ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2022 р. Справа№ 910/16381/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Токар Т.Г.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 08.09.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2022

у справі № 910/16381/21 (суддя Балац С.В.)

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві

до Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад"

про стягнення 224 207,46 грн.

В судовому засіданні 08.09.2022 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2021 у справі № 910/16381/21 (суддя Мельник В.І.) позов задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад на користь Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві суму основного боргу у розмірі 219 888 (двісті дев`ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 34 коп., подвійну ставку НБУ у розмірі 2 394 (дві тисячі триста дев`яносто чотири) грн. 30 коп., 3% річних у розмірі 523 (п`ятсот двадцять три) грн. 63 коп., індекс інфляції у розмірі 1 401 (одна тисяча чотириста одна) грн. 19 коп.. та судовий збір у розмірі 3 363 (три тисячі триста шістдесят три) грн. 11 коп.

В іншій частині відмовлено.

10.01.2022 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано наказ.

28.06.2022 до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" надійшла заява про розстрочку виконання рішення від 17.12.2021 у справі № 910/16381/21.

Вказана Заява мотивована ускладненням господарської діяльності Заявника у зв`язку з відсутністю розрахунків зі сторони боржників Заявника, епідемією COVID-19 та введенням воєнного стану в країні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 у справі №910/16381/21 заяву Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" задоволено частково.

Вирішено відстрочити виконання рішення Господарського суду м. Києва від 17.12.2021 у справі № 910/16381/21 до 17.12.2022.

Ухвала мотивована тим, що відстрочення виконання рішення суду до кінця поточного року жодним чином не вплине на фінансовий стан позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач 21.07.2022 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням судом норм процесуального права, з неповно встановленими обставинами, які мають значення для правильного вирішення заяви.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- судом при задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, жодних аргументів в мотивувальній частині не висвітлено;

- судом не враховано, що Позивач є органом державної влади, яке також фінансується з держбюджету, на момент введення воєнного стану в країні позивач приймає участь в здійсненні заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації;

- судом не враховано того факту, що відповідачем не було обґрунтовано та подано доказів на підтвердження реальної можливості проведення розрахунків із позивачем в майбутньому, оскільки відстрочка виконання рішення повинна забезпечити його виконання у межах строку відстрочення, а не ухилення від його виконання на певний час;

- невиконання протягом тривалого часу рішення суду порушує матеріальні інтереси позивача та може призвести до негативних наслідків для останнього, оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2021 у справі № 910/16381/21 залишається невиконаним.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу відхилити, оскаржувану ухвалу залишити без змін, посилаючись на те, що рішення не виконується через форс-мажорні обставини.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2022 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/16381/21. Відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 до надходження матеріалів справи №910/16381/21 з Господарського суду міста Києва.

01.08.2022 матеріали справи №910/16381/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 у справі № 910/16381/21, призначено розгляд справи на 08.09.2022.

Явка представників сторін

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 08.09.2022 апеляційну скаргу просив задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 08.09.2022 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

28.06.2022 до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" надійшла заява про розстрочку виконання рішення від 17.12.2021 у справі № 910/16381/21.

Вказана Заява мотивована ускладненням господарської діяльності Заявника у зв`язку з відсутністю розрахунків зі сторони боржників Заявника, епідемією COVID-19 та введенням воєнного стану в країні.

На підставі викладеного відповідач просив розстрочити виконання рішення суду від 17.12.2021 у справі № 910/16381/21 та затвердити такий графік його виконання:

Заборгованість за договором №2 ВПО/02-2 від 12.02.2020 на охорону від пожеж

до 31.10.2022 року - 112 193,73 грн.

до 31.12.2022 року - 112 183,73 грн.

судовий збір

до 31.01.2023 року - 3 363,11 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1-3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Подана заява мотивована ускладненням господарської діяльності Заявника у зв`язку з відсутністю розрахунків зі сторони боржників Заявника, епідемією COVID-19 та введенням воєнного стану в країні.

Так, статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд відзначає, що в даному випадку відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду від 17.12.2021 у справі № 910/16381/21 та затвердити такий графік його виконання:

Заборгованість за договором №2 ВПО/02-2 від 12.02.2020 на охорону від пожеж

до 31.10.2022 року - 112 193,73 грн.

до 31.12.2022 року - 112 183,73 грн.

судовий збір

до 31.01.2023 року - 3 363,11 грн.,

проте жодним чином не обґрунтовує запропонований термін розстрочення та не надає жодних доказів на підтвердження того, що внаслідок такого розстрочення рішення суду у даній справі буде виконане.

Натомість, суд без належних правових підстав відстрочив виконання рішення Господарського суду м. Києва від 17.12.2021 у справі № 910/16381/21 до 17.12.2022, мотивуючи тим, що відстрочення виконання рішення суду до кінця поточного року жодним чином не вплине на фінансовий стан позивача.

Згідно з частиною першою статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини зазначає, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення судом встановлено, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у статті 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підтвердження скрутного фінансового становища боржником надано суду фінансову звітність за 1 квартал 2022 року та довідку про фінансовий стан відповідача, проте, колегією суддів вони не приймаються до уваги, оскільки цей фінансовий звіт не відображає реального фінансового становища боржника станом на день звернення до суду з цією заявою, а облік одночасно кредиторської та дебіторської заборгованості у боржника не доводить наявність виключних обставин, що унеможливлюють виконання судового акту.

Крім того, посилання заявника на заборгованість по зарплаті, викладену у довідці про заборгованість від 28.06.2022, без подання належних та допустимих доказів на підтвердження викладеного, не свідчить про наявність підстав для відстрочення або розстрочення виконання рішення суду від 17.12.2021 у даній справі.

Зазначення відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу про задіяння відповідача у виконанні стратегічних оборонних програм у рамках державного оборонного замовлення, які мають приорітетне значення для обороноздатності України під час військового стану, а саме:

- Договір «Виготовлення та постачання макетів ДЄЖ СУ та БДЄЖ СП АДР №122-22 від 11.07.2022, укладений з ДП «Конструкторське бюро «Південне»;

- державний контракт на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням телекомунікаційного захищеного комплексу спеціального зв`язку «Гарант-ТЗК» №62 від 29.09.2021 року, продовжений додатковою угодою до 01.11.2022 року, укладений Службою безпеки України (управління спеціального зв`язку);

- договір №8 від 06.12.2021 року на постачання телекомунікаційного захищеного комплексу спеціального зв`язку «Гарант-ТЗК», укладений з ТОВ «ВАТ Олімп», який відбувається в рамках Державного контракту №403/1/21/9 від 23.10.2021 року з Міністерством оборони України

без надання належних та допустимих доказів також не свідчить про наявність підстав для відстрочення або розстрочення виконання рішення суду від 17.12.2021 у даній справі.

Отже, приймаючи до уваги надані сторонами пояснення та заперечення у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що перелічені боржником обставини не є виключними і такими, що унеможливлюють виконання рішення суду, а тому за вказаних обставин скасовує ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 у справі №910/16381/21 та відмовляє у задоволенні заяви Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" про розстрочку виконання рішення суду з підстав необґрунтованості.

При цьому, долучені відповідачем до заяви докази не можуть підтверджувати обставини реальності виконання рішення суду у даній справі після закінчення терміну, на який відповідач просить відстрочити або розстрочити його виконання.

З огляду на викладене, з урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" про розстрочку виконання рішення суду у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником було зроблено, а відповідачем не спростовано.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 у справі №910/16381/21 підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 у справі №910/16381/21 підлягає скасуванню з вищевикладених підстав, у задоволенні заяви Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" про розстрочку виконання рішення суду слід відмовити.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги позивача у зв`язку з її задоволенням на підставі ст.129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 у справі №910/16381/21 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 у справі №910/16381/21 скасувати.

3. У задоволенні заяви Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" про розстрочку виконання рішення суду - відмовити.

4. Стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київприлад" (03680, м.Київ, вул. Гарматна, 2, ) на користь Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (01601, м.Київ, вул. Володимирська, 13, ) 2481,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду м.Києва видати наказ.

6. Матеріали справи №910/16381/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським

процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 24.10.2022 після виходу суддів колегії з відпустки та відрядження.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська