ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.10.2022 Справа № 917/1088/22

Господарський суд Полтавської області у складі суддів Ківшик О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінергія-Груп" про повернення 50 відсотків судового збору вх. № 7525 від 17.10.2022 року у справі

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінергія-Груп", вул. Данила Галицького, буд. 2А, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49000

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Світейл", провул. Твардовського, 5, м. Кременчук, Полтавська область, 39605

про стягнення 6 373 173,69 грн,

встановив:

Обставини справи: 09.09.2022 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінергія-Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світейл" про стягнення 6 373 173,69 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 04.01.2019 між сторонами Договору № 04/01-1 про виготовлення та постачання продукції, з яких : 264 987,71 грн основний борг, 3 866 587,20 грн 0,35% за користування чужими грошовими коштами, 616 232,20 грн пеня, 1 308 823,43 грн штраф, 900 800,48 грн 3% річних, 225 742,67 грн інфляційні втрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2022 року справу № 917/1088/22 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 12.09.2022 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/1088/22 в порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 11.10.2022 року на 10:30 год.

26.09.2022 року від представників сторін подано спільну заяву вх № 6854 про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі. До заяви додано оригінал зазначеної мирової угоди, яка підписана керівниками сторін та скріплена печатками сторін.

11.10.2022 року на електронну адресу Господарського суду Полтавської області від позивача надійшла заява вх № 7312 (скріплена КЕП) про проведення підготовчого судового засідання без участі його представника. Позивач зазначає, що підтримує затвердження мирової угоди, укладеної між сторонами 21.09.2022. Крім того, позивач просить суд на підставі частини 1 статті 130 ГПК України повернути йому з Державного бюджету 50 відсотків сплаченого при зверненні з позовом судового збору.

11.10.2022 року на електронну адресу Господарського суду Полтавської області від відповідача надійшло клопотання вх № 7329 (скріплене КЕП) про проведення підготовчого судового засідання без участі його представника та затвердження мирової угоди, укладеної між сторонами 21.09.2022.

Суд ухвалою від 11.102022 року затвердив між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сінергія-Груп" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Світейл" мирову угоду, закрив провадження у справі в зв`язку з укладенням між сторонами мирової угоди.

За текстом ухвали суд встановив, що у п. 4 мирової угоди сторони дійшли згоди щодо розподілу судових витрат.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що питання щодо розподілу між сторонами судових витрат є вирішеним, а тому клопотанням позивача про повернення йому з Державного бюджету 50 відсотків сплаченого при зверненні з позовом судового збору задоволенню не підлягає.

17.10.2022 року на електронну адресу Господарського суду Полтавської області від позивача надійшла заява вх № 7525 (скріплена КЕП) про повернення 50 відсотків судового збору.

В обґрунтування заяви позивач стверджує, що резолютивна частина ухвали суду від 11.01.2022 року у справі № 917/1088/22 не містить висновку суду щодо повернення судового збору з бюджету, п. 1 ст. 130 ГПК України та п. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлюють неоспорюваний обов`язок суду повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову з бюджету у разі затвердження мирової угоди до прийняття рішення у справі.

При розгляді даної заяви суд виходив з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина третя статті 2 ГПК України визначає серед основних засад (принципів) господарського судочинства відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12).

Частиною першою статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 129 ГПК України визначено порядок розподілу судових витрат, пунктом 2 частини першої якої встановлено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі відмови в позові - на позивача.

Наведені норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.

Розподіл судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду окремо врегульовано статтею 130 ГПК України.

Зокрема, за приписами ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 130 ГПК України). Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат (ч. 4 ст. 130 ГПК України).

По-перше, позивач покликається на ухвалу, якої у даній справі не існує : від 11.01.2022 року у справі № 917/1088/22, хоча провадження у справі відкрито 12.09.2022 року (а.с. 179).

По-друге, позивач довільно на власний розсуд тлумачить приписи ст. 130 ГПК України, яка не містить обов`язку суду повернути з бюджету 50% судового збору позивачеві при затвердження мирової угоди до прийняття рішення у справі.

Зазначена норма процесуального права з урахуванням п. 4 ст. 130 ГПК України визначає обов`язок суду вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, при відсутності узгодження сторонами порядку розподілу судових витрат.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» (далі Закон).

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ст. 1 Закону). Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ч. 1 ст. 2 Закону). Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (ч. 1 ст. 3 Закону).

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 4 Закону).

Частина 3 статті 7 Закону містить норму, аналогічну за змістом ч. 1 ст. 130 ГПК України : у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При поданні позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «Сінергія-Груп» платіжним дорученням № 1591 від 05.09.2022 року сплачено судовий збір в сумі 95 627,28 грн. (а.с. 173), тоді як 1,5% від ціни позову становить 95 597,61 грн. Зарахування даної суми судового збору до Державного бюджету підтверджується відповідною випискою (а.с. 178).

Отже, позивачем зайво сплачена сума судового збору в розмірі 29,67 грн, яка може бути повернута позивачеві з державного бюджету згідно із приписами ст. 7 Закону за відповідним клопотанням.

Як зазначено судом в ухвалі від 11.10.2022 року у даній справі, у п. 4 мирової угоди, що укладена між сторонами та затверджена судом, сторони узгодили наступне : Відповідач сплачує на користь Позивача судові витрати у розмірі 125 584.17 грн (сто двадцять п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні 17 копійок), у тому числі : 95 597.61 грн (дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто сім гривень 61 копійка) судового збору та 29 986,56 грн (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість гривень 56 копійок) витрат на правничу допомогу.

Більш того, у п. 5 мирової угоди сторони узгодили порядок та строки оплати відповідачем зазначеної суми :

- 221 063,66 грн (двісті двадцять одна тисяча шістдесят три гривні 66 копійок) в строк до 07.10.2022 включно:

- 221 063,66 грн (двісті двадцять одна тисяча шістдесят три гривні 66 копійок) в строк до 17.10.2022 включно.

Суд у резолютивній частині ухвали від 11.10.2022 року роз`яснив сторонам, що відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала суду є виконавчим документом. В разі невиконання боржником мирової угоди дана ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання в органи державної виконавчої служби (приватного виконавця) за місцезнаходженням боржника.

Сторони повідомили суд про те, що наслідки укладення мирової угоди їм відомі.

Таким чином, повернення позивачеві з Державного бюджету України 50% сплаченого судового збору при узгодженні між сторонами у затвердженій судом мировій угоді відшкодування даних витрат за рахунок відповідача призведе до збільшення фактичної суми відшкодування в 1,5 рази (100% - за рахунок відповідача та 50% - з Державного бюджету) та неправомірного збагачення позивача, що порушує усталені принципи справедливості, добросовісності та розумності.

За викладеного, підстави для повернення з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору позивачем відсутні, а тому заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінергія-Груп" про повернення 50 відсотків судового збору вх. № 7525 від 17.10.2022 року у справі № 917/1088/22 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 130, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сінергія-Груп" у задоволенні заяви вх. № 7525 від 17.10.2022 року у справі №917/1088/22 про повернення 50 відсотків судового збору з Державного бюджету України.

Ухвала підписана 24.10.2022 року

Суддя Ківшик О.В.