ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" жовтня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1129/22

за позовомКерівника Святошинської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, м. Київ
до Підприємства «Роман» Міжнародної Ліги Українських інвалідів-інтелектуалів «Софія», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 139 699,94 грн
Суддя Христенко О.О.

за участю представників:

від прокурора: Лінер О.М. посвідчення № 064837 від 15.06.2021;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Гуцол Р.І. адвокат, ордер серії АА № 1235383 від 12.09.2022.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа №911/1129/22 за позовом Керівника Святошинської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації до Підприємства «Роман» Міжнародної Ліги Українських інвалідів-інтелектуалів «Софія» про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 139 699,94 гривень.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.09.2022 відкрито провадження у справі № 911/1129/22 та призначено підготовче засідання на 21.09.2022.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.09.2022 підготовче засідання у справі № 911/1129/22 відкладено на 19.10.2022.

12.10.2022 через канцелярію суду від Святошинської окружної прокуратури міста Києва надійшла відповідь на відзив № 10.58-44-381ВИХ-22 від 11.10.2022 (вх. № 14208/22).

18.10.2022 через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 14.10.2022 (вх. № суду 14610/22).

В підготовчому засіданні 19.10.2022 представником відповідача було підтримано заявлене ним клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке було заявлене при поданні відзиву на позовну заяву вих. № 25/2022 від 15.09.2022 (вх. № суду 12699/22 від 19.09.2022), обґрунтовуючи його тим, що звертаючись з даним позовом до суду, прокурор не обґрунтував належним чином і не довів підстави для представництва - бездіяльність компетентного органу, що завдає порушення інтересів держави. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав, або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк, проте, на думку відповідача, у цьому випадку компетентний орган (Управління освіти) не вбачає та не визнає порушення інтересів держави оспорюваними додатковими угодами № 1 та № 3. Навпаки, Управління освіти має діаметрально протилежні з прокурором переконання щодо законності чи незаконності спірних у справі правочинів. Як наслідок, Управління освіти переконане, що державі не завдається жодної шкоди в цьому випадку та захист інтересів держави не потребує звернення до суду із завідомо безпідставним позовом. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що прокурор, користуючись своїм службовим становищем, перевищує повноваження шляхом подання до суду завідомо безпідставного позову з метою незаконного чинення тиску на відповідача, що є неприпустимим, тому просить суд на підставі ч. 2 ст. 226 ГПК України, залишити позовну заяву без розгляду.

Також відповідач зазначає, що в правовідносинах зі здійснення закупівель за Законом України «Про публічні закупівлі», Управління освіти, в цьому випадку, здійснює не публічно-владні управлінські функції, а господарсько-соціальні управлінські функції із організації харчування у закладах освіти (підпункт 6) пункту а) статті 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Ці обставини обґрунтовано дають підстави вважати, що Управління освіти в цих спірних правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень, що здійснює публічно-владні управлінські функції, а тому прокурор не може звертатись із відповідним позовом в інтересах держави в особі Управління освіти.

Прокурор заперечував проти залишення позовної заяви без розгляду, оскільки прокурором дотримано порядок, передбачений статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності, про що детально було викладено у позовній заяві, тому, прокурор вважає подане клопотання відповідача необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши у підготовчому засіданні 19.10.2022 клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, суд відмовляє в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2017 року у справі № п/800/490/15 (провадження № 21-1393а17) зазначив, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Однак суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

До позовної заяви додано лист-повідомлення № 10.58-44-1839ВИХ-22 від 29.06.2022, яким Святошинська окружна прокуратура міста Києва повідомила Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації щодо звернення прокурором до суду в інтересах держави в особі Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 139 699,94 гривень.

Для компетентних органів (позивача) було встановлено розумний строк щоб відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, для подання позову самостійно, або заперечення проти подання прокурором позову, або про відсутність такого порушення.

Доказів вказаного позивачем до суду не надано.

Таким чином, прокурор при зверненні з даним позовом до суду довів бездіяльність позивача, оскільки в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» надав позивачу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави чим підтверджує обґрунтованість подання даного позову в інтересах держави в особі Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації.

Представник позивача в підготовче засідання 19.10.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У підготовчому засіданні 19.10.2022 судом проведено дії відповідно до частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України, роз`яснено сторонам обмеження строків на подання ними заяв по суті справи та доказів початком стадії розгляду справи по суті та встановлено порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, з урахуванням судових засідань, що вже були проведені у даній справі, прокурором та представником відповідача заявлено про відсутність бажання на подання нових письмових заяв по суті справи і нових доказів та готовність переходити до розгляду справи по суті.

Відповідно до частин 2, 5 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні 19.10.2022, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, у зв`язку з чим, з`ясована думка прокурора та представника відповідача щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 176, 182, 185, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

2. Закрити підготовче провадження у справі № 911/1129/22.

3. Призначити справу до розгляду по суті на 16.11.2022 о 10:20. Засідання відбудеться за адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, 16/108.

4. Повідомити учасників процесу про судове засідання.

5. Повідомити учасників справи про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, відзиви тощо) на електронну адресу суду (), поштою або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронні довірчі послуги».

6. Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ko.arbitr.gov.ua/sud5012.

7. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 19.10.2022.

Суддя О.О. Христенко