ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

19.10.2022м. ХарківСправа № 922/1853/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергум"
боржник Вільхуватська сільська рада

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергум" звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу на стягнення з Вільхуватської сільської ради (боржника) заборгованості за Договором № 16 про постачання електричної енергії споживачу в розмірі 230 930,69 грн.

Відповідно до приписів статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Згідно частини першої статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дослідивши матеріали заяви ТОВ "Енергум", суд зазначає наступне.

Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України наведено вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, згідно з якими заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших (письмових) документів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а заявник має обґрунтувати свої вимоги та надати до суду належні, в розумінні статті 76 ГПК України, докази, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Обставини, які свідчать про безспірність вимог, є обов`язковою умовою наказного провадження. При цьому, законом не передбачено обов`язку суду здійснювати перерахунок заявлених вимог, так як у протилежному випадку суд, буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить цільовому призначенню інституту наказного провадження.

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу ТОВ "Енергум" в описовій її частині вказує, що сума заборгованості Вільхуватської сільської ради за Договором № 16 про постачання електричної енергії споживачу від 14 січня 2022 року становить 200 930,69 грн., а також посилається на Акт прийому-передачі електричної енергії за лютий 2022 року на об`єм 50 933 кВт*годину на суму (всього з ПДВ) 200 930,69 грн., що не відповідає розміру заявленої до стягнення в прохальній частині заяви суми боргу: 230 930,69 грн.

Суд зауважує, разом з тим, що механізм наказного провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати (перевірити) наведені заявником суми заборгованості та залишення заяви без руху для їх уточнення. Таким чином, за висновками суду, заявлені вимоги є непідтвердженими, а заявником не дотримано в повній мірі вимог пункту 4 частини другої статті 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Енергум" щодо видачі судового наказу за вх. № 1853/22.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відповідно до частини першої статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 147, 148, 149, 150, 152, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум" щодо видачі судового наказу на стягнення з Вільхуватської сільської ради заборгованості за Договором № 16 про постачання електричної енергії споживачу в розмірі 230 930,69 грн. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку статей 255 - 257 ГПК України до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу підписано 19.10.2022.

Суддя В. В. Рильова