УХВАЛА

м. Київ

13.10.2022Справа № 22/451

Суддя Привалов А.І., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»

про видачу дублікату наказу та поновлення строків для його пред`явлення

у справі № 22/451

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

до Приватного підприємства "Комерційна фірма "Дельта"

про стягнення 8 765 893,70 грн

Представники сторін: не з`явилися,

УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Комерційна фірма "Дельта" заборгованості згідно кредитного договору про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування № 05/12/2006/980-К/581 від 28.12.2006 у загальному розмірі 8 765 893,70 грн, у тому числі: заборгованості по сплаті основного боргу - 4 600 000,00 грн, заборгованості по сплаті нарахованих відсотків - 2 604 707,15 грн, інфляційних втрат за несвоєчасну сплату основного боргу - 1 297 200,00 грн, інфляційних втрат за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 263 986, 55 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2012 у справі № 22/451 (суддя Самсін Р.І.) позов задоволено повністю.

17.02.2012 після набрання рішенням законної сили видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2012 у справі № 22/451 (суддя Балац С.В.) здійснено заміну сторони у виконавчому листі (наказі від 17.02.2012 № 22/451), а саме: стягувача - публічне акціонерне товариство "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" (Україна, 04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 15, ідентифікаційний код: 20025456) на правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДНІПРОФІНАНСГРУП" (Україна, 49089, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ АВТОТРАНСПОРТНА, будинок 2, офіс 205, ідентифікаційний код: 40696815).

28.09.2022 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату наказу та поновлення строків для його пред`явлення. Подана заява обґрунтована тим, що рішення суду не булло виконано у встановлений законом строк, натомість наказ від 17.02.2012 було втрачено при пересиланні державною виконавчою службою.

На підставі розпорядження Керівника апарату суду від 28.09.2022 № 05-23/737/22 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи №22/451, зареєстрованих за вх. № 01-20/4894/22, між суддями, у зв`язку зі звільненням судді Самсіна Р.І., в провадженні якого перебувала справа № 22/451.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали судової справи №22/451, зареєстрованих за вх. № 01-20/4894/22, передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату наказу та поновлення строків для його пред`явлення у справі № 22/451 призначено на 13.10.2022.

Представники сторін у судове засідання 13.10.202 не з`явилися.

За змістом ч. 2 ст. 329 ГПК України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" про видачу дублікату наказу та поновлення строків для його пред`явлення у справі № 22/451, суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на слідуючі обставини.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2012 по справі №22/451 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до Приватного підприємства «Комерційна фірма «Дельта» задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства «Комерційна фірма «Дельта» на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» 4 600 000,00 грн. суми кредиту, 2 604 707,15 грн заборгованості по процентах, 1 297 200 грн інфляційних збитків за несвоєчасну сплату кредиту, 263 986,55 грн інфляційних збитків за несвоєчасну сплату відсотків, 25 500,00 грн витрат по сплаті державного мита, 236,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

17.02.2012 після набрання рішенням законної сили видано відповідний наказ зі строком його пред`явлення до виконання до 17.02.2013.

Згідно Договору №GL48N7180-Ur-3 про відступлення прав вимоги, укладеного 06.08.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1106, право вимоги за кредитним договором №05/12/2006/980-К/581 від 28.12.2006 перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Новий Кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2022 по справі №22/451 було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», а саме: здійснено заміну сторони у виконавчому листі (наказі від 17.02.2012 №22/451) стягувача Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Надра" (ідентифікаційний код 20025456) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" (49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, офіс 205; ідентифікаційний код 40696815).

19.09.2022 представник ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» адвокат Кириченко О.М. звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з адвокатським запитом щодо надання інформації стосовно примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №22/451 від 17.02.2012.

Листом від 22.09.2022 за № 26076/2-22 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив про те, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 52376007 з примусового виконання виконавчого листа № 22/451 від 17.02.2012, виданого Господарським судом міста Києва про стягнення з ПП "КОМЕРЦІЙНА ФІРМА "ДЕЛЬТА" на користь ПАТ "КБ "Надра" 8 791 629,70 грн.

Державним виконавцем відділу 21.06.2017, керуючись п. 2, 5 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Згідно з перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень та журналу вхідної кореспонденції виконавчий лист № 22/451 від 17.02.2012, виданий Господарським судом міста Києва, повторно до відділу не надходив та на виконанні не перебуває.

Як зазначив заявник, у кредитній справі, яку було передано від ПАТ «КБ «НАДРА» до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», наказ Господарського суду міста Києва № 22/451 від 17.02.2012 був відсутній.

Вищевикладене свідчить, що зазначений виконавчий лист було втрачено при пересилці Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оскільки докази направлення постанови разом з виконавчим документом на адресу стягувача надано не було.

Частиною 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на момент винесення постанови виконавчої служби від 21.06.2017) передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (ч. 5 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, що діяла на момент винесення постанови виконавчої служби від 21.06.2017).

Із вказаного вище вбачається, що наказ у справі № 22/451 від 17.02.2012 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, що діяла на момент винесення постанови виконавчої служби від 21.06.2017, був повернутий первісному стягувачу та повторно до виконання останнім не пред`являвся; докази передачі наказу новому стягувачу також відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2022 у справі № 22/451 замінено стягувача - Відкрите акціонерне товариство комерційний банк "Надра" на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", проте останній був позбавлений можливості пред`явити наказ Господарського суду міста Києва від 17.02.2012 у справі №22/451до виконання, оскільки його втрачено.

При цьому, суд приймає до уваги, що в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Доказів повного виконання наказу Господарського суду міста Києва від 03.02.2012 у справі №22/451 матеріали справи не містять.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання наказу у справі №22/451 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також, відповідно до пункту 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на зазначене вище та додані до заяви докази, судом встановлено, що наказ Господарського суду міста Києва від 17.02.2012 у справі №22/451 фактично є втраченим, а відтак, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" в частині видачі дубліката наказу від 17.02.2012 у справі №22/451 також підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 234, 235, 329, п.19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" про видачу дублікату наказу та поновлення строків для його пред`явлення у справі № 22/451 задовольнити.

2. Поновити строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 17.02.2012 у справі №22/451 до виконання з 13.10.2022.

3. Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 17.02.2012 у справі №22/451.

4. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 18.10.2022.

Суддя А.І. Привалов