 35 коп., всього з ПДВ 137 936 грн. 08 коп.; видаткової накладної № 222 від 30 грудня 2021 року сума товару без ПДВ 122 318 грн. 46 коп., ПДВ 24 463 грн. 69 коп., всього з ПДВ 146 782 грн. 15 коп.; видаткової накладної № 223 від 31 грудня 2021 року сума товару без ПДВ 120 804 грн. 29 коп., ПДВ 24 160 грн. 86 коп., всього з ПДВ 144 965 грн. 15 коп.; видаткової накладної № 6 від 06 січня 2022 року сума товару без ПДВ 125 346 грн. 79 коп., ПДВ 25 069 грн. 36 коп., всього з ПДВ 150 416 грн. 15 коп.; видаткової накладної № 13 від 12 січня 2022 року сума товару без ПДВ 121 660 грн. 12 коп., ПДВ 24 332 грн. 02 коп., всього з ПДВ 145 992 грн. 14 коп.

Таким чином, враховуючи що позивачу за зустрічним позовом протягом грудня 2021 року - січня 2022 року передано право власності на товар згідно вищевказаних видаткових накладних, відповідач за зустрічним позовом зобов`язаний скласти податкові накладні на постачання товару загальною вартістю 1 213 751 грн. 93 коп. з ПДВ, що становить 202 291 грн. 98 коп. Не зареєстровані податкові накладні, стали причиною відсутності у позивача за зустрічним позовом підстав для нарахування сум податку, що відносяться до податкового креди ту в розмірі 202 291 грн. 98 коп.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" в порушення вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" позбавлене права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 202 291 грн. 98 коп., що на думку позивача за зустрічним позовом є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова", а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками для останнього на суму 202 291 грн. 98 коп.

Враховуючи викладені обставини, позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом збитки за порушення строків реєстрації податкового зобов`язання передбачених договором та законом.

Наведені обставини стали причиною позивача із позовом зустрічною позовною заявою до суду та є предметом спору у даній справі.

Джерела права й акти їх застосування.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України, судом враховано законодавство що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору поставки.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України)

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У силу вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76-78 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення і висновок суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Аргументуючи позовні вимоги позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки від 18 березня 2021 року № 1803-01.

В якості доказів вказаних обставини суду надано наступні докази, а саме: копію договору поставки № 1803-01 від 18 березня 2021 року; копію додаткової угоди до договору № 2 від 30 грудня 2021 року; копію видаткової накладної № 222 від 30 грудня 2021 року; копію товаро-трансопртної накладної № Р222 від 30 грудня 2021 року; копію видаткової накладної № 223 від 31 грудня 2021 року; копію товаро-транспортної накладної № Р223 від 31 грудня 2021 року; копію видаткової накладної № 6 від 06 січня 2022 року; копію товаро-транспортної накладної № Р6 від 06 січня 2022 року; копію видаткової накладної № 13 від 12 січня 2022 року; копію товаро-транспопртної накладної № Р13 від 12 січня 2022 року.

На підставі вказаних доказів судом встановлено, а саме: факт виникнення між сторонами договірних відносин з поставки товару; факт передачі позивачем товару відповідачу; факт отримання відповідачем товару; факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань по оплаті за поставлений товар.

Згідно до розрахунку заборгованості станом час звернення позивачем з позовом до суду заборгованість відповідача перед останнім за поставку товару становить 513 751 грн. 93 коп.

Однак, судом встановлено, що відповідно до платіжного доручення 28 червня 2022 року, відповідачем сплачено позивачу в рахунок заборгованості по договору поставки 311 459 грн. 95 коп.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 231 ГПК України Господарський суд закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

Отже, судом встановлено, що предмет спору в частині стягнення 311 459 грн. 95 коп. основної заборгованості по договору відсутній, тому, провадження в даній частині позову підлягає до закриття.

Однак, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази повної сплати заборгованості відповідачем.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" до Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" в частині стягнення основної заборгованості в сумі 202 291 грн. 98 коп., підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню.

Окрім того, враховуючи зазначені прострочення у розрахунках за договором, позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України та п. 6 договору пеню, 3% річних, штраф та інфляційні втрати, а саме 25 788 грн. 86 коп. штрафу, 41 622 грн. 94 коп. 20% річних, 47 265 грн. 18 коп. інфляційних втрат

Суд здійснивши власний розрахунок за допомогою системи комплексного інформаційного забезпечення LIGA:360 встановив, що позивачем вірно нараховано суму штрафних санкцій та відповідальності за неналежне виконання грошового зобов`язання.

Отже, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про правомірне нарахування позивачем відповідачу пені, 3% річних, штрафу та інфляційних втрат.

До стягнення з відповідача підлягає наступна відповідальність за невиконання грошового зобов`язання, а саме 25 788 грн. 86 коп. штрафу, 41 622 грн. 94 коп. 20% річних, 47 265 грн. 18 коп. інфляційних втрат та .

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні в розумінні ст. ст. 74-78 ГПК України будь-які докази сплати у повному обсязі нарахованих штрафних санкцій та відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Пунктами 1 та 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги первісного позову підлягають до задоволення в повному обсязі.

З правовою позицією та аргументами позивача суд погоджується та приймає останні.

Щодо правової позиції відповідача суд зазначає наступне.

Як встановлено вище, відповідно до договору поставки № 1803-01 від 18 березня 2021 року позивачем здійснено поставку товару відповідача, що підтверджується видатковими накладними та товаро-транспортними накладними.

Суд зазначає, що згідно з п. 2.1., 2.2. договору, форма оплати вартості поставленого товару: безготівковий розрахунок, за допомогою перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника покупець здійснює оплату 100 % вартості товару протягом семи календарних днів з дати поставки товару і підписаний відповідних видаткових накладних та ТТН.

Таким чином, сторони в договорі визначили строк оплати товару, який розпочинає свій відлік з моменту отримання відповідачем товару та складає 7 сім календарних днів з такого моменту.

Відповідач товару отримав у повному обсязі, що підтверджується відповідними видатковими накладними, що надавались суду сторонами та містяться в матеріалах справи.

Однак відповідач, в порушення договірних зобов`язань, вартість товару, поставленого за видатковими накладними № 222 від 30 грудня 2021 року, № 223 від 31 грудня 2021 року, № 6 від 06 січня 2022 року, № 13 від 12 січня 2022 року, не сплачена у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач здійснив часткову оплату вартості поставленого товару за видатковою накладною № 222 від 30 грудня 2021 року в розмірі 74 403 грн. 66 коп., а також після звернення позивачем до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості - 28 червня 2022 року здійснена оплата у розмірі 311 459 грн. 95 коп. у зв`язку із цим розмір основної заборгованості відповідача за товар складає 202 291 грн. 98 коп.

Посилання відповідача щодо відмови від оплати вартості товару, з огляду на порушення позивачем терміну реєстрації податкових накладних за отриманий відповідачем товар, суд оцінює критично, оскільки відповідно до договору поставки відліку строку оплати товару сторони визначили моментом отримання відповідачем товару, а не моментом реєстрації податкових накладних на такий товар.

Зважаючи на викладені обставини відповідач повинен сплатити вартість отриманого товару в строк, визначений в п. 2.2 договору, а саме протягом 7 календарних днів з дати поставки товару та підписання видаткових накладних і ТТН.

Тому, твердження відповідача щодо відсутності обов`язку з оплати отриманого товару, викладені в відзиві на позовну заяву, є безпідставними.

Окрім того, суд відхиляє заперечення відповідача щодо нарахованих позивачем штрафних санкцій за порушення строків розрахунку за договором, оскільки нарахування штрафних санкцій за договором знаходиться в безпосередньому зв`язку з настанням порушення умов договору.

Також, суд відхиляє аргументи відповідача щодо неналежного виконання позивачем зобов`язання із реєстрації податкових накладних, оскільки в даному випадку це не спростовує факт невиконання умов договору відповідачем з оплати за поставлений та отриманий товар.

Отже, з правовою позицією та аргументами відповідача суд не погоджується та не приймає останні.

Щодо зустрічної позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 187.1. Податкового кодексу України встановлено, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів під покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

В зв`язку із здійснення поставки товару Товариству з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова", на підставі ст. 187.1 Податкового кодексу України, Товариством з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" складено податкові накладні.

Згідно зі ст. 201.10.14 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків контролюючий орган застосовує штрафні санкції до платника податків, згідно Податковим кодексом України.

Однак, порушення строку реєстрації податкової накладеної не звільняє такого платника податку від обов`язку здійснити реєстрацію податкової накладної, строк реєстрації якої порушено.

Як вбачається із матеріалів справи, податкові накладні подані 14 січня 2022 року на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкових накладних, що підтверджується відповідними квитанціями з особистого кабінету платника податків № та , однак реєстрація зазначених податкових накладних зупинена.

Зважаючи на вказані обставини, Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" розпочало процедуру розблокування зупинених податкових накладних, в порядку передбаченому Постановою КМУ № 1165 від 11 грудня 2019 року "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Однак, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні запроваджений воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

З 27 травня 2022 року набрав чинності Закон України № 2260 від 12 травня 2022 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану", яким була відновлена реєстрація податкових накладних в ЄДРПН.

05 липня 2022 року відповідач за зустрічною позовною заявою подав на реєстрацію податкові накладні, однак за рішенням контролюючого органу вказані податкові накладні не прийняті до реєстрації.

Відповідно до норм діючого податкового законодавства України, продавець, який порушив строк реєстрації податкових накладних, зобов`язаний зареєструвати податкові накладні на проданий товар не пізніше строку, до якого зберігається право покупця на включення до податкового кредиту такої податкової накладної.

Згідно до пп. 4 п. 6 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній до 01 січня 2022 року), у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, оскільки податкові накладні складені в грудні 2021 року (№ 21 від 10 грудня 2021 року, № 28 від 15 грудня 2021 року, № 34 від 17 грудня 2021 року, № 44 від 22 грудня 2021 року, № 54 від 24 грудня 2021 року, № 64 від 30 грудня 2021 року, № 65 від 31 грудня 2021 року), за Товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" зберігається право на включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість за такими податковими накладними протягом 1095 календарних днів з дати їх складення, тобто до грудня 2024 року.

Оскільки, з 01 січня 2022 року редакцію пп. 4 п. 6 ст. 198 Податкового кодексу України змінено, строк, за яким зберігається право платника податку на включення до податкового кредиту сум податку з ПДВ за податковими накладними, що несвоєчасно зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, становить 365 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунку коригування.

Тому, за податковими накладними, складеними в січні 2022 року (№ 6 від 06 січня 2022 року, № 14 від 12 січня 2022 року), за Товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" зберігається право на включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість за такими податковими накладними протягом 365 календарних днів з дати їх складення, тобто до січня 2023 року.

Суд зазначає, що позивачем за зустрічним позовом помилково тлумачиться пункт 6.6 договору, а саме постачальник несе відповідальність за своєчасність та правильність оформлення та реєстрації податкових накладних за господарськими операціями, що здійснюються за цим договором. В разі, якщо через дії/бездіяльність постачальника покупець втрачає право па податковий кредит за податковою накладною, що оформлена неналежним чином або не зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних згідно вимог податкового законодавства, постачальник зобов`язаний на вимогу Покупця відшкодувати покупцю збитки в сумі такого податкового кредиту.

Відповідно до умов пункту 6.6. договору, передбачена відповідальність постачальника за своєчасність та правильність оформлення та реєстрації податкових накладних, яка наступає для постачальника лише в тому випадку, якщо за результатами вказаних дій або бездіяльності постачальника покупець втратить право на податковий кредит за такими податковими накладними.

Невірним є ототожнення строку реєстрації податкових накладних, передбачених ст. 201.10.14 Податкового кодексу України, зі строком настання збитків в результаті втрати право на податковий кредит за такими податковими накладними.

Строк, установлений ст. 201.10.14 Податкового кодексу України, встановлений для платника податку (продавця товару) для реєстрації податкової накладної не є граничним. Порушення такого строку спричиняє негативні наслідки для такого платника у формі штрафних санкцій з боку держави в особі контролюючого органу. Однак, порушення строку реєстрації податкової накладної не звільняє такого платника податків (продавця товарів) від обов`язку здійснити реєстрацію податкової накладної, строк реєстрації якої був прострочений, і такий обов`язок залишається за платником в межах строку, за яким покупець товару має право скористатися податковим кредитом за такою податковою накладною, оскільки, в результаті закінчення строку, за яким покупець товару має право скористатися податковим кредитом, призводить до остаточної втрати покупцем права на такий податковий кредит.

В зв`язку із цим, збитки Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" може понести після закінчення вищевказаних граничних строків, оскільки після настання цих дат право на включення до податкового кредиту суму податку на додану вартість за вищевказаними податковими накладними буде остаточно втрачено.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що на час розгляду справи № 918/377/22 Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" не втратило право на податковий кредит за податковими накладними від Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020", а тому, не зазнало збитків з приводу неможливості скористатись податковим кредитом за зазначеними податковими накладними.

З огляду на зазначене, позовна вимога про стягнення таких збитків є передчасною, оскільки на час звернення до суду з вимогою про стягнення збитків право Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" є непорушеним.

Суд, за результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про відсутність порушених майнових прав позивача за зустрічним позовом, тому, у задоволенні зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" про стягнення збитків у розмірі 202 291 грн. 98 коп. слід відмовити.

Порушені права та інтереси позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дана справа, яка пов`язана з виконанням правочинів в господарській діяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Отже у первісному позові, невиконання відповідачем зобов`язання в укладених з позивачем правочину порушило інтереси останнього, які полягають у несвоєчасному оплаті за поставлений товар та обумовлює настання передбачених цим правочином та законом правових наслідків у вигляді стягнення суми заборгованості, штрафних санкцій та відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, відтак позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом.

Щодо зустрічної позовної заяви, суд зазначає, що позивачем за зустрічним позовом не доведено порушеного права, що у свою чергу обумовлено настання передбачених законом правових наслідків у вигляді стягнення з відповідача за зустрічним позовом збитків.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем за первісним позовом по справі у якості судових витрат заявлено сплату судового збору в розмірі 9 426 грн. 44 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем частково погашено основну заборгованість, тому, провадження в частині стягнення 311 459 грн. 95 коп. основної заборгованості підлягає закриттю.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зокрема зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, закриття провадження.

Отже, суд роз`яснює позивачу за первісним позовом, що сума судового збору в сумі 4 671 грн. 90 коп., може повернена останньому на підставі відповідного клопотання.

Зважаючи на викладені вище обставини, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 4 754 грн. 53 коп.

У зв`язку із задоволенням позову, та враховуючи, що в результаті неправильних дій відповідача, який не сплатив відповідачу обумовлені договором кошти у встановлений строк, що призвело до необхідності позивачу звертатись до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 4 754 грн. 53 коп. покладає на відповідача.

Щодо сплаченого судового збору у розмірі 3 034 грн. 39 коп. за подання зустрічної позовної заяви, згідно статті 129 ГПК України останній залишається за позивачем за зустрічним позовом у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 123, 129, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" (35433, Рівненська обл., Гощанський р-н., с. Горбаків, вул. Шкільна, код. 03775871) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" (54001, м. Миколаїв, вул. Нікопольська, 61/11, оф. 4 ,код. 43636764) 202 291 (двісті дві тисячі двісті дев`яносто один) грн. 98 коп. основної заборгованості, 25 788 (двадцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн. 86 коп. штрафу, 41 622 (сорок одна тисяча шістсот двадцять два) грн. 94 коп. 20% річних, 47 265 (сорок сім тисяч двісті шістдесят п`ять) грн. 18 коп. інфляційних втрат та 4 754 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят чотири) грн. 53 коп. судового збору.

3. Провадження в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" 311 459 грн. 95 коп. основної заборгованості по договору поставки № 1803-01 від 18 березня 2021 року - закрити.

4 Видати наказ після набранням рішення законної сили.

5. В задоволенні зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос України 2020" про стягнення збитків у розмірі 202 291 грн. 98 коп. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21 жовтня 2022 року.

Суддя Войтюк В.Р.