ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" жовтня 2022 р. Справа № 914/3799/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Марка Р.І.,

Суддів Матущака О.І.,

Скрипчук О.С.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТОЛ» б/н від 19.09.2022 (вх.№01-05/2338/22 від 21.09.2022),

на рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2022 (повний текст рішення складено 17.03.2022)

у справі № 914/3799/21 (суддя Бортник О.Ю.)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «А. Могильницького, 28», м. Львів,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТОЛ», м. Львів

про стягнення 18058,41 грн,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.03.2022р. у справі №914/3799/21 було задоволено частково позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «А. Могильницького, 28» (79019, м. Львів, вул. А. Могильницького, 28, Код ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТОЛ» (79019, м. Львів, вул. А. Могильницького, 28, Код ). Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТОЛ» (79019, м. Львів, вул. А. Могильницького, 28, Код ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «А. Могильницького, 28» (79019, м. Львів, вул. А. Могильницького, 28, Код ) 16470,86 грн. заборгованості, 1095,94 грн. iнфляцiйних, 409,3 грн. трьох процентів річних, 3484,05 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2259,65 грн. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «КИТОЛ», оскаржило таке в апеляційному порядку. Апеляційна скарга б/н від 19.09.2022 (вх.№01-05/2338/22 від 21.09.2022) надіслана на адресу Західного апеляційного господарського суду 19.09.2022 та надійшла на адресу суду 21.09.2022.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2022 вказану справу передано колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Марка Р.І., суддів Матущака О.І. та Скрипчук О.С.

26.09.2022 ухвалою Західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТОЛ» б/н від 19.09.2022 (вх.№01-05/2338/22 від 21.09.2022) на рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2022 у справі №914/3799/21 залишено без руху через недоплату судового збору. Також даною ухвалою витребувано у Господарського суду Львівської області матеріали справи № 914/3799/21 з метою дослідження обставин надсилання оскаржуваного судового рішення відповідачу.

05.10.2022 на поштову адресу Західного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява б/н від 03.10.2022 про усунення недоліків апеляційної скарги, до якого долучено оригінал платіжного доручення №4869-4993-7474-0792 від 03.10.2022 про доплату судового збору.

Матеріали справи надійшли на адресу суду 13.10.2022.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТОЛ» б/н від 19.09.2022 (вх.№01-05/2338/22 від 21.09.2022) на рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2022 у справі №914/3799/21 повторно залишено без руху та зобов`язано скаржника у десятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати (надіслати) суду належним чином обґрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

19.10.2022 на поштову адресу Західного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У клопотанні ТзОВ «Китол» просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки, на його думку з внутрішнього опису судової справи №914/3799/21, який ним долучено до апеляційної скарги, вбачається, що доказів отримання відповідачем оскаржуваного рішення, матеріали справи не містять.

Дослідивши витребувані у суду першої інстанції матеріали справи № 914/3799/21 та клопотання скаржника про поновлення йому строку на апеляційне оскарження рішення, колегія суддів встановила, що повний текст рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2022 у справі № 914/3799/21 був виготовлений та надісланий на юридичну поштову адресу відповідача (вул. А.Могильницького, 28, м. Львів, 79019) 21.03.2022 (а. с. 136).

29.03.2022 лист суду (вх. №6872/22), яким здійснювалось відправлення оскаржуваного судового рішення, згідно наявної у справі поштової довідки був повернутий до суду першої інстанції по причині «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с.141-142).

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи, а у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Крім того, положення частини сьомої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Отже, на учасника судового процесу прямо покладено обов`язок не лише зазначати місцезнаходження та інші контактні данні (електронну пошту, телефони, інші засоби зв`язку) під час подання процесуальних документів, але й своєчасно повідомляти суд про зміну таких даних.

Доказів зміни юридичної адреси відповідача, як того вимагає ч. 7, 8 ст. 120 ГПК України матеріали справи не містять, клопотань про надсилання поштової кореспонденції на визначену відповідачем іншу, ніж юридичну адресу ( вул. А.Могильницького, 28, м. Львів, 79019) в матеріалах справи також відсутні. Окрім того, судова колегія звертає увагу на те, що звертаючись з даною апеляційною скаргою ТзОВ «Китол» вказує ідентичну адресу на яку здійснювались поштові відправлення судом першої інстанції.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи містять відомості про надсилання на поштову адресу відповідача і інших процесуальних документів суду першої інстанції, які містили відомості про наявність спору між сторонами у справі № 914/3799/21, а саме: ухвали від 17.01.2022 про відкриття провадження у справі і здійснення її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 109-111), дана ухвала, як і зазначено вище саме оскаржуване судове рішення, повернулося на адресу суду по причині: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 113, 114).

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження колегія суддів вважає, що таке не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частина друга вказаної статті наділяє учасника справи безумовним правом на поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги у разі якщо, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, оскаржить його протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до вказаної статті, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Як було зазначено вище, Господарський суд Львівської області ухвалив судове рішення у даній справі в судовому засіданні 17.03.2022.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Апеляційна скарга від ТзОВ «КИТОЛ». у даній справі до Західного апеляційного господарського суду надійшла 21.09.2022, тобто, із пропуском строку на оскарження судового рішення більше ніж на 5 місяців.

Згідно з ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Рябих проти Росії).

Водночас відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Мушта проти України", "Мельник проти України"), що застосовується як джерело права при розгляді справ судами згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Тобто право на звернення до суду не є абсолютним та обмежено вимогами процесуального закону щодо прийнятності відповідної скарги чи заяви, зокрема, стосовно строків їх подання. Застосування відповідних обмежень у передбачених законом випадках не може вважатися порушенням права особи на доступ до суду.

В контексті вищенаведеного, колегія суддів наголошує, що значний пропуск відповідачем строку на апеляційне оскарження рішення суду у справі вимагає від скаржника наведення незаперечних аргументів, які би підтверджували факт його неповідомлення про розгляд даної справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України у ст. 42 наділяє учасників справи певними правами та обов`язками, серед яких, зокрема, є обов`язок учасника виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Частиною 1 статті 43 ГПК України визначено обов`язок сторін у справі добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України визначено, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989 (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") визначено, що право особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення).

Як встановлено вище, з матеріалів даної справи вбачається, що суд першої інстанції повідомляв відповідача про судовий розгляд справи №914/3799/21 згідно адреси, відомості про яку містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Надіслана судом поштова кореспонденція поверталася на адресу суду по причині: «адресат відсутній за вказаною адресою». Також матеріали справи містять докази надсилання копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача (а. с. 55).

З наведеного вбачається, що і позивачем і судом першої інстанції вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про наявність та розгляд справи в суді, однак такий, в супереч вимогам чинного законодавства, не користувався своїми процесуальними правами добросовісно і не отримував поштової кореспонденції, яка надходила на його юридичну адресу. У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2022 не зазначено об`єктивно непереборних причин, які унеможливлювали отримання поштової кореспонденції за місцем реєстрації відповідача, або неможливості ознайомлення з рішенням суду через мережу інтернет у Єдиному державному реєстрі судових рішень, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 4 вказаної статті, якщо вказані особою підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Норми Господарського процесуального кодексу України, встановлюючи строки для подачі скарг, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідносин у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок, з іншої.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, яке набрало законної сили, за відсутності доведених обставин об`єктивної неможливості своєчасного звернення до суду, є непропорційним втручанням в принцип правової визначеності (res judicata), тобто поваги до остаточного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до ч.4 вказаної статті, копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що скаржник при усуненні недоліків апеляційної скарги не довів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2022 у справі №914/3799/21, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «КИТОЛ».

У зв`язку із перебуванням у відпустці з 18.10.2022 по 28.10.2022 судді-члена колегії Скрипчук О.С. , датою постановлення даної ухвали є 28.10.2022.

Керуючись статтями 234, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними причини пропуску строку на подання апеляційної скарги, що зазначені товариством з обмеженою відповідальністю «КИТОЛ» у клопотанні від 17.10.2022 (вх № 01-04/5873/22) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «КИТОЛ» б/н від 19.09.2022 на рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2022 у справі №914/3799/21

3. Апеляційну скаргу з додатками повернути товариством з обмеженою відповідальністю «КИТОЛ»

4. Копію ухвали надіслати сторонам.

5. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку в строки та порядку, визначені статтями 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Марко Р.І.

Суддя Матущак О.І.

Скрипчук О.С.