ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" жовтня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1038/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

за участю секретаря судового засідання Росєєвої А.М.

розглянувши справу № 916/1038/22 за правилами загального позовного провадження

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» /, адреса - 65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, e-mail: , ІНФОРМАЦІЯ_1/

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Суворовський» /, адреса - 65069, м. Одеса, вул. Капітана Кузнєцова, 108/

про стягнення 4 186 323,06 грн

за участі представників сторін:

від позивача: Підкова Л.В. на підставі довіреності № 12/20/12 від 20.12.2021 року;

від відповідача: адвокат Білозор О.О. на підставі ордеру № ВН 1125119 від 14.02.2022 року.

ВСТАНОВИВ:

02.06.2022 року товариство з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" звернулося до Господарського суду Одеської області із позовною заявою /вх. № 1083/22/ до товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Суворовський" про стягнення заборгованості спожиту електричну енергію за період грудень 2021 року по квітень 2022 року у розмірі 3 790 776,60 грн

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань, що виникли внаслідок підписання 17.01.2019 року відповідачем заяви-приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 105400.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 193, 199 ГК України, ст.ст. 11, 202, 526, 530, 546, 625, 629, 714 ЦК України.

Ухвалою суду від 06.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1038/22; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 06.07.2022 р. о 10:00 год.

10.06.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду /вх. № 10156/22/ у справі № 916/1038/22.

Ухвалою суду від 14.06.2022 року постановлено здійснити проведення підготовчого засідання 06.07.2022 р. о 10:00 год. в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (за вебпосиланням: vkz.court.gov.ua).

У підготовчому засіданні 06.07.2022 року судом за участі представників сторін оголошено перерву на 08.09.2022 року о 12:00 год.

08.09.2022 року на адресу суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог /вх. № 18865/22/, в якій позивач просить стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 4 286 323,06 грн.

28.09.2022 року на адресу суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог /вх. № 21061/22/, в якій позивач просить стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 4 186 323,06 грн.

У підготовчому засіданні 08.09.2022 року судом за участі представників сторін оголошено перерву на 28.09.2022 року о 14:15 год.

У підготовчому засіданні 28.09.2022 року судом за участі представників сторін оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті; судове засідання призначено на 13.10.2022 року на 12:00 год.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні визнала наявність заборгованості та пояснювала про намір погасити заборгованість.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 17.01.2019 року ТОВ «КК «Суворовський», шляхом підписання заяви-приєднання приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №105400 із ТОВ «ООЕК», за умовами якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Так, ТОВ «КК «Суворовський» приєдналось до умов договору про постачання електричної енергії ТОВ «ООЕК» на умовах раніше укладеного договору з постачання електричної енергії за регульованим тарифом №105400 із комерційною пропозицією №1-УП, шляхом підписання заяви-приєднання, а також шляхом фактичного споживання електричної енергії та здійснення оплат за спожиту електроенергію.

На підставі укладеного між сторонами Договору, ТОВ «ООЕК» було відкрито ТОВ «КК «Суворовський», особовий рахунок № НОМЕР_1 (Північний міський підрозділ ТОВ«ООЕК»).

Відповідно до п.13.1 Договору, цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач та набирає чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві- приєднанні.

Відповідно до умов Комерційної пропозиції №2-УП, яка є Додатком №3 до Договору, зокрема п.9 встановлено, що термін дії договору про постачання електричної енергії: Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг набирає чинності з дати оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання Споживачем заяви - приєднання до умов договору і укладається на строк до « 31» грудня 2020р., а в частині розрахунків договір діє до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, але в ніякому разі не більше ніж на термін дії Договору споживача про надання послуг розподілу (передачі) електричної енергії.

Відповідно до п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За п.8.6.1 розділу ХІІ «Кодексу комерційного обліку», що затверджений постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018 р. зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. функції оператора комерційного облікупокладені на оператора системи розподілу у межах території своєї ліцензованої діяльності, а саме - АТ «ДТЕК Одеські Електромережі».

За вказані розрахункові періоди ТОВ «ООЕК» отримало від АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» дані про обсяги спожитої Відповідачем електричної енергії, зокрема:

- у грудні 2021 року - 433596 кВт./год.

- у січні 2022 року - 515037 кВт./год.

- у лютому 2022 року - 525238 кВт./год.

- у березні 2022 року - 395895 кВт./год.

- у квітні 2022 року - 347726 кВт./год.

Обсяг спожитої електричної енергії Відповідачем у період грудня 2021р. по квітень 2022 року підтверджується довідкою АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

На підставі вищезазначених даних, ТОВ «ООЕК» було виписано Відповідачу та отримано представником останнього, рахунки за спожиту електричну енергію, а саме:

№ 04-105400/1 від 21.12.2021 р.

№ 04-105400/1 від 21.01.2022 р.

№ 04-105400/1 від 17.02.2022 р.

№ 04-105400/1 від 21.03.2022 р.

№ 04-105400/1 від 20.04.2022 р. на загальну вартість 3 790 776, 60 грн. у т.ч. ПДВ.

При цьому, ТОВ «ООЕК» зазначає, що між сторонами було підписано та узгоджено за період грудня 2021року та січня 2022 року акти приймання-передавання товарної продукції, що свідчить про визнання обсягів електричної енергії у повному обсязі Відповідачем.

Відповідно до п. 5.10 публічного Договору, оплата рахунка Постачальника має бути здійснена Споживачем, у строки визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції.

Пунктом 3 Комерційної пропозиції № 2-УП, що є додатком до Договору встановлено, що Споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника.

Станом на 18.05.2022 р. Відповідачем не було оплачено рахунки за спожиту в вищезазначений період електроенергію, тому залишок основного боргу за спожиту електроенергію станом на дату подачі позову складає 3 790 776, 60 грн.

Разом із тим, судом досліджено надані позивачем докази часткової оплати, а саме:

- платіжне доручення № 8105 від 14.06.2022 року на суму 100 000,00 грн;

- платіжне доручення № 8119 від 16.06.2022 року на суму 100 000,00 грн;

- платіжне доручення № 8150 від 30.06.2022 року на суму 200 000,00 грн;

- платіжне доручення № 8183 від 04.07.2022 року на суму 10 000,00 грн;

- платіжне доручення № 8186 від 04.07.2022 року на суму 90 000,00 грн;

- платіжне доручення № 8425 від 18.08.2022 року на суму 100 000,00 грн;

- платіжне доручення № 8513 від 26.08.2022 року на суму 100 000,00 грн;

- платіжне доручення № 8535 від 30.08.2022 року на суму 200 000,00 грн;

Судом встановлено, що із сплачених 14.06.2022 року відповідачем 100 000,00 грн, саме 71 847,64 грн було зараховано в якості погашення заборгованості за грудень 2021 року.

Крім того, у ході розгляду справи у подальшому розрахунковому періоді травня - серпня 2022 року ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу отримано дані щодо фактичного споживання електричної енергії ТОВ «КК «Суворовський». З отриманих даних вбачається, що у травні-серпні 2022 року ТОВ «КК «Суворовський» спожито 1 006 590 кВт. електричної енергії, що підтверджується довідкою від 06.09.2022 року, отриманою від АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

На підставі отриманих даних, позивач виписав відповідачу та вручив рахунки за спожиту у травні, червні, липні, серпні 2022 року електричну енергію на загальну суму 1 717 394,10 грн.

Судом встановлено, що сплачені відповідачем грошові кошти були враховані позивачем в оновленому розрахунку ціни позову в якості погашення заборгованості грудня 2021 року (заборгованість за грудень 2021 року є сплаченою) та в рахунок часткового погашення заборгованості січня 2022 року (483 705,09 грн зараховано за січень 2022 року, залишок неоплаченої заборгованості січня 2022 року складає 397 530,09 грн).

Разом із тим, судом встановлено, що 14.09.2022 року відповідач сплатив на користь позивача грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн, що вбачається із платіжного доручення № 8615 від 14.09.2022 року.

З урахуванням вказаного, судом встановлено, що станом на день ухвалення рішення заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію за період січня 2022 року по серпень 2022 року становить 4 186 323,06 грн. Саме даний розмір заборгованості у судовому засіданні визнано відповідачем у повному обсязі.

Оскільки, відповідач не здійснив оплату заборгованості у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною 1 статті 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язаннях встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. (ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України, договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1. ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Приписами ч. 1-2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

У відповідності до ч.1. п.2 ч.2 ст. 62 Закону України "Про ринок електричної енергії" з метою забезпечення загального економічного інтересу в електроенергетичній галузі України, необхідного для задоволення інтересів громадян, суспільства і держави, та забезпечення сталого довгострокового розвитку електроенергетичної галузі і конкурентоспроможності національної економіки України на учасників ринку відповідно до цієї статті можуть бути покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії. До спеціальних обов`язків, що покладаються на учасників ринку електричної енергії відповідно до цього Закону для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, належать, зокрема виконання функцій постачальника універсальних послуг.

Частиною 1 статті 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Пункт 1.2.1. ПРРЕЕ передбачає, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Пунктом 1.1.2 ПРРЕЕ передбачено, що електрична енергія (активна) - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі- продажу.

Згідно п. 4.21 ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Відповідно до п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

У відповідності до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, укладений між сторонами по справі договір, за яким позивач здійснює постачання електроенергії відповідачу, є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому суд зазначає, що згідно вимог ст. 204 Цивільного кодексу України укладений сторонами договір, як правочин є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, і його недійсність не була визнана судом, а тому зазначений договір в силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами, і зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Матеріалами справи, а саме рахунками за спожиту електричну енергію, отриманими відповідачем без зауважень, а також безпосереднім визнанням відповідачем обставин справи підтверджується факт поставки позивачем відповідачу електричної енергії.

Отже, постачання позивачем відповідачу електроенергії та прийняття цієї електроенергії відповідачем є підставою виникнення у останнього зобов`язання оплатити спожиту електроенергією відповідно до умов договору та чинного законодавства шляхом здійснення оплати за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії згідно виставлених рахунків на оплату вартості спожитої активної електроенергії, копії яких наявні в матеріалах справи.

Водночас, в порушення прийнятих на себе грошових зобов`язань, які виникли у відповідача на підставі вимог Закону України "Про ринок електричної енергії" у зв`язку із споживанням електричної енергії, останнім не було своєчасно оплачено вартість спожитої у січні 2022 року - серпня 2022 року електричної енергії.

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 4 186 323,06 грн відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги ТОВ "Одеська обласна енергопостачальна компанія" цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені, а заперечення відповідача спростовані дослідженими матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 56 861,65 грн, що вбачається із платіжного доручення № від 01.06.2022 року. В подальшому внаслідок збільшення позовних вимог позивач доплатив судовий збір у розмірі 7 402,16 грн та 248,10 грн, що вбачається із платіжного доручення № від 19.07.2022 року та № від 16.08.2022 року. Загалом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 64 511,91 грн.

Разом із тим, внаслідок зменшення позовних вимог до суми у розмірі 4 186 323,06 грн, належним до сплати судовий збір становить 62 794,85 грн.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" у повному обсязі, судовий збір у розмірі 62 794,85 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Суворовський» /, адреса - 65069, м. Одеса, вул. Капітана Кузнєцова, 108/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» /, адреса - 65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, e-mail: , ІНФОРМАЦІЯ_1/ заборгованість за спожиту електричну енергію за період грудень 2021 року по квітень 2022 року у розмірі 4 186 323,06 грн /чотири мільйони сто вісімдесят шість тисяч триста двадцять три гривні 06 копійок/.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Суворовський» /, адреса - 65069, м. Одеса, вул. Капітана Кузнєцова, 108/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» /, адреса - 65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, e-mail: , ІНФОРМАЦІЯ_1/ судовий збір у розмірі 62 794,85 грн /шістдесят дві тисячі сімсот дев`яносто чотири гривні 85 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21 жовтня 2022 р.

Суддя Н.Д. Петренко