СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року м. Харків Справа № 905/192/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Сгара Е.В. , суддя Склярук О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вх.№742Д) на рішення Господарського суду Донецької області від 09.06.2022 у справі №905/192/22 (м. Харків, суддя Лейба М.О., повний текст рішення складено 09.06.2022),

за позовною заявою: Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення додаткових зборів в сумі 64048,92 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство «Українська залізниця» м. Київ в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь, Донецька область про стягнення додаткових зборів в сумі 64048,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на затримку відповідачем вагонів на коліях ст. Маріуполь-сортувальний, що стало підставою для нарахування позивачем збору за зберігання вантажу.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 09.06.2022 відмовлено у задоволенні позову Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман, Донецька область до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь, Донецька область про стягнення додаткових зборів і плат в сумі 64048,92грн.

Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 20.05.2021 по справі №905/192/22 та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати з оплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 2481,0 грн. та за подання апеляційної скарги в сумі 3721,5 грн.

В обґрунтування своєї позиції по справі апелянт посилається на наступне:

- висновок суду, що через відсутність наказу про затримку вантажу є факт несвоєчасного вивезення вантажу одержувачем, а не його затримка, є помилковим. Відповідно до Правил користування вагонами і контейнерами, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. А у випадку затримки вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Тому на станції призначення складено саме акт, а не наказ;

- в спірному випадку не мало місце вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці та подача вагонів під вивантаження засобами одержувача, а наявна затримка вантажу через його не вивезення з станції одержувачем власними засобами відповідно до умов договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії №1/28 від 28.02.2017 після оформлення передавальних операцій та підписання сторонами пам`яток про подавання вагонів №№2773, №2774 та №2775. І саме цей факт став підставою для затримки вантажу, який фактично було передано одержувачу і який знаходився на коліях станції Маріуполь-сортувальний;

- на підтвердження своїх заперечень щодо порядку обчислення терміну безкоштовного зберігання вантажу позивач посилався на правові висновки Верховного суду в постановах по справам №905/107/21, №905/175/21, №905/179/21, №905/1036/21. Суд першої інстанції в рішенні не зазначив причини відхилення та не застосування правових висновків Верховного Суду. Що є порушенням норм процесуального права ст.236 ГПК України.

Одночасно скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що станом на 01.07.2022 повний текст рішення на адресу позивача не надходив. В Єдиному державному реєстрі судових рішень повний текст рішення оприлюднено 10.06.2022. Згідно з повідомленням на сайті https://court.gov.ua/ від 20.06.2022 відновлено загальний доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень. Таким чином строк на апеляційне оскарження рішення суду по справі №905/192/22 пропущено з поважних причин і цей строк підлягає поновленню.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.07.2022 поновлено Акціонерному товариству «Українська залізниця» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі №905/192/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця». Розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Ухвалено Акціонерному товариству «Українська залізниця» уточнити вимоги апеляційної скарги, а саме вказати яке рішення позивач просить скасувати; копію відповідних уточнень направити відповідачу у справі; відповідні докази направлення - надати суду. Витребувано з Господарського суду Донецької області матеріали справи №905/192/22.

11.08.2022 на виконання вимог ухвали суду надійшли всі матеріали справи №905/192/22 (вх.4353).

Від Приватного АТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№5058 від 13.09.2022), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду без змін.

В обґрунтування своєї позиції по справі відповідач посилається на те, що позивач виконав розрахунок збору за зберігання вантажу всупереч ст.46 Статуту та п. 8 Розділу 7 ППВ, в результаті чого термін зберігання вантажу у потягу №9507 завищено на добу. Правилами передбачено безкоштовне зберігання вантажу протягом доби. Отже, період затримки вагонів з вини вантажовласника може настати тільки після закінчення терміну безоплатного зберігання вантажів, в даному випадку з 00 годин 05.09.2021р. Згідно з Правилами зберігання вантажу з 24-ї години 03.09.21р до 24-ї години 04.09.21р це безоплатна доба. Тобто вантаж який знаходиться на коліях загального користування у безоплатному зберіганні не може вважатися затриманим. Отже, відповідно до розділу 7 ППВ безоплатна доба починається з 24-ої години 03.09.21р і закінчується о 24-ій годині 04.09.21р. А з 00 год 05.09.21р початок нарахування збору за зберігання. Виходячи з цього, вантажоодержувач звільнив колії станції призначення у добу безоплатного зберігання 04.09.2021р. і збір за зберігання вантажу у поїзді №9507 не повинен нараховуватися, тому що він відсутній.

Суд зазначає, що враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом було попереджено сторони, що апеляційна скарга буде розглянута за правилами ч. 10 ст. 270 ГПК України без повідомлення учасників справи.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Матеріалами справи підтверджується належне повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та розгляд справи в порядку, передбаченому ч. 10 ст. 270 ГПК України.

Заперечень проти розгляду апеляційної скарги в даному порядку від сторін не надійшло.

Також, колегія суддів зазначає, що апелянт затребуваних ухвалою суду від 12.07.2022 уточнень до апеляційної скарги не надав. Однак суд, враховуючи мотивувальну частину апеляційної скарги, та те, що матеріали справи містять рішення Господарського суду Донецької області від 09.06.2022 у справі №905/192/22 дійшов висновку про перегляд саме вказаного процесуального документу.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.02.2017 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (Залізниця, позивач), яке змінило найменування на Акціонерне товариство «Українська залізниця», та Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (Власник колії, відповідач) укладено договір №1/28 (з додатковими угодами до нього від 22.05.2018, від 17.07.2018, від 19.11.2019) про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» при станції Маріуполь-Сортувальний та станції Асланове регіональної філії «Донецька залізниця» (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018).

Строк дії договору до 31.12.2021 включно (пункт 19 договору в редакції додаткової угоди від 29.10.2020).

Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці (пункт 5 договору).

У пункті 3 договору зазначено, що рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України (ПТЕ), Інструкції з сигналізації залізниць України, Інструкції з руху поїздів та маневрової роботи на залізницях України. Приймання та відправлення поїздів виконується на станціях Маріуполь - Сортувальний Залізниці та Рудна Власника колії.

Згідно з пунктом 6 договору (в редакції додаткової угоди від 22.05.2018) кількість вагонів в кожній передачі, яка здається власнику колії встановлюється: в маршрутах з доменним коксом, окатишами залізорудними, порожніми хоперами під навантаження в кількості, що прибули; в поїздах з різними вантажами по станції Маріуполь-Сортувальний не більше 228 осей (57 вагонів); в поїздах, що подаються на станцію Рудна не більше 220 осей (55 вагонів).

Вагони, які здані власнику колії забираються власником колії з передавальних колій станції Маріуполь-Сортувальний Залізниці впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій.

Відповідно до пункту 10 договору (в редакції додаткової угоди 17.07.2018) на під`їзній колії встановлюється загальний (єдиний) термін знаходження вагонів 36,0 годин.

За умовами пункту 14 договору власник колії сплачує Залізниці плату, зокрема, за: б) користування ваганами (контейнерами) згідно Правилам користування вагонами і контейнерами та Тарифного керівництва №1; в) інші збори і плати згідно Статуту залізниць, Правил перевезень вантажів, Тарифного керівництва №1. Збори і плати вносяться залізниці згідно діючому законодавству.

Також заявою від 30.06.2020 Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» приєдналося до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №00191129/2020-0001 від 30.06.2020, оприлюдненим АТ «Укрзалізниця» на сторінці http://uz-cargo.com/.

03.09.2021 о 08-15 год. на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці на адресу відповідача прибув потяг №9507. У складі потягу знаходилось 65 вагонів з різним вантажем (40 вагонів власності ЦТЛ, 24 власних вагонів. Крім того 1 вагон прибув раніше основної відправки. Загальна кількість вагонів 65.

Вагони у кількості 64 віднесені на відповідальність вантажоодержувача.

Факт подачі спірних 64 вагонів потягу №9507 на 2 колію станції Маріуполь-Сортувальний о 08-15год. 03.09.2021 відповідачем не оспорюється і підтверджений пам`ятками №2773, №2774, №2775 про подавання вагонів. Згідно пам`яток про подавання вагонів передача 57 вагонів при поданні відбулась 03.09.2021 о 10-26год., передача 4 вагонів при поданні відбулась 03.09.2021 об 11-11год. та передача 3 вагонів при поданні відбулась 03.09.2021 об 11:15год. без зауважень щодо технічного стану вагонів.

Як зазначено вище, згідно з пунктом 6 договору №1/28 вагони, які здані власнику колії забираються власником колії з передавальних колій станції Маріуполь-Сортувальний Залізниці впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій, тобто відповідач повинен був забрати спірні вагони з колії станції Маріуполь-Сортувальний своїм локомотивом протягом 4-х годин після закінчення передавальних операцій.

Згідно з актом про затримку вагонів №1-149, що складений у присутності агента комерційного станції Маріуполь-Сортувальний Рослик І.В. та прийомоздавальника ПрАТ «ММК ім. Ілліча» Мелешко О., потяг у кількості 64 вагонів прибраний з 3 колії парка прибуття станції Маріуполь-Сортувальний 04.09.2021 о 20-15год.

Таким чином оскільки приймально-здавальні операції 57 вагонів були здійснені у період з 08-15 год. до 10-26год. 03.09.2021, 4 вагонів у період з 08:15год. до 11-11год. 03.09.2021, та 3 вагонів з 08-15год. до 11-15год. то відповідно відповідач повинен був забрати спірні 57 вагонів не пізніше 14-26год. 03.09.2021, 4 вагони не пізніше 15-11год. 03.09.2021 та 3 вагони не пізніше 15-15 год. 03.09.2021.

Фактично 64 вагони потягу простояли на колії станції Маріуполь-Сортувальний до 20-15год. 04.09.2021, про що Залізницею 09.09.2021 у присутності таких осіб: агента комерційного Примак О.А. та агента комерційного Ставрієнко Г.А. станції Маріуполь-Сортувальний був складений акт загальної форми №6-1021.

Загальний час простою 57 вагонів потягу за період з 14-26год. 03.09.2021 по 20-15год. 04.09.2021 склав 29год. 49хв.

Загальний час простою 4 вагонів потягу з 15-11год. 03.09.2021 по 20-15год. 04.09.2021 склав 29год. 04хв.

Загальний час простою 3 вагонів потягу з 15-15год. 03.09.2021 по 20-15год. 04.09.2021 склав 29год. 00хв.

Залізницею за час простою нараховано відповідачу ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в тому числі збір за зберігання вантажу за час знаходження вагонів на місцях загального користування (коліях станції) у сумі 53374,10грн. без ПДВ (з ПДВ 66228,48грн.).

Збір за зберігання вантажу був внесений до накопичувальної картки №16091330, яка була пред`явлена ПрАТ «ММК ім. Ілліча» для підписання і оплати. Представник ПрАТ «ММК ім. Ілліча» накопичувальну картку підписав із зауваженнями такого змісту: «Сума 53374,00грн. відхиляється, буде розглянута у претензійному порядку».

Претензією від 08.10.2021 Залізниця звернулась до ПрАТ «ММК ім. Ілліча» з вимогою сплатити кошти в сумі 66228,48грн.

Згідно відповіді №94/989 від 27.10.2021 ПрАТ «ММК ім. Ілліча» не заперечує оплатити додаткові збори в сумі 2179,56грн., при цьому суму збору за зберігання вантажу в розмірі 64048,92грн. відхилено з посиланням на обставини того, що звільнення колій станції Маріуполь-Сортувальний було здійснено своєчасно (у період безоплатного зберігання).

Як зазначено позивачем сума 2179,56 грн. сплачена, тому до стягнення заявлено 64048,92 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця АТ «Українська залізниця» про стягнення додаткових зборів в сумі 64048,92 грн. Зокрема, суд вказав, що в розумінні пункту 46 Статуту залізниць терміни «безоплатного зберігання вантажів у вагонах, що надійшли на адресу одержувача, на коліях залізниці» та «безоплатного користування місцем загального користування на залізниці» охоплюються періодом у часі з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно ст.914 ЦК України, ст.307 ГК України, ст.8 Закону України «Про залізничний транспорт» перевезення вантажів залізничним транспортом організовується на договірних засадах. Форму договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги встановлено Правилами розрахунків за перевезення вантажів (додаток № 1 до пункту 2.3 Правил). У договорі визначаються обсяги, строки та умови надання транспортних засобів, порядок розрахунків за перевезення та додаткові послуги, а також відповідальність за порушення зобов`язань.

За змістом ч.5 ст.307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1, 2 ст.8 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезень у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Отже, правовідносини з перевезення вантажів залізничним транспортом на підставі договорів про надання послуг перевезення, укладених із суб`єктами господарювання-замовниками, регулюються в порядку, визначеному Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншим галузевим законодавством, що застосовується під час надання залізницею послуг з перевезення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року №457 затверджено Статут залізниць України (далі - Статут), положення якого згідно з п. 2 Статуту визначають обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (п.3 Статуту).

За приписами п. 64 Статуту, для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування призначено під`їзні колії.

Згідно з п.71 Статуту, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 18.10.2021 року у справі №905/175/21 та від 12.10.2021 року у справі №905/140/21, де, зокрема, вказано таке.

Всі вантажі, які прибувають на станцію призначення, зберігаються безкоштовно протягом доби, проте порядок обчислення початку безкоштовного строку залежить виключно від причин несвоєчасного вивантаження вантажу; у випадку затримки вантажу термін безкоштовного зберігання варто обчислювати після спливу 4-х годин, передбачених умовами договору для забирання вагонів; безкоштовну добу зберігання вантажу у випадку доведеності позивачем затримки вагонів необхідно розраховувати наступним чином: до часу прибуття потягу підсумовується час для розвантажувально-передавальних операцій та 4-х годинний термін для забирання вагонів, і лише після спливу вказаного часу починається відлік безоплатної доби зберігання вантажу. Порядок зберігання та нарахування у зв`язку з цим відповідного збору регламентується Правилами зберігання вантажів. Якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені п. 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу (п. 5 Правил зберігання вантажів).Пунктом 46 Статуту залізниць передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом. Згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).Термін безоплатного зберігання обчислюється: якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу; при затримці - з моменту затримки. Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №317 від 26.03.2009 року визначено, що неповна доба зберігання вантажів округляється до повної. З огляду на те, що позивачем доведена затримка вантажу, яка сталася з вини відповідача, що також встановлено судами, Верховний Суд не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що безоплатна доба зберігання закінчилася о 00:00 годин 30.07.2020 року, оскільки суди розрахували її лише на підставі частини 2 статті 46 Статут залізниць, при цьому не врахувавши, що пунктом 8 Правил зберігання передбачений порядок визначення безоплатної доби, у випадку затримки вагонів.

При цьому, Cхідний апеляційний господарський суд зауважує, що існує сформована практика суду касаційної інстанції стосовно застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах щодо застосування п. 46 Статуту залізниць України та п. 8 Правил зберігання вантажів.

Зокрема, у постановах Верховного Суду при розгляді справ №905/107/21, №905/179/21.

З огляду на суб`єктний склад, підстави та предмети позовів у зазначених справах і у справі №905/192/22, що розглядається, та встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, а також їх правове регулювання, колегія суддів дійшла висновку, що правовідносини у вказаних справах є подібними.

Так, у постановах Верховного Суду від 28.10.2021 року у справі №905/107/21 та від 28.10.2021 року у справі №905/179/21, з огляду на те, що позивачем доведена затримка вантажу, яка сталася з вини відповідача, що також встановлено судами, не погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що безоплатна доба зберігання закінчилася о 00:00 годин 24.07.2020, оскільки суди розрахували її лише на підставі частини 2 статті 46 Статуту залізниць, при цьому не врахували, що пунктом 8 Правил зберігання вантажів передбачений порядок визначення безоплатної доби, у випадку затримки вагонів.

Апелянт вказує на те, що у даному випадку не мало місця вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці та подача вагонів під вивантаження засобами одержувача, а наявна затримка вантажу через його не вивезення зі станції одержувачем власними засобами відповідно до умов договору після оформлення передавальних операцій та підписання сторонами пам`яток про подавання вагонів №2773, №2774, №2775 та саме цей факт став підставою для затримки вантажу, який фактично було передано одержувачу, і який знаходився на коліях станції Маріуполь-Сортувальний.

Таким чином, відсутність вини відповідача у затримані вагонів останнім, належними та допустимими доказами доведено не було, а факт затримки вагонів у встановленому законом порядку зафіксовано актами про затримку вагонів та загальної форми №1-149 та №6-102, відповідно до яких за затримку вагонів на коліях станції було нараховано, зокрема, збір за зберігання вантажів.

Зазначені суми були внесені до накопичувальної картки №16091330.

Окрім того, колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №904/5743/16, де, між іншим, вказано, що належним і допустимим доказом на підтвердження факту настання відповідних подій - затримки вагонів на станції, є акт загальної форми ГУ-23, що складений згідно з додатком № 6 до Правил користування вагонами і контейнерами.

Таким чином, зі змісту вказаних вище положень чинного законодавства слідує, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу.

Отже, в даному випадку не мало місце вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці та подача вагонів під вивантаження засобами одержувача.

За таких обставин, позивачем доведено затримку вантажу, яка сталась з вини відповідача, а тому висновок господарського суду першої інстанції про те, що відповідач звільнив колії у період безоплатного зберігання о 20:15 год. 04.09.2021, а тому підстави для нарахування збору за зберігання вантажу відсутні, є передчасним, оскільки місцевий господарський суд розрахував його лише на підставі ч. 2 ст. 46 Статуту, при цьому, не врахував, що п. 8 Правил зберігання вантажів передбачено порядок визначення безоплатної доби, у випадку затримання вагонів.

За наслідками перевірки здійсненого позивачем розрахунку плати за зберігання вантажу, суд апеляційної інстанції вважає його арифметично правильним та обґрунтованим, а тому позовні вимоги в частині стягнення збору за зберігання вантажу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному рішення, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі учасникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку, наявні не з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ураховуючи те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та прийняття нового судового рішення про задоволення позову, тому у відповідності до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 273 ГПК апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Проте, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022, затвердженим Законом України №2119-IX від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» , відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Законом України № 7300 від 25.04.2022 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» , відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 25.05.2022 строком на 30 діб.

Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.248 ГПК України.

Керуючись статтею 129, 232, 269, 270, п.2 ч.1 ст. 275, п.п.1, 3 ч.1 ст. 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

Рішення Господарського суду Донецької області від 09.06.2022 у справі №905/192/22 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22) 64 048,92 грн. збору за зберігання вантажу.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча» (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22) 2481,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 3721,50 грн за подання апеляційної скарги.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.10.2022

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя Е.В. Сгара

Суддя О.І. Склярук