РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.10.2022Справа № 910/5433/22

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Акціонерного товариства "УКРПОШТА" (01001, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 22) до Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" (01135, місто Київ, вулиця Чорновола Вячеслава, будинок 8) за участю особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛТАЮР" (03037, місто Київ, ПРОСПЕКТ ВАЛЕРІЯ ЛОБАНОВСЬКОГО, будинок 56/21, офіс 8.4) про стягнення 295 936,19 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.07.2022 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "УКРПОШТА" до Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" про стягнення 295 936,19 грн та була передана 06.07.2022 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Акціонерним товариством «УКРПОШТА» (далі по тексту - Покупець, AT «Укрпошта» Бенефіціар, Позивач) проводився відбір за рамковою угодою № 250121-05/198Іш від 25 січня 2021 року на закупівлю ДК 021:20-4 Машини для обробки даних (апаратна частина) (персональний комп`ютер), ідентифікатор відбору UA-2021-05-17-014446-b, надалі - Закупівля.

Переможцем Закупівлі стало Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛТАЮР», (далі по тексту -Постачальник, Принципал, Третя особа), з яким AT «Укрпошта» уклало договір поставки № 040621-01/198ПсЕ від 04 червня 2021 року (далі по тексту - Договір) із строком дії - протягом 42 (сорока двох) місяців з моменту його підписання Сторонами (п. 12 Додатку № 1 до Договору).

На виконання вимог положень Розділу 7. Договору, з метою забезпечення належного виконання Договору, Постачальник надав Покупцю банківську гарантію виконання зобов`язань від 04 червня 2021 року № BGV/UA/03-2-06519 (далі по тексту - Гарантія), яка видана Акціонерним товариством «УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» (далі по тексту - AT«УКРБУДІНВЕСТБАНК», Гарант, Відповідач) яка діяла з 04 червня 2021 року по 04 червня 2022 року, включно.

Оскільки як стверджує позивач Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛТАЮР» належним чином не було виконано умов договору поставки в частині своєчасного виконання, позивач звернувся до відповідача про виплату гарантійного платежу у розмірі 287 179,20 грн.

Однак відповідачем було відмовлено у задоволенні вищевказаної вимоги, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

У встановлений судом строк від позивача надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2022 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛТАЮР" (03037, місто Київ, ПРОСПЕКТ ВАЛЕРІЯ ЛОБАНОВСЬКОГО, будинок 56/21, офіс 8.4, ).

26.08.2022 відповідачем в системі «Електронний суд» було сформовано відзив на позовну заяву, відповідно до останнього представник відповідача просив у позові відмовити з наступних підстав.

АТ «УКРПОШТА» було пред`явлено Банку Вимогу №101.004.002.001-1766-21 від 27.10.2021 щодо порушення Принципалом строків поставки з вимогою сплатити за гарантією 789742,80 грн. та Вимогу №101.004.002.001-1128-22 від 15.02.2022 року щодо порушення строків поставки з вимогою сплатити за гарантією 13080,24 грн.

При цьому у вказаних вимогах зазначалося, що з порушенням строків поставлено 12.10.2021р. - 240 о.т., 13.10.2021р. - 60 о.т., 21.10.2021р. - 60 о.т., 22.10.2021р. - 60 о.т., 27.10.2021р. - 60 о.т., 28.10.2021р. 120 о.т., 02.11.2021р. 120 о.т., 04.11.2021р. 120 о.т., 12.11.2021р. 370 о.т.

Дві Вимоги щодо порушення строків поставки були належним чином оплачені Банком, що підтверджує Позивач у Позовній заяві. Таким чином на думку відповідача за вказану у Вимозі підставу настання гарантійного випадку щодо порушення строків поставки товару Бенефеціар вже отримав гарантійну виплату, що ним не заперечується.

У вимозі № 101.004.002.001-2048-22 від 13.05.2022 надісланої АТ «УКРПОШТА» на адресу Банк, останній відмовив у її задоволенні з посиланням на статтю 61 Конституції України відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Цією конституційною нормою встановлено заборону саме «подвійного», а не «повторного» притягнення до відповідальності.

Отже посилання на порушення строків поставки за яким Бенефіціар раніше вже отримав гарантійне відшкодування є неналежним представленням.

Щодо порушення п. 4.2. Договору поставки щодо поставки товару, то як вбачається з аналізу умов Договору поставки, Додатку №1 до договору поставки Специфікації, видаткових накладних до договору поставки, Принципал зобов`язався поставити на замовлення Бенефіціара товар (персональні комп`ютери) в кількості 2100 штук. За період з 02.09.2021 року по 12.11.2021 року Принципалом було поставлено 2100 штук персональних комп`ютерів.

Отже 12.11.2021 року Договір поставки був виконаний в повному обсязі, що підтверджується доданими до Вимоги документами.

Стосовно порушення п. 7.8.1 Договору поставки, представник відповідача зазначив наступне.

Принципал повідомив Банк, що листом №30-2022 від 05.05.2022 року він повідомив Позивача про настання форс-мажорних обставин що підтверджується Сертифікатом торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 виданого 28.02.2022р.

Воєнні дії на території України стали причиною порушень в роботі принципала, фактично підприємство не працювало, працівники підприємства евакуювали себе та свої родини, тому Принципал не зміг виконати умову договору щодо продовження строку дії гарантії.

09.09.2022 від представника відповідача надійшли пояснення відповідно до останніх, представ відповідача вказав, що 06.09.2022 року Банк отримав від ТОВ «АЛТАЮР» лист яким товариство пояснює як саме форс-мажорні обставини унеможливили виконання умов Договору поставки №040621-01/198ПсЕ від 04 червня 2021 року в частині продовження строку дії банківської гарантії.

Вказаною обставиною було те, що єдиним власником та директором ТОВ «АЛТАЮР» є ОСОБА_1 . У зв`язку з військовою агресією Російської федерації ОСОБА_1 виїхав за межі території України, що підтверджується копією його закордонного паспорта НОМЕР_1 з штампом про перетин кордону 01.03.2022. По теперішній час директор ТОВ «АЛТЮР» перебуває за кордоном.

Перебуваючи за кордоном у зв`язку з військовою агресією Російської федерації ОСОБА_1 не може звернутися до Банку для укладення Договору про надання банківської гарантії і відповідно виконати умови Договору поставки.

Причиною його відсутності є військова агресія Російської федерації.

Військова агресія Російської федерації є форс-мажорними обставинами що підтверджуються Сертифікатом торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 виданого 28.02.2022р. про що ТОВ «АЛТАЮР» повідомляв Позивача.

Оскільки порушення п. 7.8.1.Договору поставки на які посилається Бенефіціар як на підставу настання гарантійного випадку, відбулося не з вини Принципала, а внаслідок форс-мажорних обставин, то це призводить до недійсності основного зобов`язання в частині настання відповідальності, в тому числі за наданою Банком гарантією.

07.10.2022 від представника позивача надійшли пояснення відповідно до яких, останній вказує, що Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Третя особа своїм правом на подання пояснень щодо позову не скористалась, ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримала - 10.08.2022, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим повідомленням про вручення.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частинами першою та другою ст. 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

З огляду на вказані приписи ГПК України, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої ст. 165 ГПК України та частини другої ст. 178 ГПК України.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Укрпошта» проводився відбір за рамковою угодою № 250121-05/198 Іш від 25.01.2021 на закупівлю ДК 021:2015 - 30210000-4 машини для обробки даних (апаратна частина), ідентифікатор виробу UA-2021-05-17-014446-b. Переможцем закупівлі стало Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛТАЮР".

04.06.2021 між ТОВ "АЛТАЮР" (далі - Постачальник) та АТ «Укрпошта» (далі - Покупець) було укладено Договір поставки № 040621-01/198ПсЕ (далі - Договір), згідно з п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю у власність товар, наи?менування, якість та технічні характеристики, кількість та ціна якого визначається згідно Специфікації, яка є Додатком № 1 до Договору (далі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити и?ого в порядку та на умовах Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору, ціна Договору та ціна за одиницю Товару встановлюються у національній валюті України - гривні та визначаються в Специфікації. Ціна Договору включає в себе вартість тари та упаковки товару, вартість програмного забезпечення (яке наперед встановлене на Товарі (у т.ч. права на його використання), всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, що сплачуються Постачальником, вартість доставки Товару до місця поставки, вартість страхування, завантаження, розвантаження та всі інші витрати Постачальника, пов`язані з виконанням цього Договору.

Поставка Товару здійснюється згідно з Правилами ІНКОТЕРМС (англійською мовою -INCOTERMS) в редакції 2010 року на умовах поставки «Зі сплатою мита» (англійською мовою (скорочено -DDP).

Місце поставки - м. Київ, вул. Георгія Кірпи, 2, або на іншу адресу Покупця в межах м. Києва, згодою Постачальника за умови отримання від Покупця відповідного письмового повідомлення (п. 4.1, 4.1.1Договору).

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що поставка товару здійснюється Постачальником з моменту підписання цього Договору: протягом 90 (дев`яносто) календарних днів при кількості до 2000 одиниць Товару зазначеного в додатку № 1 (Специфікації); протягом 120 (сто двадцяти) календарних днів при кількості 2000 та більше одиниць Товару зазначеного в додатку № 1 (Специфікації).

Умовами п. 4.6. Договору передбачено, що датою поставки (передачі) Товару та переходу права власності на Товар є дата фактичного отримання Товару Покупцем від Постачальника у відповідності до належно оформлених Первинних документів. Обов`язки Постачальника по передачі партії Товару Покупцю вважаються виконаними належним чином з моменту своєчасної поставки Товару та передачі Супровідних документів, підписання Сторонами належним чином оформлених Первинних документів без зауважень Сторін, за умови відсутності в подальшому аргументованих (підтверджених) претензій Покупця щодо якості товару.

Первинні документи (видаткова накладна або Акт приймання-передачі Товару), які грім обов`язкових реквізитів, передбачених чинним законодавством, повинні містити код УКТЗЕД для кожного найменування Товару, а також посилання на номер та дату Договору, згідно якого здійснюється поставка Товару. У випадку перегляду/зміни ціни за одиницю Товару згідно з п.п. 3.6.1. Договору, Постачальник повинен зазначити в Первинних документах обрахунок ціни поставленого Товару згідно умов цього Договору (п. 4.7 Договору).

Згідно з п. 5.1. Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своі?х зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством Украі?ни та цим Договором.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що за порушення строків поставки Товару або умов якості Товару Постачальник несе відповідальність та сплачує Покупцю штрафні санкціі? в розмірі відповідно до статті 231 Господарського кодексу Украі?ни.

Відповідно до п. 5.8. Договору, Сторони Договору звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань у разі виникнення обставин непереборноі? сили (форс-мажор), які не існували під час укладання Договору, виникли поза волею Сторін, якщо ці обставини вплинули на виконання Договору. Відсутність у боржника коштів, потрібних для виконання зобов`язань за Договором або відсутність у Сторони відповідних дозвільних документів необхідних для виконання Договору не є обставинами непереборної сили.

Сторона, яка не може виконувати зобов`язання за цим Договором - внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна негайно письмово повідомити іншій Стороні про їх настання/припинення, але у будь якому випадку, не пізніше п`яти робочих днів з дня настання обставин. Таке письмове повідомлення є належним підтвердженням настання відповідних обставин, якщо протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів, зазначене повідомлення буде підтверджено сертифікатом Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини відповідно до умов Договору (п. 5.9 Договору).

Договір набирає чинності з дня и?ого підписання уповноваженими представниками Сторін, скріплення печатками Сторін (за наявності) та діє до дати зазначеноі? у Специфікаціі?. Припинення діі? Договору чи и?ого розірвання не звільняє будь-яку із Сторін від обов`язку виконати своі? зобов`язання за Договором, які виникли до такого припинення (розірвання) на підставі належно виконаного іншою стороною свого зобов`язання за Договором (п. 6.1. Договору).

Положеннями п. 7.1. Договору передбачено, що Постачальник для забезпечення виконання и?ого зобов`язань за Договором перед Покупцем надає останньому, на момент підписання Покупцем Договору, оригінал банківськоі? гарантіі? забезпечення виконання Договору в валюті платежу - гривня (далі - банківська гарантія). Обставинами, що зумовлюють право Покупця за Договором звернутись до банка - гаранта з вимогою про сплату суми банківськоі? гарантіі? є невиконання або неналежне виконання Постачальником будь-якого власного зобов`язання за Договором або діі? (бездіяльність) Постачальника, що призвели до неможливості подальшого виконання Договору.

Розмір банківської гарантії становить 5% (п`ять) відсотків від ціни Договору, з урахуванням положень п.7.8.1. Договору (п. 7.2. Договору).

Пунктом 7.5. Договору передбачено, що у разі настання обставин, визначених в Договорі, що зумовлюють право звернення до банка - гаранта з вимогою сплатити на користь Покупця суму банківськоі? гарантіі?, така банківська гарантія не підлягає поверненню Постачальнику.

Відповідно до пп. 7.8.1-7.8.3 п. 7.8. Договору, надана Постачальником банківська гарантія має покривати (діяти) строк, що на один місяць перевищує строк дії Договору, Строк дії банківської гарантії наданої Постачальником при підписанні Договору повинен бути не меншим ніж 7 місяців з дати укладання договору. При цьому Постачальник зобов`язується забезпечити дію банківської гарантії виконання Договору шляхом продовження строку заданої банківської гарантії або перевипуску банківської гарантії на кожен наступний рік дії Договору зі зменшенням розміру такої банківської гарантії до суми 1% (один) відсоток від ціни Договору. Не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати закінчення строку дії банківської гарантії Постачальник, зобов`язується продовжити строк дії банківської гарантії або перевипустити банківську гарантію на наступний рік дії Договору. В разі продовження дії Договору Постачальник зобов`язаний продовжити (перевипустити) гарантію на час продовження дії цього Договору. Невиконання вказаного обов`язку визначається як порушення умов Договору та є підставою для стягнення грошових коштів Покупцем за діючою банківською гарантією за його письмовою вимогою.

Банківська гарантія повинна свідчити про безумовний та безвідкличний обов`язок банка гаранта сплатити на користь Покупця повну суму банківської гарантії, яка визначена Договором, за вимогою Покупця, у разі настання обставин невиконання (неналежного виконання) Постачальником будь якого власного зобов`язання за Договором або дії (бездіяльність) Постачальника що призвели до неможливості подальшого виконання Договору.

Строк розгляду банком - гарантом вимоги Покупця (Бенефіціара) щодо сплати на його користь суми банківської гарантії, за умовами останньої, повинен становити не більше 5-ти банківських днів з дати отримання банком- гарантом такої вимоги.

Згідно з пп. 10.1.1. п. 10.1. Договору, Додаток № 1 - Специфікація до Договору є невід`ємною и?ого частиною.

Пунктом 2. Специфікації передбачено, що розмір банківської гарантії становить 5 (п`ять) відсотків ціни Договору з урахуванням положень п. 7.8.1 цього Договору.

Відповідно до п. 11. Специфікації, у відповідності до п. 4.2 цього Договору, Постачальник зобов`язаний поставити товар з моменту підписання цього Договору: протягом 90 (дев`яносто) календарних днів при кількості до 2000 одиниць Товару зазначеного в додатку № 1 (Специфікації); протягом 120 (сто двадцяти) календарних днів при кількості 2000 та більше одиниць Товару зазначеного в додатку № 1 (Специфікації).

У відповідності до п. 6.1 цього Договору, Договір діє 42 місяці з моменту його підписання сторонами (п. 12. Специфікації).

04.06.2021 Акціонерним товариством "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" було видано гарантію на виконання зобов`язань № BGV/UA/03-2-06519.

Як вбачається зі змісту банківської гарантії, Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" було проінформоване, що згідно протоколу розгляду тендерних пропозицій від 26.05.2021р. (ідентифікатор закупівлі UA-2021-05-17-014446-b на веб-порталі https://prozorro.gov.ua), нашого клієнта, ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АЛТАЮР", код за (місцезнаходження: Україна, 03037, м. Київ, пр-т Валерія Лобановського, буд. 56/21, оф.8.4), іменованого надалі «Принципал», було визнано переможцем відкритих торгів щодо закупівлі ДК 021:20-4 Машини для обробки даних (апаратна частина) персональні комп`ютери за рамковою угодою), і він має укласти із Акціонерним товариством «Укрпошта» ідентифікаційний код юридичної особи 21560045, іменованим надалі «Бенефіціар», Договір поставки іменований надалі «Договір».

Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" також розуміємо, що за умовами тендерної документації Принципал повинен надати банківську гарантію на користь Бенефіціара, у сумі, що відповідає 5 % (п`ять) вартості Договору, а саме UAН 1435896.00 (Один мільйон чотириста тридцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень 00 копійок), у забезпечення виконання своїх зобов`язань за Договором.

Сума даної банківської гарантії становить UAH 1435896.00 (Один мільйон чотириста тридцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень 00 копійок). Враховуючи вищенаведене, ми, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК", код за зареєстрований за адресою Україна, 01135, м. Київ, вул. В. Чорновола, буд. 8, іменований надалі - «Гарант», цим безвідклично та безумовно зобов`язуємося виплатити на користь Бенефіціара суму, що становить UAH 1435896.00 (Один мільйон чотириста тридцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень 00 копійок), після одержання письмової вимоги Бенефіціара, що містить твердження про те, що Принципал:

- не виконав зобов`язання за Договором, або

- неналежно виконав зобов`язання за Договором, або

- дії (бездіяльність) Принципала призвели до неможливості подальшого виконання Договору.

Гарант зобов`язаний розглянути письмову вимогу Бенефіціара та сплатити суму даної банківської гарантії у строк, що не перевищує 5 (п`яти) робочих днів з моменту одержання письмової вимоги Бенефіціара.

Розмір грошової суми, що підлягає сплаті Гарантом Бенефіціару не залежить від розміру заборгованості Принципала за Договором або розміру невиконаного чи неналежно виконаного Принципалом зобов`язання за Договором.

У випадку неналежного виконання зобов`язані, за цією Гарантією, Гарант сплачує на користь Бенефіціара пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми прострочення за кожний день прострочки виконання зобов`язання.

Ця гарантія набуває чинності з дати підписанні та діє до 04 червня 2022 року включно, і будь-яка письмова вимога Бенефіціара на оплату має бути отримана Гарантом за адресою Україна, 01135, м. Київ, вул. В. Чорновола, буд. 8, не пізніше цієї дати.

Зобов`язання Гаранта перед Бенефіціаром припиняється у разі:

сплати Гарантом суми, на яку видано цю гарантію; або

закінчення строку дії цієї гарантії; або

відмови Бенефіціара від своїх прав за цією гарантією шляхом:

(1) повернення Бенефіціаром Гаранту оригіналу цієї гарантії; або

(2) подання Гаранту письмової заяви про звільнення Гаранта від обов`язків за цією гарантією.

Ця гарантія є безвідкличною та безумовною, вона не може бути змінена чи відкликана Гарантом, самостійно або за заявою Принципала, без письмової згоди Бенефіціара.

Максимальна сума гарантії зменшується на кожну суму, сплачену Гарантом за цією гарантією.

Ця гарантія повинна бути повернена Гаранту у випадку непотрібності або коли термін її дії закінчиться - у залежності від того, яка з цих подій відбудеться раніше.

Ця гарантія є непередаваною і не може бути переуступлена без попередньої згоди зі сторони Гаранта.

Усі суперечки, що виникають у зв`язку з цією гарантією, вирішуються відповідно до діючого законодавства України.

Цю гарантію надано в формі електронного документа та підписано шляхом накладання кваліфікованого(их) електронного(их) підпису(ів) та кваліфікованої електронної печатки (у разі наявності), що прирівняні до власноручного підпису (ів) уповноваженої(их) особи(іб) гаранта та його печатки відповідно (зазначається в разі, якщо гарантія надається в електронній формі).

AT «Укрпошта» звернулось до Гаранта з вимогою № 101.004.002.001.-1766-21 від 27 жовтня 2021 року про сплату частини гарантійного платежу у розмірі 789 742,80 грн в зв`язку з порушенням Постачальником строків поставки товару за період:

12.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 240 од. Товару;

13.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару;

21.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару;

22.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару.

Зазначена вимога Гарантом задоволено в повному обсязі.

AT «Укрпошта» звернулось до Гаранта з вимогою № 101.004.002.001.-1128-22 від 15 лютого 2022 року про сплату частини гарантійного платежу у розмірі 13 080,24 грн в зв`язку з порушенням Постачальником строків поставки товару за період:

27.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару;

28.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару;

02.11.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 120 од. Товару;

04.11.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 120 од. Товару;

12.11.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 370 од. Товару.

Зазначена вимога Гарантом задоволено в повному обсязі.

AT «Укрпошта» звернулось до Гаранта з вимогою № 101.004.002.001.-2048-22 від 13 травня 2022 року про сплату частини гарантійного платежу у розмірі 287 179,20 грн в зв`язку з порушенням Постачальником строків поставки товару за період:

12.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 240 од. Товару;

13.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару;

21.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару;

22.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару;

27.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару;

28.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару;

02.11.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 120 од. Товару;

04.11.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 120 од. Товару;

12.11.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 370 од. Товару.

Вищевказана вимога була мотивована неналежним виконання умов Договору в частині своєчасної поставки, а також порушенням постачальником п. 7.8.1 Договору, за яким надана Постачальником банківська гарантія має покривати (діяти) строк, що на один місяць перевищує строк дії Договору, Строк дії банківської гарантії наданої Постачальником при підписанні Договору повинен бути не меншим ніж 7 місяців з дати укладання договору. При цьому Постачальник зобов`язується забезпечити дію банківської гарантії виконання Договору шляхом продовження строку заданої банківської гарантії або перевипуску банківської гарантії на кожен наступний рік дії Договору зі зменшенням розміру такої банківської гарантії до суми 1% (один) відсоток від ціни Договору. Не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати закінчення строку дії банківської гарантії Постачальник, зобов`язується продовжити строк дії банківської гарантії або перевипустити банківську гарантію на наступний рік дії Договору. В разі продовження дії Договору Постачальник зобов`язаний продовжити (перевипустити) гарантію на час продовження дії цього Договору. Невиконання вказаного обов`язку визначається як порушення умов Договору та є підставою для стягнення грошових коштів Покупцем за діючою банківською гарантією за його письмовою вимогою.

Зважаючи на те, що строк дії наданої Постачальником Гарантії закінчується 04 червня 2022 року, Постачальник, відповідно до вищезазначеного п.7.8.1 Договору, повинен був надати в AT «Укрпошта» підтвердження того, що діюча Гарантія продовжена на наступний рік або перевипущена нова гарантія, яка діє на наступний рік дії Договору не пізніше 05 травня 2022 року. Однак як стверджує позивач, навіть станом на 12 травня 2022 року Постачальником не виконано вимог п.7.8.1 Договору і не надано підтверджень виконання ним зазначених положень Договору.

Як вбачається з вищевказаної вимоги AT «Укрпошта» вказало, що від Постачальника надійшов лист №30-2022 від 05.05.2022р., в якому Постачальник зазначає що «...не має можливості виконати в строк умови, передбачені Розділом 7 Договору» мотивуючи це дією воєнного стану, як форс-мажорною обставиною. При цьому, в листі не зазначається, яким саме чином зазначені обставини (воєнний стан) вплинули на можливість Постачальника виконати свої зобов`язання, передбачені п.7.8.1 Договору. Доказів, які б підтверджували б такий вплив (причинно - наслідковий зв`язок між запровадженням воєнного стану (форс-мажорною обставиною) та неможливістю ТОВ «Алтаюр» виконати свої зобов`язання передбачені п.7.8.1 Договору), Постачальником не надано.

Вищевказана вимога з додатками була надіслана на адресу Гаранта :01135, м. Київ, вул. В. Чорновола, 8 цінним листом з описом вкладення №342 від 17.05.2022 у підтвердження чого позивачем долучено поштову накладну №342 та фіскальний чек.

Вищевказана вимога була отримана Гарантом 27.05.2022, що підтверджується витягом з сайту «Укрпошта» за № трекінгу 342.

03.06.2022 Гарантом було надано відповідь, якою останній відмовив у задоволенні AT «Укрпошта» про сплату частини гарантійного платежу за гарантією №BGV/U/03-2-06519 від 04 червня 2021, остання мотивована наступним.

АТ «УКРПОШТА» було пред`явлено Банку Вимогу №101.004.002.001-1766-21 від 27.10.2021 щодо порушення Принципалом строків поставки з вимогою сплатити за гарантією 789742,80 грн. та Вимогу №101.004.002.001-1128-22 від 15.02.2022 року щодо порушення строків поставки з вимогою сплатити за гарантією 13080,24 грн. При цьому у вказаних вимогах зазначалося, що з порушенням строків поставлено 12.10.2021р. - 240 од. Товару, 13.10.2021р. - 60 од. Товару, 21.10.2021р. - 60 од. Товару, 22.10.2021р. -60 од. Товару, 27.10.2021р. - 60 од. Товару, 28.10.2021р. 120 од. Товару, 02.11.2021р. 120 од. Товару, 04.11.2021р. 120 од. Товару, 12.11.2021р. 370 од. Товару. Вимоги щодо порушення строків поставки були належним чином оплачені Банком. Таким чином за вказане у Вимозі порушення строків поставки товару Бенефеціар вже отримав гарантійну виплату про що йому достеменно відомо.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Цією конституційною нормою встановлено заборону саме «подвійного», а не «повторного» притягнення до відповідальності.

Отже посилання на порушення за яким Бенефіціар раніше вже отримав гарантійне відшкодування є неналежним представленням.

Окрім того Гарант зазначив, що Принципалом було дотримано умови Договору поставки та вимоги чинного законодавства щодо інформування Бенефіціара про настання обставин непереборної сили.

Оскільки порушення п. 7.8.1.Договору поставки на які посилається Бенефіціар як на підставу настання гарантійного випадку, відбулося не з вини Принципала, а внаслідок форс-мажорних обставин, то це призводить до недійсності основного зобов`язання в частині настання відповідальності, в тому числі за наданою Банком гарантією.

Приймаючи до уваги викладене, на думку позивача, Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК", як гарант не виконав вимоги гарантії за якою безвідклично та безумовно зобов`язався виплатити на користь Бенефіціара гарантійний платіж після одержання письмової вимоги Бенефіціара, що містить твердження про те, що Принципал як постачальник, не виконав або неналежно виконав свої зобов`язання за Договором, що і стало підставою для звернення позивача з даною позовною заявою до суду.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Відповідно до частини першої ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що кореспондується із положеннями ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга ст. 509 ЦК України).

Зі змісту частини першої ст. 11 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини другої ст. 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Аналогічні положення містяться у ст. 174 ГК України.

В силу положень ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як зазначалось, між ТОВ "АЛТАЮР" (Постачальник) та АТ «Укрпошта» (Покупець) було укладено Договір поставки № 040621-01/198ПсЕ від 04.06.2021.

Відповідно до частини першої ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга ст. 712 ЦК України).

Положеннями ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується поставити Покупцю у власність товар, наи?менування, якість та технічні характеристики, кількість та ціна якого визначається згідно Специфікації, яка є Додатком № 1 до Договору (далі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити и?ого в порядку та на умовах Договору.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що поставка товару здійснюється Постачальником з моменту підписання цього Договору: протягом 90 (дев`яносто) календарних днів при кількості до 2000 одиниць Товару зазначеного в додатку № 1 (Специфікації); протягом 120 (сто двадцяти) календарних днів при кількості 2000 та більше одиниць Товару зазначеного в додатку № 1 (Специфікації).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами поставка товару була здійснена в повному обсязі, проте з порушенням строків,а саме за накладними від 12.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 240 од. Товару; 13.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару; 21.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару; 22.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару; 27.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару; 28.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару; 02.11.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 120 од. Товару; 04.11.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 120 од. Товару; 12.11.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 370 од. Товару.

Статтею 663 ЦК України передбачено, що Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Так, відповідно до частини першої ст. 526 ЦК України, Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що поставка товару здійснюється Постачальником з моменту підписання цього Договору: протягом 90 (дев`яносто) календарних днів при кількості до 2000 одиниць Товару зазначеного в додатку № 1 (Специфікації); протягом 120 (сто двадцяти) календарних днів при кількості 2000 та більше одиниць Товару зазначеного в додатку № 1 (Специфікації).

Оскільки договір був укладений 04.06.2021, а відповідно до специфікації постачальник повинен був поставити 2100 одиниць Товару, постачальник повинен був поставити покупцю весь обсяг товару протягом 120 (сто двадцяти) календарних днів тобто не пізніше 04.10.2021 року.

Приймаючи до уваги викладене, надані документи підтверджують порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛТАЮР" строку поставки товару за Договором поставки.

Факт порушення строків поставки продукції не заперечується і самим відповідачем, що зокрема підтверджується виплатою гарантом за вимогами №101.004.002.001-1766-21 від 27.10.2021 щодо порушення Принципалом строків поставки з вимогою сплатити за гарантією 789742,80 грн. та Вимогу №101.004.002.001-1128-22 від 15.02.2022 року щодо порушення строків поставки з вимогою сплатити за гарантією 13080,24 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У розумінні наведеної норми, яка надає визначення порушення зобов`язання, останнє може бути двох видів. По-перше, це невиконання зобов`язання, яке виникає якщо його сторони взагалі не виконують дій, що складають зміст зобов`язання (не передають річ, не виконують роботи, не надають послуги, не сплачують гроші тощо), або продовжують виконувати дії, від яких вони відповідно до зобов`язання мають утримуватися. По-друге, це неналежне виконання зобов`язання, тобто порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі невідповідності виконання зобов`язання критеріям належності, можна говорити про неналежне виконання, а отже порушення зобов`язання. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.08.2019 зі справи № 911/1867/18, від 14.01.2020 зі справи № 910/1134/19, від 21.02.2020 зі справи № 910/4460/19.

З урахуванням наведеного слід дійти висновку, що під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання. Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Аналіз наведеного свідчить, що неналежне виконання зобов`язання - це порушення умов, визначених змістом зобов`язання (виконання зобов`язання з певними недоліками, дефектами). При неналежному виконані боржник виконує обов`язок, але з порушенням певних умов, які складають зміст договору або визначені законом. Аналогічна позиція викладена у постанові Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі № 910/7197/21.

За загальними умовами виконання зобов`язання, що містяться у ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша ст. 526 ЦК України).

Відтак матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що ТОВ "АЛТАЮР" (Постачальник) було порушено строки поставки товару за Договором поставки № 040621-01/198ПсЕ.

Частиною першою ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.

Положеннями п. 7.1. Договору передбачено, що Постачальник для забезпечення виконання и?ого зобов`язань за Договором перед Покупцем надає останньому, на момент підписання Покупцем Договору, оригінал банківськоі? гарантіі? забезпечення виконання Договору в валюті платежу - гривня (далі - банківська гарантія). Обставинами, що зумовлюють право Покупця за Договором звернутись до банка - гаранта з вимогою про сплату суми банківськоі? гарантіі? є невиконання або неналежне виконання Постачальником будь-якого власного зобов`язання за Договором або діі? (бездіяльність) Постачальника, що призвели до неможливості подальшого виконання Договору.

Розмір банківської гарантії становить 5% (п`ять) відсотків від ціни Договору, з урахуванням положень п.7.8.1. Договору (п. 7.2. Договору).

Як було встановлено, 04.06.2021 Акціонерним товариством "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" було видано гарантію на виконання зобов`язань № BGV/UA/03-2-06519.

Сума даної банківської гарантії становить UAH 1435896.00 (Один мільйон чотириста тридцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень 00 копійок). Враховуючи вищенаведене, ми, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК", код за зареєстрований за адресою Україна, 01135, м. Київ, вул. В. Чорновола, буд. 8, іменований надалі - «Гарант», цим безвідклично та безумовно зобов`язуємося виплатити на користь Бенефіціара суму, що становить UAH 1435896.00 (Один мільйон чотириста тридцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень 00 копійок), після одержання письмової вимоги Бенефіціара, що містить твердження про те, що Принципал:

- не виконав зобов`язання за Договором, або

- неналежно виконав зобов`язання за Договором, або

- дії (бездіяльність) Принципала призвели до неможливості подальшого виконання Договору.

Гарант зобов`язаний розглянути письмову вимогу Бенефіціара та сплатити суму даної банківської гарантії у строк, що не перевищує 5 (п`яти) робочих днів з моменту одержання письмової вимоги Бенефіціара.

Розмір грошової суми, що підлягає сплаті Гарантом Бенефіціару не залежить від розміру заборгованості Принципала за Договором або розміру невиконаного чи неналежно виконаного Принципалом зобов`язання за Договором.

Згідно зі ст. 560 ЦК України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до частини першої ст. 200 ГК України, гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639 (далі - Положення), відповідно до пунктів 2, 8, 9 частини третьої розділу І якого гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії; гарантійний випадок - одержання банком-гарантом/банком-контргарантом вимоги бенефіціара, що становить належне представлення, протягом строку дії або до дати закінчення дії гарантії/контргарантії, що свідчить про порушення принципалом базових відносин; базові відносини - відносини між принципалом та бенефіціаром, які виникають на підставі договору, інших правочинів, тендерної документації, законодавчих актів щодо зобов`язань принципала на користь бенефіціара, виконання яких забезпечує гарантія.

У даному випадку Гарантія є безумовною і безвідкличною, це гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого Гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.

Відповідно до статті 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Частинами першою, другою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, яка є загальною щодо спорів про стягнення за гарантією, враховуючи приписи статей 560, 563, 565 ЦК, обов`язок гаранта сплатити бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення принципалом зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення бенефіціаром гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає (постанови Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №910/21641/17, від 20.06.2018 у справі №904/9536/17, від 02.03.2018 у справі №910/8297/17, від 14.11.2019 у справі №910/20326/17, від 18.06.2021 у справі №910/16898/19, від 07.12.2021 у справі №910/2831/20, 21.12.2021 у справі №910/17772/20 тощо).

Поряд з цим об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.06.2021 у справі №910/16898/19 відзначила, що при вирішенні спору про існування гаранта сплатити за гарантією до предмета доказування входить в першу чергу, дослідження наявності чи відсутності виникнення відповідного обов`язку - гарантійного випадку (порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією), а не формальне дослідження виключно наявності заяви про сплату за гарантією.

Тобто підставою для пред`явлення вимог до гаранта є порушення принципалом виконання своїх зобов`язань перед бенефіціаром за основним зобов`язанням. Тобто гарант сплачує бенефіціару відповідну суму за гарантією при настанні гарантійного випадку, під яким розуміється невиконання або неналежне виконання принципалом своїх зобов`язань (постанова Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №910/3500/19).

Як було зазначено вище, сторонами не заперечується, що поставка товару була здійснена з порушенням строків,а саме за накладними від 12.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 240 од. Товару; 13.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару; 21.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару; 22.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару; 27.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару; 28.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару; 02.11.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 120 од. Товару; 04.11.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 120 од. Товару; 12.11.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 370 од. Товару.

Факт порушення строків поставки продукції не заперечується і самим відповідачем, що зокрема підтверджується виплатою гарантом за вимогами №101.004.002.001-1766-21 від 27.10.2021 щодо порушення Принципалом строків поставки з вимогою сплатити за гарантією 789742,80 грн. та Вимогу №101.004.002.001-1128-22 від 15.02.2022 року щодо порушення строків поставки з вимогою сплатити за гарантією 13080,24 грн.

Як було вказано вище AT «Укрпошта» звернулось до Гаранта з вимогою № 101.004.002.001.-2048-22 від 13 травня 2022 року (в межах строку дії гарантії) про сплату частини гарантійного платежу у розмірі 287 179,20 грн. в зв`язку з порушенням Постачальником строків поставки товару за період:

12.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 240 од. Товару;

13.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару;

21.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару;

22.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару;

27.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару;

28.10.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 60 од. Товару;

02.11.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 120 од. Товару;

04.11.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 120 од. Товару;

12.11.2021 р. (несвоєчасно) - поставлено 370 од. Товару.

Відмовляючи у вищевказаній вимозі банк вказав, що АТ «УКРПОШТА» було пред`явлено Банку Вимогу №101.004.002.001-1766-21 від 27.10.2021 щодо порушення Принципалом строків поставки з вимогою сплатити за гарантією 789742,80 грн. та Вимогу №101.004.002.001-1128-22 від 15.02.2022 року щодо порушення строків поставки з вимогою сплатити за гарантією 13080,24 грн. При цьому у вказаних вимогах зазначалося, що з порушенням строків поставлено 12.10.2021р. - 240 од. Товару, 13.10.2021р. - 60 од. Товару, 21.10.2021р. - 60 од. Товару, 22.10.2021р. -60 од. Товару, 27.10.2021р. - 60 од. Товару, 28.10.2021р. 120 од. Товару, 02.11.2021р. 120 од. Товару, 04.11.2021р. 120 од. Товару, 12.11.2021р. 370 од. Товару. Вимоги щодо порушення строків поставки були належним чином оплачені Банком. Таким чином за вказане у Вимозі порушення строків поставки товару Бенефеціар вже отримав гарантійну виплату про що йому достеменно відомо.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Цією конституційною нормою встановлено заборону саме «подвійного», а не «повторного» притягнення до відповідальності.

Посилання на порушення за яким Бенефіціар раніше вже отримав гарантійне відшкодування є неналежним представленням.

Відповідно до частини першої ст. 565 ЦК України, гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Умовами пп. 8 п. 3 розділу І Положення передбачено, що гарантійний випадок - одержання банком-гарантом/банком-контргарантом вимоги бенефіціара, що становить належне представлення, протягом строку дії або до дати закінчення дії гарантії/контргарантії, що свідчить про порушення принципалом базових відносин.

Належне представлення - представлення документів за гарантією/контргарантією, яке відповідає вимогам і умовам такої гарантії/контргарантії; вимогам правил, яким підпорядковується гарантія/контргарантія, а якщо немає відповідного положення в гарантії/контргарантії або правилах, - міжнародній стандартній практиці за гарантіями/контргарантіями (пп. 11 п. 3 розділу І Положення).

Згідно з п. 2 глави 4 розділу II Положення, одержана вимога/повідомлення Бенефіціара або банку Бенефіціара є достатньою умовою для банку-гаранта (резидента) сплатити кошти Бенефіціару за гарантією, якщо вимога/повідомлення та документи, обумовлені в гарантії, відповідатимуть умовам, які містяться в наданій гарантії, а також отримані банком - гарантом (резидентом) протягом строку дії гарантії і способом, зазначеним у гарантії.

Відповідно до п. 36 розділу V Положення передбачено, що банк-гарант (резидент), отримавши від бенефіціара або банку бенефіціара, або іншого банку вимогу, перевіряє достовірність цієї вимоги, а також те, що вона становить належне представлення. Банк-гарант (резидент) надсилає копію вимоги, що становить належне представлення, принципалу (разом із копіями документів, якими вона супроводжувалася, якщо подання таких документів передбачалось умовами гарантії).

Банк-гарант (резидент) сплачує кошти бенефіціару за гарантією в разі отримання вимоги, що становить належне представлення (п. 37 розділу V Положення).

Оскільки судом встановлено, що постачальником було порушено строки поставки, а банківською гарантією передбачено, що сума даної банківської гарантії становить UAH 1435896.00 (Один мільйон чотириста тридцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень 00 копійок) та остання не містить застережень, що виплатити на користь Бенефіціара здійснюються частинами чи одноразовою виплатою, AT «Укрпошта» скористалось свої правом пред`явлення вимог за банківською гарантією частинами.

Окрім того банківською гарантією передбачено, що АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" зобов`язується виплатити на користь Бенефіціара суму, що становить UAH 1435896.00 (Один мільйон чотириста тридцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень 00 копійок), після одержання письмової вимоги Бенефіціара, що містить твердження зокрема про те, що Принципал неналежно виконав зобов`язання за Договором, оскільки вимога № 101.004.002.001.-2048-22 від 13 травня 2022 року містила твердження про порушення строку поставки, суд дійшов висновку, що АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" було безпідставно відмовлено у виплаті 287 179,20 грн (в межах суми 1435896,00 грн з урахуванням часткових виплат за гарантією 789742,80 грн + 13080,24 грн).

Окрім того, суд звертає увагу відповідача, що згідно з частино першою ст. 14і Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

З листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, розміщеному на офіційному сайті ТПП України, вбачається, що військова агресія «є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами... по зобов`язанням, виконання яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)».

Суд звертає увагу, що військова агресія російської федерації проти України може бути визнана форс-мажорною обставиною у разі наявності між нею та неможливістю виконання зобов`язань причинно-наслідкового зв`язку.

Водночас, гарантію на виконання зобов`язань № BGV/UA/03-2-06519 від 04.06.2021 було надано в формі електронного документа та підписано шляхом накладання кваліфікованого(их) електронного(их) підпису(ів) та кваліфікованої електронної печатки (у разі наявності), що прирівняні до власноручного підпису (ів) уповноваженої(их) особи(іб) гаранта та його печатки відповідно (зазначається в разі, якщо гарантія надається в електронній формі).

Відтак на думку суду, Постачальник знаходячись за межами країни не був позбавлений можливості забезпечити дію банківської гарантії на виконання Договору шляхом продовження строку банківської гарантії або перевипуску банківської гарантії на кожен наступний рік дії Договору, шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша ст. 77 ГПК України).

З наданих документів вбачається, що позивачем надано докази та доведено належними засобами доказування обставин, якими він обґрунтовує заявлені вимоги, а саме виникнення належних підстав для виплати гарантійної суми на користь бенефіціара у розмірі 287 179,20 грн.

Відповідно до частини першої ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У частині третій ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.01.2021 по справі № 922/51/20).

З приводу висвітлення всіх доводів учасників справи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення від 18.07.2006 в справі «Проніна проти України»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи документами підтверджується неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛТАЮР" умов Договору поставки № 040621-01/198ПсЕ від 04.06.2021 в частині порушення строків поставки продукції, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача гарантійної суми за Гарантією на виконання зобов`язань № BGV/UA/03-2-06519 від 04 червня 2021 року, виданою АТ "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК", підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 287 179,20 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 8 261,31 грн, суд зазначає наступне.

В силу приписів ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з частиною першою ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною першою ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з пунктом 2 статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частинами четвертою та шостою статті 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому співвідношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Умовами Гарантії на виконання зобов`язань передбачено, що у випадку неналежного виконання зобов`язані, за цією Гарантією, Гарант сплачує на користь Бенефіціара пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми прострочення за кожний день прострочки виконання зобов`язання.

Частиною шостою ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 ГК України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 04.06.2022 по 24.06.2022, судом встановлено, що він розрахований вірно, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню у розмірі 8 261,31 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 495,68 грн, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Отже, в даному випадку, за порушення виконання грошового зобов`язання на відповідача покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 30.01.2019 у справі № 922/175/18.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за період з 04.06.2022 по 24.06.2022, судом встановлено, що він розрахований вірно, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних підлягають задоволенню у розмірі 495,68 грн.

Відповідач контррозрахунок заявлених до стягнення сум не надав.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 74, 129, 236 - 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" (01135, місто Київ, вулиця Чорновола Вячеслава, будинок 8, ) на користь Акціонерного товариства «Укрпошта» (вул. Хрещатик, буд. 22, м. Київ, 01001; ) 295936 (Двісті дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот тридцять шість) грн 19 коп., з яких: сума банківської гарантії у розмірі 287 179 (Двісті вісімдесят сім тисяч сто сімдесят дев`ять) грн 20 коп., пені у розмірі 8 261 (Вісім тисяч двісті шістдесят одна) грн 31 коп. та 3% річних у розмірі 495 (Чотириста дев`яносто п`ять) грн 68 коп. а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 439 (Чотири тисячі чотириста тридцять дев`ять) грн 04 коп.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 20.10.2022

Суддя Владислав ДЕМИДОВ