ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/1347/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Важпромелектропроект", м.Харків (адреса: 61072, м.Харків, просп.Науки, б.56)
до Фізичної особи підприємця Шевченко Олени Василівни, м.Дергачі (адреса: АДРЕСА_1 )
про стягнення 34911,62 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

19.08.2022 року до Господарського суду Харківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Важпромелектропроект" до Фізичної особи-підприємця Шевченко Олени Василівни про стягнення 34911,62 грн заборгованості за договорами оренди №№1906,1907 від 27.05.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.08.2022 року відкрито провадження у справі №922/1347/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ст.248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.

12.09.2022 року відповідачем надано до суду відзив (вх.№9738) про відмову в задоволенні позову, який прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що з 24.02.2022, тобто з початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, та по теперішній час не відвідував орендоване майно і не користувався ним. Також зазначив, що особисті речі залишаються в приміщенні вимушено, тому що забрати їх небезпечно для життя, та жодних листів від позивача з вимогою звільнити приміщення не отримував.

Щодо листа позивача про зменшення розмірів орендної плати на 50% зазначає, що лист не отримував.

Також відповідач посилається на пункт 3.2. Договору, яким передбачено порядок розрахунків, та стверджує, що з березня 2022 року не отримував жодного разу ані Акту надання послуг, ані рахунку до нього від позивача.

Крім того відповідач вважає договір припиненим відповідно до п.8.8. внаслідок відсутності своєчасної передоплати відповідно до умов розділу 3 Договору.

Позивач відповідь на відзив не надав.

При цьому за висновками суду в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

27.05.2019 року між Акціонерним товариством "Важпромелектропроект" (орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Шевченко Оленою Василівною (орендар, відповідач) було укладено договори оренди нежитлових приміщень, а саме:

- Договір № 1906, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове користування частину нежитлового приміщення площею 45,5кв.м. з обладнанням, розташованого за адресою: м.Харків, проспект Науки, б.56, кімната № 29(525) на 5 поверсі.

- Договір № 1907, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове користування частину нежитлового приміщення площею 63,2кв.м. з обладнанням, розташованого за адресою: м.Харків, проспект Науки, б.56, кімната № 36, 37, 38, 39(206,207,208) на 2 поверсі.

Згідно з актами приймання-передачі орендованих приміщень за Договорами №1906 та №1907 від 27.05.2019 року орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове користування частину нежитлового приміщення площею 45,5 кв.м. з обладнанням, розташованого за адресою: м.Харків, проспект Науки, б.56, кімната №29(525) на 5 поверсі, та частину нежитлового приміщення площею 63,2 кв.м. з обладнанням, розташованого за адресою: м.Харків, проспект Науки, б.56, кімната №№ 36, 37, 38, 39 (206,207,208) на 2 поверсі.

Акти підписані представниками сторін та скріплені печатками.

Базова орендна плата за договором №1906 складає 5915,00 грн., а за договором №1907 10112,00 грн.

Пунктом 2.4. Договорів визначено, що орендна плата нараховується з дати фактичної передачі Орендованого приміщення Орендарю до дати фактичного повернення його Орендодавцю, що оформлюється підписанням Сторонами відповідних актів приймання-передачі орендованого приміщення.

За умовами п. 5.2.1 укладених між сторонами Договорів орендар зобов`язався своєчасно і в повному обсязі та в строки, зазначені в розділі 3 Договору, виконувати грошові зобов`язання по Договору.

Зокрема, згідно з п. 3.5. Договорів орендар повинен оплатити послуги з оренди не пізніше 24-х календарних днів з моменту закінчення відповідного місяця шляхом перерахування грошової суми на розрахунковий рахунок орендодавця. Днем оплати є день зарахування коштів на рахунок орендодавця, вказаний у реквізитах договору (п.3.6. договору).

Відповідно до п.4.1. Договорів передача орендованого приміщення орендарю здійснюється 01 липня 2019 року на підставі підписаних Сторонами актів приймання-передачі, але не пізніше отримання Орендодавцем передоплати відповідно до умов Договорів. Повернення орендованого приміщення орендодавцю здійснюється в день припинення дії Договорів на підставі підписаного Сторонами акту приймання-передачі, які є невід`ємною частиною Договорів (п. 4.4.- 4.5.).

Відповідно до п.7.1. Договорів за невиконання або неналежне виконання зобов`язання за Договором Сторони несуть відповідальність згідно з Договорами та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 8.1. Договори діють з моменту підписання Сторонами та у відповідності до Додаткових угод № 6 від 07.06.2021 року, діють по 31.05.2022 року, а в частині оплати до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Отже, термін дії за Договорами оренди нежитлового приміщення № 1906 та №1907 від 27.05.2019 закінчився 31.05.2022.

Позивач вважає, що відповідачем порушені умови укладених договорів, відповідно до яких відповідач отримав в оренду визначені приміщення, що підтверджується актами приймання-передачі, отримав ключі від приміщення і розмістив у ньому свої особисті речі, а також здійснив оплату орендної плати за січень 2022 року, а в подальшому перестав сплачувати орендну плату і не передав приміщення Позивачеві, особисті речі з приміщення не вивіз. Наразі строк дії укладених Договорів сплив та Відповідач наміру продовжити їх дію не висловив.

Ураховуючи введення воєнного стану в України, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, який затверджений законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, Позивачем прийнято рішення, що оформлено протоколом Правління від 25.02.2022 №3, про зменшення розмірів орендної плати на 50%.

Проте відповідач орендну плату не сплачував, в результаті чого станом на 31.05.2022 року виникла заборгованість за договором №1906 від 27.05.2019 в розмірі 12517,29 грн: лютий - 7411,07 грн; березень - 3529,73 грн; квітень - 1576,49 грн.

За договором №1907 від 27.05.2019 року заборгованість складає 22394,33 грн: лютий - 13664,82 грн; березень - 6034,31 грн; квітень - 2695,20 грн.

Зазначене стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України (ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст.762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася.

Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 5.2.1 укладених між сторонами Договорів орендар зобов`язався своєчасно і в повному обсязі та в строки, зазначені в розділі 3 Договору, виконувати грошові зобов`язання по Договору.

Відповідно до п. 3.5. Договорів орендар повинен оплатити послуги з оренди не пізніше 24-х календарних днів з моменту закінчення відповідного місяця шляхом перерахування грошової суми на розрахунковий рахунок орендодавця.

Згідно з п. 2.2. базова орендна плата є договірною і складає 5915,00 грн. за договором № 1906, а за договором №1907 10112,00 грн.

Отже сторони погодили строк та розмір орендної плати відповідно до умов договору.

Слід зазначити, що згідно з п.2.1. Договорів місячна вартість послуг за Договорами складається з орендної плати (включаючи експлуатаційні та комунальні витрати) та компенсації витрат на забезпечення електроенергією Орендованого приміщення.

Відповідно до п. 3.2. Договорів надання орендарем послуг з оренди приміщення та приймання їх результатів орендарем оформлюється Актом надання послуг.

Згідно з п.3.3. Договорів орендодавець повинен надавати, а орендар (або його довірена особа) повинен отримувати щомісячний акт надання послуг та рахунок на сплату до нього не пізніше 16-ти календарних днів з моменту закінчення відповідного місяця, що засвідчує підписом на екземплярі рахунку, який залишається у орендодавця.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Факт надання позивачем на користь відповідача послуг за Договорами оренди № 1906 та № 1907 від 27.05.2019 та їх вартість підтверджується матеріалами справи.

Строк оплати наданих послуг визначено умовами Договорів (п. 3.5) та є таким, що настав.

Матеріали справи не містять доказів неможливості користування відповідачем приміщеннями у спірний період, а також доказів звернення до позивача з вимогою зменшення орендної плати через військовий стан.

Отже відповідач є таким, що прострочив свої зобов`язання за договорами в частині сплати орендних платежів.

Щодо заперечень відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що з 24.02.2022 року, тобто з початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України та по теперішній час не відвідував орендоване майно і не користувався ним. Також зазначив, що особисті речі залишаються в приміщенні вимушено, тому що забрати їх небезпечно для життя, та жодних листів від позивача з вимогою звільнити приміщення не отримував.

Проте відповідачем не надано до суду жодних доказів звернення до позивача, з початку воєнного стану в Україні та у період дії договорів, щодо припинення дії договору, зменшення розміру орендної плати, тощо.

В матеріалах справи наявні лише листи відповідача від 29.07.2022 року про припинення договорів оренди.

Відповідно до п. 8.1. Договори діють з моменту підписання Сторонами та у відповідності до Додаткових угод № 6 від 07 червня 2021 року, діють по 31 травня 2022 року.

Отже на час звернення відповідача до позивача строк дії відповідних договорів вже сплив.

Щодо строку та порядку розрахунків відповідач посилається на пп. 3.2.,3.3. Договорів, згідно з якими надання орендарем послуг з оренди приміщення та приймання їх результатів орендарем оформлюється Актом надання послуг; орендодавець повинен надавати, а орендар (або його довірена особа) повинен отримувати щомісячний акт надання послуг та рахунок на сплату до нього не пізніше 16-ти календарних днів з моменту закінчення відповідного місяця що засвідчує підписом на екземплярі рахунку, який залишається у орендодавця.

Відповідач вказує, що у спірний період позивач не надав ані рахунків ані актів.

Проте умовами договорів визначена сума оренди нежитлових приміщень та строк її оплати.

Як вже зазначалось вище, згідно з п. 3.5. Договору орендар повинен оплатити послуги з оренди не пізніше 24-х календарних днів з моменту закінчення відповідного місяця шляхом перерахування грошової суми на розрахунковий рахунок орендодавця.

Згідно з п. 2.2. базова орендна плата є договірною і складає 5915,00 грн. за договором № 1906, а за договором №1907 10112,00 грн.

В рахунках окрім вартості самої оренди приміщення, додатково зазначається також вартість електроенергії, якою був забезпечений орендар в попередньому місяці.

Таким чином сума орендної плати та строк її оплати встановлені умовами договорів та не залежать від щомісячних актів наданих послуг та рахунків на їх оплату.

Надані відповідачем скрін-шоти смс-повідомлень з телефону також не спростовують позовні вимоги.

Щодо тверджень відповідача про припинення договорів відповідно до п.8.8.

Суд зазначає, що дане твердження є хибним, оскільки п. 8.8. передбачає, що дія Договору припиняється внаслідок відсутності своєчасної передоплати відповідно до умов розділу 3 Договору в повному обсязі.

Передоплата відповідно до п.3.1. Договору вноситься орендарем впродовж 5-ти календарних днів з дати підписання Договору за останній місяць оренди.

Тобто передоплата вноситься орендарем протягом 5-ти днів з дати підписання договору, та не відноситься до щомісячних платежів за користування нежитловими приміщеннями за договором.

Таким чином договори оренди № 1906 та № 1907 від 27.05.2019 діяли до 31.05.2022 та відповідач повинен був сплачувати орендну плату відповідно до умов договору саме до 31.05.2022.

З урахуванням сплаченого відповідачем авансу за останній місяць дії Договорів, позивачем зарахована ця сума в орендну плату за травень 2022.

Отже позивачем заявлено до стягнення заборгованість по орендній платі за лютий, березень, квітень 2022, з урахуванням 50% знижки, обумовленої введенням в Україні воєнного стану, в загальному розмірі 34911,62 грн:

- за договором №1906 від 27.05.2019 в розмірі 12517,29 грн: лютий - 7411,07грн; березень - 3529,73 грн; квітень - 1576,49 грн;

- за договором №1907 від 27.05.2019 в розмірі 22394,33 грн: лютий - 13664,82грн; березень - 6034,31 грн; квітень - 2695,20 грн.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення 34911,62 грн орендної плати є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, з вини якого виник спір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 13, 20, 73, 74, 76-80, 86, 129, 236-238, 240, 247, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи підприємця Шевченко Олени Василівни (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Важпромелектропроект" (адреса: 61072, м.Харків, просп.Науки, буд. 56; ) заборгованість за договорами оренди нежитлових приміщень № 1906 та № 1907 від 27.05.2019 року у розмірі 34911,62 грн (з яких за Договором № 1906 - 12517,29 грн та за Договором № 1907 - 22394,33 грн), а також 2481,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "21" жовтня 2022 р.

Суддя К.В. Аріт