ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

21.10.2022м. СумиСправа № 920/863/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., розглянувши заяву стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіан-Сервіс» (40000, м. Суми, вул. Шишкарівська, 15, ідентифікаційний код: 39490078) від 19.10.2022 № б/н (вх. № 2617 від 19.10.2022) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Домком Суми» (40022, м. Суми, вул. Троїцька, буд. 49, ідентифікаційний код: 29673255) про видачу судового наказу за вимогами щодо стягнення 49 720,06 грн заборгованості за договором,

без виклику представників учасників справи.

Суть питання, що вирішується ухвалою суду.

19.10.2022 до Господарського суду Сумської області звернувся заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Тіан-Сервіс» (40000, м. Суми, вул. Шишкарівська, 15, ідентифікаційний код: 39490078) із заявою про видачу судового наказу за вимогами щодо стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Домком Суми» (40022, м. Суми, вул. Троїцька, буд. 49, ідентифікаційний код: 29673255) 49 720,06 грн заборгованості за договором.

Після дослідження матеріалів вищезазначеної заяви, суд дійшов висновку, що заявнику необхідно відмовити у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Мотиви, з яких суд дійшов вищезазначеного висновку. Законодавство, що підлягає застосуванню.

Порядок та форма звернення до суду з заявою про видачу судового наказу до господарського суду визначені Господарським процесуальним кодексом України (надалі ГПК України), зокрема, розділом II «Наказне провадження».

Положеннями частини першої статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої третьої статті 147 ГПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно з частиною першою статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина друга статті 12 ГПК України визначає, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору.

Заявник в своїх вимогах окрім стягнення основної заборгованості просить суд стягнути з боржника судовий збір у розмірі 248,10 грн.

Проте сам заявник не надав суду ніяких доказів сплати вищезазначеного судового збору.

Також заявник в якості доказів не надав суду копії договору, на невиконання якого посилається в своїй заяві.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 152 ГПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 ГПК України.

Отже, заяву про видачу судового наказу подано з порушенням вимог пунктів 1, 3 та 4 частини третьої статті 150 ГПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу відповідно до пункту 1 частини першої статті 152 ГПК України.

Частиною другою статті 154 ГПК України унормовано, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до частини другої статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше 10 днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з боржника заборгованості за договором про надання послуг.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтею 148, пунктом 3 частини першої статті 150, частиною першою статті 152 та статтями 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Тіан-Сервіс» (40000, м. Суми, вул. Шишкарівська, 15, ідентифікаційний код: 39490078) від 19.10.2022 № б/н (вх. № 2617 від 19.10.2022) у видачі судового наказу за вимогами про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Домком Суми» (40022, м. Суми, вул. Троїцька, буд. 49, ідентифікаційний код: 29673255) 49 720,06 грн заборгованості за договором.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 21.10.2022.

3. Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки та в порядку, встановлені статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали надіслати учасникам справи, втому числі електронною поштою.

Суддя Ю.А. Джепа