УХВАЛА

20 жовтня 2022 року

м. Київ

cправа № 920/528/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,

секретар судового засідання - Астапова Ю. В.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 у справі

за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради до Акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" про стягнення 218 730,64 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради (далі - КП "Міськводоканал") звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" (далі - АТ "Насосенергомаш") про стягнення 218 730,64 грн, з яких: 202 319,30 грн заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, 11 586,80 грн пені, 3 862,28 грн інфляційних втрат та 3 % річних у сумі 962,24 грн.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідач порушив умови договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 31.12.2016 № 1.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

3. Підприємство є виробником та виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в м. Суми.

4. 31.12.2016 між КП "Міськводоканал" як виконавцем та АТ "Насосенергомаш" як споживачем укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 1, згідно з яким позивач надавав відповідачу обумовлені цим договором послуги.

5. За твердженням позивача, при здійсненні контролю за скидом забруднюючих речовин виявлено скид відповідачем у міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин.

6. 20.12.2018 на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 1, позивачем відібрані проби стічних вод на об`єкті споживача.

7. За результатами хімічного аналізу проб стічних вод, проведених лабораторією КП "Міськводоканал", зафіксовано скид споживачем у міську каналізацію стічні води з перевищенням гранично допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин, що підтверджується актом відбору проб стічних вод від 20.12.2018 № 1961, протоколом дослідження якості стічних вод від 20.12.2018 № 4582.

8. 20.12.2018 позивач аналогічно відібрав проби на об`єктах відповідача за адресами: м. Суми, вул. Курська, 18/18а, вул. 2-га Залізнична, 2а, вул. Троїцька, 69.

9. За результатами хімічного аналізу відібраних проб стічних вод за вказаними об`єктами позивач зафіксував скид споживачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин, що підтверджується актами відбору проб стічних вод від 20.12.2018 № № 1958, 1959, 1960 та протоколами дослідження якості стічних вод від 20.12.2018 № № 4579, 4580, 4581.

10. Тариф за надання послуг з централізованого водовідведення споживачам, встановлений з 12.09.2018 згідно з постановою НКРЕКП від 04.09.2018 № 957 та наказом КП "Міськводоканал" від 11.09.2018 №331 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення та на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення", складав - 7,38 грн/мі.

11. Позивач послався на те, що об`єм скинутих понаднормативно забруднених стічних вод за грудень 2018 року по об`єктам за адресами у м. Суми склав: вул. Привокзальна, 1- 9061 мі; вул. 2-га Залізнична, 2а - 377 мі; вул. Троїцька, 69 - 0 мі; вул. Курська, 18/18а - 560 мі, що підтверджується копіями витягів з електронного журналу зняття показників лічильників.

12. За перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах споживачу виставлено до сплати за грудень 2018 року суму у розмірі 202 319,30 грн, що підтверджується копіями документів: актами відбору проб стічних вод від 20.12.2018 № 1961, 1958, 1959, 1960, протоколами дослідження якості стічних вод від 20.12.2018 № 4582, № 4579, № 4580, № 4581, листом-повідомленням про виявлене перевищення ДК забруднюючих речовин в стічних водах споживача від 27.12.2018 № 05/8664 (направленим рекомендованим листом 27.12.2018) та рахунком від 10.01.2019 № 9 (направленим рекомендованим листом 15.01.2019).

13. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 №596 затверджені Правила приймання стічних вод в системи каналізації міста Суми (далі - Правила № 596), до яких внесені зміни рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.11.2011 №539 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми" (далі - Правила № 539).

14. У Правилах № 596 зі змінами, внесеними Правилами № 539, визначено допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть скидатися підприємствами в систему каналізації з врахуванням місцевих особливостей приймання стічних вод підприємств у міську каналізацію. Допустимі концентрації забруднюючих речовин при скиді стічних вод абонентів у каналізаційну систему м. Суми, що містяться в таблиці 1 Правил № 539, розроблені та затверджені на підставі Інструкції № 37.

15. Відповідно до пункту 2.3.4 Правил № 539 споживач зобов`язаний оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників протягом тридцяти банківських днів.

16. Оскільки направлений відповідачу рахунок на оплату залишився не оплаченим, то позивач звернувся з цим позовом.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

17. 11.09.2019 Господарський суд Сумської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2019, про відмову у задоволенні цього позову.

18. Під час ухвалення цих рішень суди посилалися на те, що у справі наявна копія ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 у справі № 591/1519/15-а, в якій суд встановив, що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 (далі - Правила № 539) прийняте не на підставах та не у спосіб, що передбачені законодавством, яке регулює спірні правовідносини. Отже, за висновком судів, Правила № 539 не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки є незаконними. 02.02.2018 набрали чинності Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 15.01.2018 за №56/31508 (далі - загальнодержавні Правила №316). Нові місцеві правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Суми затверджені лише 15.01.2019 рішенням виконкому Сумської міської ради № 4. Тому суди дійшли висновку, що оскільки на час відібрання проб (20.12.2018) вже набули чинності загальнодержавні Правила № 316, а місцевих правил, які би були прийняті на підставі та з урахуванням вимог цих загальнодержавних правил розроблено та прийнято не було, то відповідно до вимог абзацу 6 статті 13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" до відносин сторін, пов`язаних з відбором проб у грудні 2018 року, застосовуються загальнодержавні Правила № 316. Суди також зазначили, що наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316 має вищу юридичну силу порівняно з рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539. Отже, відповідачем дотримані в значній більшості випадків гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин у стічних водах, які скинуті в каналізаційну систему м. Суми.

19. 05.06.2020 Верховний Суд прийняв постанову, якою скасував ці судові рішення, а справу направив на новий розгляд до місцевого господарського суду.

20. 26.11.2020 Господарський суд Сумської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2021, про задоволення цього позову.

21. Ухвалюючи рішення у цій справі, суди попередніх інстанції виходили з того, що:

- укладаючи договір, сторони погодили необхідність застосування та дотримання місцевих правил приймання стічних вод;

- Правилами № 596 та Правилами № 539 визначалися допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть скидатися підприємствами в систему каналізації з урахуванням місцевих особливостей приймання стічних вод підприємствами у міську каналізацію;

- Правила № 539 визнані незаконними у судовому порядку, проте жодних висновків, які б стосувалися неправомірності чи незаконності Правил № 596 постанова адміністративного суду не містить;

- гранично-допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть скидатися підприємствами у систему каналізації міста Суми, визначені у місцевих Правилах № 596. Отже, в частині їх визначення у стічних водах відповідача до прийняття рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 № 4 «Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Суми» (нових місцевих правил) застосуванню підлягають норми Правил № 596;

- акти відбору проб стічних вод підписані представником споживача (відповідача) без зауважень;

- факт встановлення на підприємстві відповідача перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах у грудні 2018 року підтверджується актами відбору проб стічних вод від 20.12.2018 № 1961, 1958, 1959, 1960, протоколами дослідження якості стічних вод від 20.12.2018 № 4582, № 4579, № 4580, № 4581, листом-повідомленням про виявлене перевищення ДК забруднюючих речовин в стічних водах споживача від 27.12.2018 № 05/8664;

- відповідач не надав доказів сплати боргу;

- суди перевірили розрахунки належних до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.

22. 03.06.2021 Верховний Суд прийняв постанову, якою скасував ці судові рішення, а справу повторно направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

23. 11.10.2021 Господарський суд Сумської області ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову.

24. Суд першої інстанції виходив з того, що позивач порушив як установлений порядок відбору проб, так і строки здійснення аналізування відібраних проб, у зв`язку з чим дані, наведені у протоколах дослідження якості стічних вод, є недостовірними, а недотримання національних стандартів при відборі проб стічних вод та їх дослідженні дає підстави для висновків про неможливість визнання актів відбору проб стічних вод від 20.12.2018 №№ 1961, 1958, 1959 і відповідних протоколів дослідження якості стічних вод, зроблених на підставі неналежно відібраних проб, належними доказами підтвердження скиду стічних вод з перевищенням допустимих показників забруднюючих речовин.

25. 04.07.2022 Північний апеляційний господарський суд прийняв постанову, якою скасував це рішення місцевого господарського суду від 11.10.2021 та ухвалив нове рішення про задоволення позову.

26. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач довів у встановленому порядку підстави проведених нарахувань відповідачу за перевищення ДК забруднюючих речовин у його стічних водах, тоді як невиконання відповідачем передбаченого договором обов`язку щодо перерахування плати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод є порушенням грошового зобов`язання та підставою для стягнення боргу.

Короткий зміст касаційної скарги

27. 20.07.2022 АТ "Насосенергомаш" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022, а рішення Господарського суду Сумської області від 11.10.2021 залишити в силі.

28. На обґрунтування касаційної скарги АТ "Насосенергомаш" послалося на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та вказало на прийняття судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду у подібних правовідносинах від 26.04.2021 у справі № 920/1266/19 та від 10.02.2021 у справі № 920/528/19.

29. АТ "Насосенергомаш" наполягає на безпідставному задоволенні судом апеляційної інстанції позовних вимог, стверджуючи при цьому про недотримання національних стандартів при відборі проб стічних вод та їх дослідженні, що дає підстави для висновку про неможливість визнання актів відбору проб стічних вод та відповідних протоколів дослідження якості стічних вод, зроблених на підставі такого відбору проб, належними доказами підтвердження скиду стічних вод з перевищенням допустимих показників забруднюючих речовин.

30. Ухвалою Верховного Суду від 15.08.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Насосенергомаш" та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення її учасників.

31. У силу частини першої статті 306 ГПК України касаційна скарга на судові рішення, передбачені пунктами 1, 4 частини першої статті 287 цього Кодексу, має бути розглянута протягом шістдесяти днів, а на ухвали, передбачені пунктами 2, 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження у справі.

32. Оскільки предметом касаційного оскарження у цій справі є постанова апеляційного господарського суду, якою скасовано рішення місцевого господарського суду Сумської області, то строк розгляду цієї касаційної скарги складав шістдесят днів, тобто до 14.10.2022.

33. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із змінами, внесеними згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022 та від 12.08.2022 № 573/2022, в Україні введено воєнний стан. Тому справа розглянута судом касаційної інстанції у розумний строк.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

34. КП "Міськводоканал" не скористалося наданим йому статтею 295 ГПК України правом на подання до суду відзиву на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

35. Спір у цій справі стосується правомірності нарахування позивачем та стягнення з відповідача плати за скид стічних вод стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин у систему міської каналізації.

36. Як зазначалося раніше, підставою касаційної оскарження скаржник визначив пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, наголошуючи на прийнятті судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду у подібних правовідносинах від 26.04.2021 у справі № 920/1266/19 та від 10.02.2021 у справі № 920/528/19.

37. За змістом пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України оскарження судових рішень з підстав, зазначених у пункті 1 частини другої цієї статті, можливе за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

38. Дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, Верховний Суд зазначає, що обставини, які стали підставою для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, у цьому випадку не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваних судових рішень з огляду на таке.

39. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).

40. Разом з тим на предмет подібності слід оцінити саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін у справі та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їх змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність необхідно також визначати за суб`єктним і об`єктним критерієм відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20).

41. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у цій справі, місцевий господарський суд зазначав про те, що позивач не довів, які саме методики використовувались лабораторією для проведення дослідження стічних вод.

42. Натомість, переглядаючи в апеляційному порядку судове рішення місцевого господарського суду у цій справі по суті позовних вимог, суд апеляційної інстанції з цього приводу вказав, що в цілому форма акту відбору проб та протоколу дослідження якості стічних вод не передбачає наявності посилань на методики дослідження, національні стандарти, якими керувалися відповідні спеціалісти, оскільки використовуються форми акта відбору та протоколу дослідження якості стічних вод, затверджені Правилами № 596.

43. Апеляційний господарський суд установив, що позивач дотримався процедури відбирання, зберігання та транспортування проб. Аналіз (дослідження) стічних вод позивач провів своєчасно й у строки, визначені чинним законодавством. Акти відбору проб стічних вод та протоколи дослідження якості стічних вод є належними доказами у справі, оскільки складені з дотриманням вимог Правил № 596.

44. При цьому, суд апеляційної інстанції врахував певні особливості щодо порядку відібрання зразків для дослідження та детально здійснив оцінку наявних у справі доказів, встановивши, що:

- акти відбору проб стічних вод підписані представниками обох сторін без зауважень;

- аналіз проб проводився у день їх відбору;

- прізвище спеціаліста, який проводив цей аналіз, кількість відібраної проби, номер проби зазначені в акті відбору проб стічних вод;

- аналіз і попередню обробку проб стічних вод позивач виконав протягом двадцяти чотирьох годин і необхідність у збільшенні строку зберігання проб їх консервування була відсутня;

- об`єм взятих для дослідження проб відповідав вимогам методик виконання вимірювань кожного з показників;

- згідно з актами відбору проб стічних вод пробовідбірником відібрано проби в повному обсязі, достатньому для виконання досліджень якості стічних вод відповідача за відповідними Методиками;

- чинним законодавством не передбачено обов`язкову присутності представника споживача при проведенні аналізу відібраних проб стічних вод і така присутність є лише його правом, яким він не скористався.

45. Отже, господарський суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач довів підставність здійснених позивачем відповідачу нарахувань за перевищення ДК забруднюючих речовин у його стічних водах.

46. Утім, доводи касаційної скарги ґрунтуються на невідповідності цих висновків апеляційного господарського суду висновкам, зробленим Верховним Судом у постанові від 26.04.2021 у справі № 920/1266/19, прийнятій за позовом КП "Міськводоканал" до АТ "Насосенергомаш" про стягнення заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод у зв`язку з неналежним виконанням умов договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення та Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 № 4.

47. Так, у справі № 920/1266/19 суди попередніх інстанцій задовольнили позовні вимоги.

48. Під час перегляду судового рішення місцевого господарського суду у цій справі апеляційний господарський суд посилався на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 05.06.2020 у справі № 920/528/19, та зазначав: "У Правилах № 316 не встановлено і не може бути встановлено ДК, які забезпечують досягнення усіх цілей для кожного населеного пункту України. На загальнодержавному рівні це зроблено для ДК, дотримання яких забезпечує захист здоров`я персоналу систем збирання, відведення стічних вод та очисних споруд, запобігання псуванню обладнання систем водовідведення, очисних і суміжних з ними підприємств, гарантування безперебійної в межах регламентних норм роботи споруд очищення стічних вод та обробки осадів, гарантування, що скиди стічних вод з очисних споруд не спричинять згубного впливу на навколишнє середовище, гарантування, що осад може бути утилізований у безпечний і прийнятний для навколишнього середовища спосіб (пункт 1 Правил № 316). Для кожного конкретного населеного пункту ДК розраховуються, виходячи з вимог регламенту роботи конкретних каналізаційних очисних споруд, норм гранично допустимих скидів, що встановлені органами екологічного нагляду для виробників послуг з водовідведення (позивача), норм вмісту важких металів в осадах, які утворюються в процесі очищення стічних вод на конкретних каналізаційних очисних спорудах тощо".

49. Натомість Верховний Суд, приймаючи постанову від 26.04.2021 у справі № 920/1266/19 за наслідками перегляду постанови суду апеляційної інстанції, зауважив на неправильному застосуванні апеляційним господарським судом до спірних правовідносин такого правового висновку.

50. При цьому, суд касаційної інстанції виходив з такого: «Як убачається з матеріалів справи, скаржник і не заперечував у розгляді даної справи наведеного правового висновку про те, що ДК забруднюючих речовин у стічних водах встановлюються, виходячи з вимог регламенту роботи конкретних каналізаційних споруд, а натомість суть його заперечень полягала в тому, що ДК забруднюючих речовин встановлюються тільки для тих забруднюючих речовин, контроль яких передбачений у Правилах № 316, і цим нормативно-правовим актом не визначено контролю за ДК саме щодо мінералізації загальної (сухого залишку) в стічних водах відповідача. Відповідних обставин і пов`язаних з ними доказів суди попередніх інстанцій не перевірили і не дослідили. У дослідженні актів відбору проб стічних вод як доказів у даній справі попередні судові інстанції, всупереч відповідним доводам Заводу, не дослідили доказів, пов`язаних із:

- застосуванням у такому відборі Керівного нормативного документа (КНД) 211.1.0.009-94 "Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод", що встановлює загальні вимоги до відбору проб з метою подальшого визначення хімічних та фізичних властивостей показників складу і властивостей вод;

- невідповідністю в актах відбору проб відібраних об`ємів проби мінімально встановленим у відповідних методиках обсягам проб для тих величин, аналіз яких проводився Підприємством;

- дотриманням вимог відповідних державних стандартів (ДСТУ) щодо типу посудин, у які повинна відбиратися проба стічних вод, способу консервування відібраних проб, максимально рекомендованого часу консервування перед аналізуванням.

Наведене не спростовується посиланням апеляційного господарського суду на те, що "відповідно до актів відбору стічних вод аналіз проб почався проводитися саме у день відбору цих проб, а тому консервування не потребував". Зазначене положення не підтверджується посиланням на будь-який нормативний чи методичний документ.

- відсутності в низці актів відбору стічних проб від 19.03.2019 №№ 126, 127, 128, 130; від 29.05.2019 №№ 368, 369, 370, 371; від 21.08.2019 №№ 630, 631, 632, 633) відомостей про обробку контрольної проби, про особливості відбору проб;

- неповним дотриманням виробником визначеної додатком № 4 до Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 № 4, форми акта відбору стічних вод;

- неврахуванням судами того, що Правилами приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 № 4, встановлено строк направлення листа-повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах споживача, але не встановлюються строки проведення лабораторного аналізу проб стічних вод, які визначаються відповідними державними стандартами та методиками виконання вимірювань кожного з показників, і додержання цих строків має бути перевірено належними доказами в разі спору між сторонами стосовно такого додержання;

- поданням відповідачем до суду власних результатів відбору та аналізу проб стічних вод, зафіксованих у протоколі дослідження проби поверхневих, підземних та стічних вод Регіонального офісу водних ресурсів у Сумській області Державного агентства водних ресурсів України».

51. У справі № 920/1266/19 суд касаційної інстанції скасував судові рішення попередніх інстанцій про задоволення позову і передав справу на новий розгляд до місцевого господарського суду внаслідок недотримання судами повною мірою вимог частини третьої статті 86 ГПК України щодо надання оцінки як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивування відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). До того ж у справі № 920/1266/19 АТ "Насосенергомаш" оскаржувало судові рішення судів попередніх інстанцій до суду касаційної інстанції, стверджуючи про передчасність і необґрунтованість висновків апеляційного суду саме про включення такого показника як мінералізація загальна (сухий залишок) до Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 № 4.

52. Отже, Верховний Суд з урахуванням установлених фактичних обставин у цій справі, проаналізувавши висновки Верховного Суду, зроблені у постанові від 26.04.2021 у справі № 920/1266/19, яких, на думку скаржника, не враховано при ухвалені оскаржуваної постанови, установив, що вона не суперечить висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 26.04.2021 у справі № 920/1266/19, на які посилається скаржник. До того ж колегія суддів не може взяти до уваги окремі доводи АТ "Насосенергомаш", оскільки вони стосуються необхідності переоцінки наявних у справі № 920/528/19 доказів та заперечення установлених судом апеляційної інстанції фактичних обставин справи.

53. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

54. До того ж у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

55. Поряд з цим постанова Верховного Суду 10.02.2021 у справі № 920/528/19, на яку скаржник послався у касаційній скарзі, в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня і копії цієї постанови до касаційної скарги скаржником не додано. До того ж у цій справі 10.02.2021 було прийнято постанову Північного апеляційного господарського суду, яка не може бути підставою для перегляду в аспекті пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

56. Тому наведені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не підтвердилися під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваної постанови з цих підстав і касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Насосенергомаш", відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, підлягає закриттю на підставі пункту 5 частини першої статті 296 цього ж Кодексу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

57. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Судові витрати

58. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження відповідно до приписів статті 296 ГПК України, то судовий збір за розгляд касаційної скарги покладається на скаржника та поверненню відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" не підлягає.

Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 у справі № 920/528/19 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя В. Ю. Уркевич