ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" жовтня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/846/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Торчинюк В.Г., розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛЯ ПОЛІССЯ"

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державний реєстратор виконавчого комітету Корнинської сільської ради Дітчук Ярослав Михайлович

про визнання права власності на частку статуного капіталу

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" про визнання права власності на частку статутного капіталу.

Разом із позовною заявою, останнім подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просить суд забезпечити позов, шляхом накладання арешту на частки статутного капіталу та заборонити будь якому державному реєстратору, нотаріусу, іншим посадовим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, вносити будь які інші записи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно ТОВ "Доля Полісся" , окрім заяв, документів які подаються заявником ОСОБА_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що Наказом Міністерства юстиції України № 4188/5 від 30.09.2022 року було скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно позивача та позбавленого останнього права власності на корпоративні права, у зв`язку із чим виникла ситуація, через яку особи, яким не належить право власності на корпоративні права, вчиняють дії щодо власності та управління ТОВ "Доля Полісся".

17 жовтня 2022 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області надійшла заява про долучення до матеріалів справи наступних доказів: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.09.2022 щодо юридичної особи ТОВ "Доля Полісся" та копію акту приймання-передачі у власність частки статутного капіталу, та докази сплати судового збору за позовну заяву та заяву про забезпечення позову, а також докази надіслання позовної заяви та доданих документів відповідачу по справі.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд вказує на наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Зазначені висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

При вирішенні питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Положення ст. 136 ГПК України пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення у контексті положень ст. 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується як гарантія задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Також суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

З урахуванням загальних вимог, передбачених положеннями статей 73, 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 21.01.2019 у справі № 902/483/18, від 28.08.2019 у справі № 910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено у позові вимогу про відновлення права власності як добросовісного набувача на корпоративні права, а саме: визнати право власності на частку статутного капіталу (корпоративні права) ТОВ "Доля Полісся", у розі 80 % статутного капіталу за ОСОБА_1 .

З позовної заяви вбачається, що Наказом Міністерства юстиції України № 4188/5 від 30.09.2022 року було скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 21.02.2022 № 006000757 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", № 007000757 "Державна реєстрація переходу юридичної особи на діяльність на підставі власного установчого документа або модельного статуту" та від 23.02.2022 № 008000757 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведені державним реєстратором Виконавчого комітету Корнинської сільської ради Дітчуком Ярославом Михайловичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" (ідентифікаційний код юридичної особи 41891544), за наслідками розгляду центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції перебували скарги за номерами № СК-921-22 та №СК-935-22 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" (ідентифікаційний код юридичної особи 41891544). Суб`єкт оскарження: державний реєстратор Виконавчого комітету Корнинської сільської ради Дітчук Ярослав Михайлович.

В результаті прийняття Наказу Міністерства юстиції України № 4188/5 від 30.09.2022 року було позбавлено позивача права власності на частку статутного капіталу (корпоративні права) ТОВ "Доля Полісся" , у розмірі 80 % статутного капіталу, яку останній купив як добросовісний набувач у ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист порушених корпоративних прав заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою, та надати суду докази існування фактичних обставин, що пов`язані з необхідністю вжиття таких заходів саме на забезпечення позовних вимог в межах порушеного права, яке позивач намагається захистити поданням відповідного позову, а не будь-яких інших порушених прав позивача.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Оскільки у цій справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Подібна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, постановах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/8225/20, від 13.01.2021 у справі №910/9855/20, від 07.10.2021 у справі №910/2287/21.

З матеріалів справи вбачається, що заявлені у заяві про забезпечення позову вимоги позивача, полягають у накладенні арешту на частки статутного капіталу ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" та заборони вчиняти будь які дії щодо нерухомого майна.

Одним із заходів забезпечення позову, згідно з п.1 ч.1 ст. 137 ГПК України, є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Завданням накладення арешту на майно в господарському процесі як заходу забезпечення позову є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. А тому, ухвала господарського суду про забезпечення позову як виконавчий документ містить усі заходи, що їх зобов`язаний застосувати виконавець на виконання цієї ухвали. Вказаної позиції притримується також Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у справі № 910/608/19 від 04.10.2019.

Розглянувши доводи представника позивача, які зазначені у заяві про забезпечення позову, а також дослідивши докази, надані позивачем, господарський суд встановив наступне.

Позивачем на підтвердження своїх вимог надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.09.2022 щодо юридичної особи ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" та копію акту приймання-передачі за яким ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 частку у статутному капіталі ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" у розмірі 80 %, яка в гривневому еквіваленті становить 8 000, 00 грн.

Крім того, як зазначено заявником, на розгляді у Господарському суді Рівненської області перебуває справа №918/760/22, предметом якої є оскарження ОСОБА_1 дій реєстратора, щодо вчинення державної реєстрації стосовно ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ", щодо зміни керівника товариства.

Отже, матеріалами справи стверджено, що ОСОБА_1 придбав у власність частку статутного капіталу, а саме 80 %, про що було внесено відповідні зміни у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка в подальшому, у результаті дій суб`єктів владних повноважень вказані записи були скасовані.

При цьому не було надано оцінки тому факту, що скасування запису в державному реєстрі, впливає на права і обов`язки ОСОБА_1 та не носить виключно технічний характер, а породжує спір про право особи на володіння своїми корпоративними правами.

Згідно з ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Щодо наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд зазначає, що обраний позивачем захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Також, суд враховує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Отже, заборона шляхом накладення арешту на частки статутного капіталу та вносити зміни щодо записів у Єдиному державному реєстрі та речових прав на нерухоме майно відносно ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" є адекватним та співрозмірним заходом забезпечення позову. Обраний захід до забезпечення позову не має на меті припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання та не призведе до погіршення стану належного сторонам майна чи знищення його вартості.

Водночас, невжиття відповідних заходів забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Вказані обставини підтверджують відповідність та адекватність обраного позивачем заходу забезпечення позову щодо заборони виконання договору.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає обраний позивачем спосіб захисту цілком ефективним та обґрунтованим, оскільки у повній мірі захистить його права (у разі задоволення позову), в розрізі уже існуючого позову в межах справи 918/760/22, який свідчить про ту обставину, що невстановленими особами уже вчиняються дії, щодо прав та майна ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ".

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки заявником наведено обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, а також унеможливити ефективний захист прав позивача.

Разом з тим, щодо вимоги заявника про забезпечення позову шляхом - заборонити будь якому державному реєстратору, нотаріусу, іншим посадовим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, вносити будь які інші записи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно ТОВ «Доля Полісся» , окрім заяв, документів які подаються заявником ОСОБА_1 .

Вбачається, що в цій частині заяви про забезпечення позову, а саме щодо вказання ОСОБА_1 , як єдиного хто має право вносити будь-які заяви та вчиняти реєстраційні дії щодо ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ", фактично свідчитиме про задоволення позову, без розгляду його по суті, що прямо суперечить нормам закону які зазначалися вище по тексту.

Відтак, в цій частині, суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову та наявність підстав для її часткового задоволення.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Забезпечити позов, шляхом накладання арешту на частки статутного капіталу (корпоративні права) ТОВ "Доля Полісся" .

3. Забезпечити позов, заборонити будь якому державному реєстратору, нотаріусу, іншим посадовим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, вносити будь які інші записи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно ТОВ "Доля Полісся" .

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" (34123, Рівненська обл., Дубровицький р-н., с. Людинь, вул. Б.Хмельницького, 6, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є виконавчим документом і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання становить три роки - до 18.10.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала підписана 17.10.2022

Суддя Вадим Торчинюк