РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/590/22
Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за правилами спрощеного позовного провадження розглянуто справу

за позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця,

вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150; e-mail: ;

в особі: Регіональної філії Львівська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, вул. Гоголя, 1, м. Львів, 79007; e-mail: ;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Одумаді-Транс,

вул. 1 Травня, 217, м. Чернігів, 14034; e-mail: ;

предмет спору: про стягнення штрафу в сумі 122850,00грн

без повідомлення (виклику) сторін

16.08.2022, надійшла позовна заява Акціонерного товариства Українська залізниця, в особі Регіональної філії Львівська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю Одумаді-Транс (надалі ТОВ Одумаді-Транс) про стягнення 122850,00грн штрафу за невиконання зобов`язань за договором поставки №Л/НХ-21761/НЮ від 12.11.2021 (надалі Договір). Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору в частині поставки товару в узгодженому обсязі та встановлений строк.

Ухвалою суду від 22.08.2022 даний позов прийнято до розгляду; відкрито провадження в справі №927/590/22 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін; сторонам установлено строки для подачі заяв по суті спору, зокрема відповідачу 15 календарних днів з дня вручення ухвали для подачі до суду та позивачу відзиву на позов.

Дану ухвалу відповідач отримав засобами електронного зв`язку 29.08.2022, про що свідчить його лист-відповідь про отримання процесуального документу.

30.08.2022, від відповідача, на електронну адресу суду (та повторно 02.09.2022 на поштову адресу), надійшов відзив на позов, з проханням зменшити розмір штрафу за недопоставку товару на 90% від суми, заявленої до стягнення. На думку відповідача, позивачем було створено штучні передумови для притягнення його до відповідальності за можливе порушення договірних зобов`язань в частині дотримання строків поставки товару, оскільки заявку на поставку цього товару відповідач отримав лише 23.12.2021, тобто за 8 календарних днів до закінчення граничного строку на його поставку (до 31.12.2021). У той час як за умовами п.5.4. Договору, доставка товару проводиться партіями протягом не більше 15 днів з моменту отримання заявки продавця, що є підтвердженням його готовності до прийняття замовленого товару.

Позивач не скористався правом на подання мотивованої відповіді на відзив, у порядку статей 166, 184 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13, 14 ГПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 248 ГПК України, суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Суд констатує, що сторонами не заявлено клопотань щодо розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи в порядку визначеному статтею 252 ГПК України. Право сторін на подачу до суду клопотань наведеного змісту роз`яснено при відкритті провадження в справі в ухвалі суду від 22.08.2022.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За приписами статей 173 175 Господарського кодексу України (надалі ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново господарськими визнаються цивільно правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

12.11.2021, між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (надалі Покупець, позивач), в особі заступника начальника підрозділу «Служба організації та проведення закупівель» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» Анни Спільник та заступника начальника підрозділу «Служба організації та проведення закупівель» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» Ігоря Дуди та ТОВ «Одумаді-Транс» (Постачальник, відповідач) в особі генерального директора Олексія Солдатенкова укладено договір поставки №Л/НХ-21761/НЮ (надалі Договір).

За умовами Договору (пункти 1.1.-.1.4., 3.1., 3.2.) Постачальник зобов`язався поставити Покупцеві товар, зазначений в Специфікації №1 (додаток №1 до Договору), а Покупець прийняти товар і оплатити його вартість. Найменування товару: рихтувальники гідравлічні, код ДК 021:20-8 (залізничне обладнання); номенклатура товару, код УКТЗЕД, виробник товару, країна походження товару визначаються в Специфікації №1 (додаток №1 до Договору). Кількість товару також визначається в Специфікації №1 (додаток №1 до Договору). Рік виготовлення товару: не раніше 2021 року.

Ціна за одиницю визначається в Специфікації №1 в національній валюті України. Постачання здійснюється за цінами, передбаченими в Специфікації №1 (додаток №1).

Сума цього Договору на момент підписання становить 2173500грн, у тому числі ПДВ 362250грн.

За Специфікацією №1 до Договору (додаток №1) сторони погодили поставку товару: рихтувальник гідравлічний РХ-10, код УКТЗЕД 8412, у кількості 230 шт., за ціною за одиницю 9450грн (з ПДВ), загальною вартістю 2173500грн (з ПДВ). Технічні характеристики, відповідність НД: максимальне зусилля: 8тс; максимальний робочий тиск: 285кг/см2; робоча заправна ємність рихтувальника: 0,5л; маса рихтувальника: 17,5кг.

За умовами п.4.1. Договору розрахунки проводяться в безготівковій формі, із контрагентами, які є платниками ПДВ: Покупець здійснює розрахунок за кожну партію поставленого товару, за умови наявності належним чином оформлених документів на відповідну партію: акту приймання-передачі товару; видаткової накладної; податкової накладної, складеної та зареєстрованої у ЄРПН відповідно до Податкового кодексу України.

Покупець здійснює розрахунок на 45-й банківський день з дати реєстрації Постачальником, складеної відповідно до Податкового кодексу України податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН. У випадках зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування Постачальника, розрахунок здійснюється на 45-й банківський день з дати отримання Покупцем від Постачальника копії рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Сторони, в пунктах 5.1. 5.3. Договору погодили, що доставка товару Покупцеві за цим Договором здійснюється автомобільним / залізничним транспортом або логістичними компаніями за рахунок Постачальника. Моментом доставки товару є дата фактичного прибуття товару за адресою, зазначеною в заявці Покупця, що підтверджується товаросупровідними документами.

Місце поставки товару: (ПЧ-2) Підзамчівська дистанція колії, 79019, м. Львів, вул. Папарівка, 20.

Постачальник здійснює доставку товару за адресою, зазначеною в заявці Покупця.

Відповідно до пунктів 5.4. та 5.4.1. Договору доставка товару проводиться партіями протягом не більше 15 днів з моменту подання заявки Покупця за п.5.4.4. Договору, яка вважається дозволом на доставку товару та є підтвердженням готовності Покупця до прийняття товару.

При цьому, сторони погодили, що в разі якщо заявку на доставку товару подано менше ніж за 15 днів до закінчення строку дії цього Договору (31.12.2021), то доставку товару Постачальник зобов`язаний здійснити до закінчення строку дії Договору.

Зі сторони Покупця заявку підписують з урахуванням вимог Статуту Покупця щонайменше дві такі уповноважені особи: директор виконавчий регіональної філії «Львівська залізниця» (особа, що виконує його обов`язки), перший заступник директора виконавчого регіональної філії «Львівська залізниця» (особа, що виконує його обов`язки), заступник директора виконавчого регіональної філії «Львівська залізниця» (особа, що виконує його обов`язки), головний інженер регіональної філії «Львівська залізниця» (особа, що виконує його обов`язки). Покупець не несе відповідальності та обов`язку оплати за поставлений товар за заявкою, яка підписана іншими особами, ніж тими, що зазначені у п.5.4.2. цього Договору.

За умовами п.5.4.4. Договору заявка Покупця, з накладеними двома кваліфікованими електронними підписами уповноважених осіб, визначених у п.5.4.2. Договору, направляється з електронної адреси Покупця () на електронну адресу Постачальника (). Датою подання заявки відповідно до п.5.4. вважається дата відправлення її на електронну адресу Постачальника.

Виходячи зі змісту пунктів 5.4.8. та 5.4.9. Договору, в разі поставки товару, що відповідає умовам цього Договору щодо кількості та якості, сторони підписують акт приймання-передачі товару, який вважається єдиним підтвердженням виконання Постачальником взятого на себе обов`язку поставити товар за цим Договором, із зазначенням дати фактичної доставки товару Покупцеві.

Акт приймання-передачі товару підписують з урахуванням вимог Статуту Покупця щонайменше дві уповноважені особи: заступник директора виконавчого регіональної філії «Львівська залізниця» (особа, що виконує його обов`язки), головний інженер регіональної філії «Львівська залізниця» (особа, що виконує його обов`язки), начальник служби регіональної філії «Львівська залізниця» (особа, що виконує його обов`язки), заступник начальника служби регіональної філії «Львівська залізниця» (особа, що виконує його обов`язки), головний інженер служби регіональної філії «Львівська залізниця» (особа, що виконує його обов`язки), начальник виробничого структурного підрозділу регіональної філії «Львівська залізниця» (особа, що виконує його обов`язки).

Сторони домовились, що за усіма вимогами Покупця, що виникають за цим Договором, встановлюється загальна позовна давність (п.9.3. Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021, а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язань (п.10.1. Договору).

Виходячи з правової природи укладеного правочину суд дійшов висновку, що між сторонами склались відносини з поставки товару, які врегульовано §1 Глави 54 ЦК України. Договір поставки №Л/НХ-21761-НЮ від 12.11.2021, з огляду на зміст п.10.1., є чинним на момент вирішення цього спору, оскільки в частині проведення розрахунків діє до повного виконання.

Предметом позову в даній справі є стягнення неустойки (в формі штрафу) за порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині поставки товару в узгодженому сторонами обсязі та строки.

Тобто до обставин, що входять до предмету доказування в даній справі, належить наявність між сторонами договірних правовідносин; факт порушення відповідачем договірних зобов`язань, в частині узгодженого сторонами обсягу товару та строку його поставки; наявність підстав для застосування до нього такої міри відповідальності як стягнення неустойки (в формі штрафу).

За приписами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в установлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2021, АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Львівська залізниця», з електронної адреси (), направило на електронну адресу ТОВ «Одумаді Транс» () заявку від 22.12.2021 №НЗТ/НЗК-40/1442 на поставку товару, обумовленого Договором та Специфікацією №1 до нього, загальною вартістю 2173500грн (з ПДВ).

Дана заявка із сторони Покупця складена з накладенням електронних підписів двох повноважних осіб: Кирди А.М., заступника директора виконавчого РФ з управління персоналом і соціальної політики РФ «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», та Лібера Б.К., заступника директора виконавчого РФ з рухомого складу РФ «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Таким чином, враховуючи погоджені сторонами умови у пунктах 5.4.2. та 5.4.4. Договору, датою подання заявки на поставку товару є 23.12.2021.

Тобто, відповідач, відповідно до пунктів 5.4.1. та 10.1. Договору, мав поставити позивачу узгоджений товар у строк по 31.12.2021.

На кожну із сторін, яка підписує договір, покладається узгодження всіх спірних питань, що виникають під час укладення договору, до моменту його підписання, та самостійного аналізу можливих негативних наслідків при підписанні такого договору, при цьому, кожна сторона не позбавлена права відмовитись від підписання договору, якщо його умови чи їх частина суперечать інтересам сторони або нормам чинного законодавства (постанова ВС від 19.03.2021 у справі №904/2073/19).

Підписавши договір поставки №Л/НХ-21761/НЮ від 12.11.2021, у редакції запропонованій позивачем, відповідач прийняв на себе зобов`язання з поставки товару (вказаного в Специфікації) в узгоджений строк, після отримання заявки позивача на поставку цього товару, але до закінчення строку дії Договору (тобто, не пізніше 31.12.2021). Відтак, доводи відповідача щодо завідомо невигідного положення сторони (Постачальника) за Договором та неможливості виконання зобов`язання з поставки товару в узгодженому обсязі в строк тривалістю 8 календарних днів, судом залишено поза увагою.

За частиною 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, установлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором установлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо в строк, установлений договором, він готовий до передання покупцеві в належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Судом установлено, що на виконання умов Договору відповідачем передано, а позивачем отримано товар, рихтувальник гідравлічний РХ-10, у кількості 165 шт., загальною вартістю 1559250грн (з ПДВ), про що складено двосторонню видаткову накладну №РРН0000068 від 28.12.2021. Також, відповідно до пунктів 5.4.8. та 5.4.9. Договору, сторонами складено двосторонній акт приймання передачі від 31.12.2021 б/н, за яким відповідачем передано, а позивачем прийнято товар: рихтувальник гідравлічний РХ-10, у кількості 165 шт., загальною вартістю 1559250грн (з ПДВ).

Таким чином, Постачальник виконав перед Покупцем договірні зобов`язання частково, оскільки товар, узгоджений Договором та Специфікацією №1, у кількості 65 шт., вартістю 614250грн, ним Покупцю в строк по 31.12.2021 поставлено не було, що відповідачем не заперечується.

За умовами п.7.1. Договору, за невиконання Постачальником своїх зобов`язань за цим Договором, передбачених розділом 1 цього Договору (непоставку узгодженого товару), Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 20% від суми Договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

За змістом частини 1 статті 230 та частини 4 статті 231 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції в вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або в відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або в кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Керуючись п.7.1. Договору позивач заявив до стягнення з відповідача штраф у розмірі 122850грн (що складає 20% від вартості непоставленого товару).

Матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем зобов`язань щодо поставки товару в обсязі, встановленому Договором.

У відзиві на позов відповідач просив суд зменшити розмір штрафних санкцій на 90% від заявленої до стягнення суми, з огляду на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження понесення позивачем збитків, внаслідок порушення договірних зобов`язань, у той час як він не відмовлявся виконати свої зобов`язання з поставки товару перед позивачем та вчиняв усі можливі заходи для їх належного виконання. Одночасно звертав увагу суду на своє скрутне матеріальне становище, що в тому числі зумовленого введенням в країні воєнного стану, внаслідок повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України та веденням бойових дій, зокрема, за місцем провадження ним господарської діяльності.

Частиною 1 статті 550 ЦК України встановлено загальне правило про те, що кредитор має право на стягнення неустойки в усіх випадках порушення боржником зобов`язання, незалежно від того, виникли чи ні в зв`язку з цим порушенням збитки на стороні кредитора.

Водночас, частина 3 статті 551 ЦК України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов`язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України установлено право суду на зменшення розміру санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), що підлягають стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів обох сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання; тривалість прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання; невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (аналогічний висновок про застосування норми права викладений в постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №924/243/19).

Наведені норми ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру до заподіяних збитків, з метою забезпечення дотримання розумного балансу інтересів кредитора та боржника.

Слід зазначити, що поняття «значно» та «надмірно», при застосуванні частини 3 статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України, є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. Правила встановлені цими нормами направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора в порушенні зобов`язання боржником.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від установлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

За правовою позицією Верховного Суду в постанові від 26.02.2020 у справі №924/456/19, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, що оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені, а також розмір, до якого підлягає її зменшення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, що підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Суд констатує, що законодавством не встановлено перелік виключних обставин, виходячи з яких має бути прийнято рішення щодо зменшення штрафних санкцій, так само як і не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, дане питання вирішується господарським судом відповідно до статті 86 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем договірних зобов`язань, а саме недопоставки позивачу товару, що складає 28,26% від замовленого обсягу, при цьому, доводи відповідача про неможливість поставки всього обсягу замовленого товару в узгоджений строк (у період з 24.12. по 31.12.2021), судом оцінено критично, у той час як відповідачем не доведено, що ним вчинялись всі залежні від нього заходи, з метою належного виконання взятих на себе зобов`язань (зокрема, завчасне попередження позивача про неможливість належного виконання зобов`язань з поставки товару в узгодженому обсязі; звернення до нього з пропозицією продовжити строки дії Договору, з метою допоставки замовленого обсягу товару в найкоротші строки, тощо). Доводи відповідача про його скрутне матеріальне становище також судом оцінено критично, враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження наведених обставин. За висновком суду, відповідачем не доведено, що штраф у розмірі 122850грн за порушення договірних зобов`язань перед позивачем, є надмірним або створює для нього непосильний майновий тягар.

Відтак, суд не вбачає достатніх правових підстав для зменшення розміру штрафних санкцій.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару належним чином не виконав, правомірність вимог позивача не спростував, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

За правилами статті 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, за рахунок відповідача позивачу має бути відшкодовано судовий збір у сумі 2481грн.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 165 167, 178, 184, 233, 236, 238, 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Гоголя, 1, м. Львів, 79007; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одумаді-Транс» (вул. 1-го Травня, буд. 217, м. Чернігів, 14034; ) про стягнення 122850грн штрафу, задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Одумаді-Транс» (вул. 1-го Травня, 217, м. Чернігів, 14034; ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Гоголя, 1, м. Львів, 79007; ) штраф у сумі 122850грн та судовий збір у сумі 2481грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко