ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2022м. ХарківСправа № 922/14/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідан-Комерц", м. Миколаїв 3-я особа на стороні позивача за первісним позовом, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки", село Софіївка Перша, Харківська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Поділля", м. Харків
про та зустрічним позовом до про стягнення 1600000,00 грн. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Поділля", м. Харків Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідан-Комерц", м. Миколаїв 3-я особа на стороні відповідача за зустрічним позовом, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки", село Софіївка Перша, Харківська область розірвання договору
за участю представників:

ТОВ "Агропродукт Поділля" - не з`явився

ТОВ "Ерідан-Комерц" - не з`явився

ТОВ "Софія-Близнюки" - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ерідан-Комерц" (позивач за первісним позовом) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Поділля" (відповідач за первісним позовом) про стягнення заборгованості за договором про відступлення права вимоги №600 від 30.06.2021 в розмірі 1600000,00 грн. Також, позивач за первісним позовом просить суд стягнути з відповідача за первісним позовом витрати на правову допомогу в розмірі 24000,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Поділля" своїх зобов`язань щодо сплати Товариству з обмеженою відповідальністю "Ерідан-Комерц" грошових коштів в розмірі 1600000,00 грн. у встановлений договором про відступлення права вимоги №600 від 30.06.2021 строк.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.01.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки" до участі у справі в якості 3-ї особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, призначено підготовче засідання.

04 лютого 2022 року до Господарського суду Харківської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Поділля" із зустрічним позовом (вх.№ 2668) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідан-Комерц" про розірвання договору про відступлення права вимоги №600 від 30.06.2021.

В обґрунтування позовних вимог про розірвання договору про відступлення права вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю Агропродукт Поділля посилається на наявність умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, які є підставою для розірвання договору, у зв`язку з істотною зміною обставин, а саме те, що в момент укладення договору новий кредитор не міг знати, що настане така обставина, як процедура банкрутства ТОВ Софія-Близнюки. Окрім того, в обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю Агропродукт Поділля посилається також на те, що в момент підписання спірного договору про відступлення права вимоги позивачу не було відомо про критично складний фінансовий стан ТОВ Софія-Близнюки.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.02.2022 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Поділля" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідан-Комерц" про розірвання договору. Вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження з первісним позовом. Залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки" до участі у справі в якості 3-ї особи на стороні відповідача за зустрічним позовом, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Поділля" 04.02.2022 за вх.№ 2667 надало до суду відзив на первісну позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Ерідан-Комерц" у задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про відступлення права вимоги №600 від 30.06.2021 в розмірі 1600000,00 грн. При цьому у відзиві на первісну позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Поділля" вказує, що на момент настання строку оплати (15.11.2021) за договором про відступлення права вимоги від 30.06.2021 № 600 умови такого договору понесли істотних змін. Так, відповідач за первісним позовом вказує, що на момент настання обов`язку у ТОВ "Агропродукт Поділля" із сплати за договором про відступлення права вимоги від 30.06.2021 № 600, статус ТОВ Софія-Блнзнюки, як боржника в розумінні норм Цивільного та Господарського кодексів України змінився та набув ознак боржника в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства. В момент відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ Софія-Близнюки повністю змінився механізм стягнення заборгованості з боржника, що в свою чергу і змінило обставини, за яких ТОВ "Агропродукт Поділля" сподівалося стягнути заборгованість за договором про відступлення права вимоги від 30.06.2021 № 600.

Також, відповідач за первісним позовом у відзиві на первісну позовну заяву зазначає, що в момент укладання спірного договору новий кредитор не міг знати, що настане така обставина, як процедура банкрутства ТОВ Софія-Близнюки, а тому первісний кредитор та новий кредитор не могли усунути таку причину після її виникнення, при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися, адже ініціюючим кредитором у справі № 922/2334/21 виступав АТ Райффайзен Банк. ТОВ "Ерідан-Комерц" при укладанні спірного договору про відступлення права вимоги від 30.06.2021 № 600 не мало на меті реальну передачу прав на стягнення заборгованості за договорами поставки сільськогосподарської продукції № 956 від 02.09.2020 та № 972 від 04.09.2020, а лише мало намір безпідставного збагачення, як за рахунок ТОВ "Агропродукт Поділля", отримавши оплату за договором у розмірі 1600000,00 грн., так і за рахунок боржника ТОВ Софія-Близнюки у процедурі банкрутства у справі № 922/2334/21. Таким чином, відповідач за первісним позовом вказує, що у зв`язку із зміною істотних умов договору № 600 від 30.06.2021 про відступлення права вимоги, у позивача за первісним позовом відсутні підстави для пред`явлення вимоги про стягнення з ТОВ "Агропродукт Поділля" 1600000,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ерідан-Комерц" 06.07.2022 за вх.№ 6232 та 07.07.2022 за вх.№ 6259 надало відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просить суд відмовити ТОВ "Агропродукт Поділля" у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на відсутність умов, визначених ч.2 ст. 652 ЦК України, дотримання яких необхідне для розірвання договору про відступлення вимог на підставі істотної зміни обставин.

У зв`язку з відсутністю електропостачання у Господарському суді Харківській області та проведення відповідних ремонтних робіт електромережі, судове засідання у справі № 922/14/22 призначене на 04.10.2022 о 10:30 не відбулось. Наступне судове засідання у справі № 922/14/22 було призначено на 19.10.2022 о 10:30.

Учасники справи правом на участь представників у судовому засіданні призначеному на 19.10.2022 о 10:30 не скористались.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

30 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальність "Ерідан-Комерц" (Первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Поділля" (Новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки" (Боржник) було укладено договір про відступлення права вимоги №600 (надалі - договір), за умовами якого Первісний кредитор відступає Новому кредиторові, а Новий кредитор набуває право вимоги належне Первісному кредиторові у відповідності до договору поставки сільськогосподарської продукції № 956 від 02 вересня 2020 року (надалі - основний договір 1) та договору поставки сільськогосподарської продукції №972 від 04 вересня 2020 року (надалі -- основний договір 2), укладених між Первісним кредитором та Боржником.

Пунктом 2 договору про відступлення права вимоги визначено, що за цим договором Новий кредитор набуває право вимагати від Боржника належного виконання обов`язків згідно основного договору 1 та основного договору 2 в повному обсязі включно з правом вимоги погашення заборгованості в сумі 1600000,00 грн., в тому числі ПДВ.

За передане право вимоги до боржника за основним договором у порядку, визначеному цим договором, Новий кредитор сплачує Первісному кредитору суму в розмірі 1600000,00 грн. в строк до 15 листопада 2021 року (п.3 договору про відступлення права вимоги).

При цьому, сторони погодили, що розрахунки за договором між Новим кредитором та Первісним кредитором відбуваються безготівковим способом шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Первісного кредитора визначений в п. 21 Договору, не пізніше строку, що вказаний в п.3 договору (п.4 договору про відступлення права вимоги).

Пунктом 12 договору про відступлення права вимоги передбачено, що Новий кредитор має право звернутись до Первісного кредитору за будь-якою інформацією, пов`язаною з змістом основного договору 1 та основного договору 2.

Відповідно до п. 18 договору про відступлення права вимоги, у випадку сплати Новим кредитором грошової суми меншої, аніж передбачено у п.3 цього договору, ціна договору вважається зменшеною до фактично сплаченої Новим кредитором суми. При цьому грошові зобов`язання Боржника перед Первісним кредитором, що виникли на підставі Основного договору 1 та Основного договору 2, є припиненими на суму, яка фактично була сплачена Новим кредитором.

Також, 30 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальність "Ерідан-Комерц" (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Поділля" (Новий кредитор) було укладено акт приймання-передавання документів до договору про відступлення права вимоги №600.

Згідно первісного позову позивач вказує, що відповідач за первісним позовом не виконує зобов`язання за договором про відступлення права вимоги в частині перерахування коштів позивачу, внаслідок чого позивач за первісним позовом позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю Ерідан-Комерц було змушене звернутися до суду з позовом про стягнення грошових коштів.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

У відповідності до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ураховуючи викладене, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем за первісним позовом умов договору про відступлення права вимоги та сплати позивачу за первісним позовом грошових коштів в сумі 1600000,00 грн. за договором.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Частинами 3, 4, 5 ст. 188 Господарського кодексу України встановлено, що сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досяглії згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона мас право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 652 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що. якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах.

При настанні таких обставин сторони за взаємною згодою можуть розірвати договір. Водночас, частина друга наведеної статті ЦК України передбачає випадки, коли договір може бути змінений або розірваний на вимогу однієї із сторін.

Так, за приписами ч. 2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягай згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане:

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до змісту ст. 651 ЦК України, що кореспондується із положеннями ст. 188 ГК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Водночас відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №910/14416/18.

У разі, коли сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно умов, визначених положеннями ч. 2 ст. 652 ЦК України. Розірвання договору через істотну зміну обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли залишення угоди в силі призведе до завдання школи стороні, яка значно перевищує витрати, необхідні для виконання договору на первісних умовах. Відповідно до змісту ст. 652 ЦК України укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей, проте, під час виконання договору можуть виникати обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін. При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, за яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватися будь-якою зміною обставин, що виникає під час виконання договору, проте, лише істотна зміна обставин визнається підставою для пред`явлення вимоги про розірвання договору. Зміна обставин вважається істотною тільки тоді, коли вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали би договору або уклали його на інших умовах. Отже, закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з одночасною наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, за істотної зміни обставин.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №927/764/17, від 17.04.2018 у справі № 927/763/17, від 12.06.2018 у справі №910/21034/17, від 31.10.2019 у справі № 910/14416/18.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що всупереч приписам ч. 2 ст. 188 ГК України Товариство з обмеженою відповідальністю Агропродукт-Поділля пропозицію про розірвання договору про відступлення права вимоги №600 від 30.06.2021 Товариству з обмеженою відповідальністю "Ерідан-Комерц" не надсилало.

Укладаючи договір про відступлення права вимоги сторони погодили його строки, розмір та порядок оплати, а також підстави для його припинення, зазначаючи, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного його виконання та може бути розірваний однією із сторін за умови невиконання іншою стороною взятих на себе зобов`язань (п. 17 договору).

Окрім того, суд враховує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ерідан-Комерц", Товариство з обмеженою відповідальністю Агропродукт Поділля та Товариство з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки" укладали договір про відступлення права вимоги як суб`єкти господарської (підприємницької) діяльності.

Відповідно до ст.ст. 42. 44 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

У разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від вчинення) таких дій.

Якщо обидві сторони правочину є суб`єктами господарської діяльності (професійними комерсантами, підприємцями); стандарти усвідомлення ризиків при вчиненні відповідного правочину є іншими, ніж у випадку, якщо б стороною правочину були дві фізичні особи, або суб`єкт господарювання та пересічний громадянин. Стандарт розумної та обачливої поведінки комерсанта набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини.

Подібна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/17876/19.

Отже, передбачаючи в спірному договорі підстави його припинення, які обмежуються його повним виконанням, та достроковим розірванням однією із сторін за умови невиконання іншою стороною взятих на себе зобов`язань, всі сторони договору шляхом вільного волевиявлення приймали на себе ризик настання обставин, що унеможливлять виконання ним взятих на себе зобов`язань. Тому наслідки реалізації такого ризику мають бути покладені на сторін рівною мірою.

При цьому суд зазначає, що згідно умовами договору Новий кредитор (Товариство з обмеженою відповідальністю Агропродукт Поділля") був повідомлений про заперечення, які існують у боржника на момент підписання договору і які можуть бути висунуті проти вимог Нового кредитора. Первісний кредитор відповідає перед Новим кредитором за дійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання Боржником його обов`язків (п. 8 та п. 10 договору).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про відсутність умов, визначених ч.2 ст. 652 ЦК України, дотримання яких необхідне для розірвання договору про відступлення права вимоги на підставі істотної зміни обставин.

Також, суд звертає увагу на те, що недійсність договору про відступлення права вимоги № 600 від 30 червня 2021 року не встановлена законом, він не визнаний судом недійсним, а тому підлягає виконанню сторонами.

Щодо твердження позивача за зустрічним позовом про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю Ерідан-Комерц звернулося з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Агропродукт Поділля навмисно бажаючи отримати подвійну вигоду, суд зазначає наступне.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації Третейське управління правовими конфліктами від 14 грудня 2020 року у справі №54/2020 позов ТОВ Ерідан-Комерц задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Софія-Близнюки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ерідан-Комерц суму у розмірі 3450372,65 грн., а саме: 2196574.36 грн. - залишку отриманої попередньої оплати по договору №972; 422500,20 грн. - штраф; 7582,70 грн. 3% річних та пеня за період з 01.10.2020 по 14.12.2020 у розмірі 823715,39 грн. Крім того, судом також стягнуто з ТОВ Софія-Близнюки на користь ТОВ Ерідан-Комерц понесені витрати у розмірі 24125,94 грн., що складаються з третейського збору в розмірі 19125,94 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації Третейське управління правовими конфліктами від 14 грудня 2020 року у справі №55/2020 позов ТОВ Ерідан-Комерц задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Софія-Близнюки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ерідан-Комерц штрафних санкцій в розмірі 86195,54 грн., а саме: 42500,24 грн. штраф та 43695,30 грн. пеня за період з 18.09.2020 по 12.10.2020, а також понесених витрат у розмірі 9947,82 грн., що складаються з третейського збору в розмірі 4947,82 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

11 січня 2021 року Південно-західним апеляційним господарським судом винесено ухвали про видачу наказів на виконання рішень Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації Третейське управління правовими конфліктами від 14.12.2020 у справі №54/2020 та №55/20 на загальну суму 3572743.95 грн.

В той же час, згідно з п.3 договору про відступлення права вимоги №600 від 30.06.2021 за передане право вимоги до Боржника Новий кредитор сплачує Первісному кредитору суму у розмірі 1600000,00 грн. в строк до 15.11.2021 і з моменту здійснення Новим кредитором оплати грошові зобов`язання, що виникли на підставі договорів поставки сільськогосподарської продукції №956 від 02.09.2020 та №972 від 04.09.2020, у розмірі 1600000,00 грн. є припиненими.

Таким чином, різниця коштів в сумі 1972743,95 грн. (3572743,95 грн. - 1600000,00 грн. = 1972743,95 грн.) підлягає стягненню з ТОВ "Софія-Близнюки" на користь ТОВ "Ерідан-Комерц" на підставі вищевказаних судових рішень і в цих правовідносинах ТОВ "Ерідан-Комерц" та ТОВ "Софія-Близнюки" є сторонами виконавчого провадження - стягувачем та боржником відповідно.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом є доведеними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню у повному обсязі, а вимоги за зустрічним позов підлягають відхиленню через їх необґрунтованість та безпідставність.

Разом з цим суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат у справі, суд керується ст. 129 ГПК України та враховує п.4 клопотання ТОВ "Ерідан-Комерц" вх.№11102/22 від 04.10.2022 щодо залишення без розгляду вимоги ТОВ "Ерідан-Комерц" за первісним позовом про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 24000,00 грн., у зв`язку з чим витрати зі сплати судового збору за первісним позовом покладаються на відповідача за первісним позовом, а судові витрати за зустрічним позовом покладаються на позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 180, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Поділля" (61001, м. Харків, вул. Державінська, буд. 38, літ. "Н-3", ідентифікаційний код 30693032) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідан-Комерц" (54017, м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, буд. 40, ідентифікаційний 33682479) заборгованість за договором про відступлення права вимоги №600 від 30.06.2021 в розмірі 1600000,00 грн. та 24000,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "31" жовтня 2022 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/14/22