26.10.2022Справа № 910/6079/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Стратегія Лідерство"
про відшкодування витрат на правову допомогу у справі
про стягнення 9 588 538, 13 грн.
за участю представників:
від позивача: Копусь А.А.
від відповідача: не з`явились
Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал Стратегія Лідерство" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ " про стягнення заборгованості у розмірі 9 588 538,13 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 суд задовольнив позов повністю, стягнув з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Стратегія Лідерство" суму основного боргу у розмірі 8 320 083 грн 76 коп., 3% річних у розмірі 97 105 грн 64 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 171 348 грн 73 коп., судовий збір у розмірі 143 828 грн 07 коп.

06.10.2022 до канцелярії суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Стратегія Лідерство" про відшкодування витрат на правову допомогу, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 суд прийняв заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Стратегія Лідерство" про відшкодування витрат на правову допомогу та призначив її до розгляду на 26.10.2022.

12.10.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання відповідача, у якому останній просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу або відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Стратегія Лідерство", оскільки розмір витрат позивача не відповідає критеріям співмірності, реальності та розумності.

18.10.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання відповідача, у якому останній просить суд визнати причини неявки відповідача в судове засідання 26.10.2022 поважними та відкласти розгляд заяви до припинення воєнного стану в Україні та окупації м. Енергодар.

У судове засідання, призначене на 26.10.2022, з`явився представник позивача, який заперечував щодо клопотання відповідача про відкладення розгляду заяви.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Про відкладення розгляду справи або перерву в судовому засіданні, місце, дату і час нового судового засідання або продовження судового засідання суд повідомляє під розписку учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, які були присутніми в судовому засіданні. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не прибули або яких суд вперше залучає до участі в судовому процесі, повідомляються про судове засідання ухвалами (ч. 3 ст. 216 Господарського процесуального кодексу).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №573/2022 від 12.08.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Суд зазначає, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи обмежений строк для ухвалення додаткового рішення, а також зважаючи на вищевказані положення ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду заяви та вважає за можливе здійснювати її розгляд за відсутності уповноваженого представника відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву про відшкодування витрат на правову допомогу та просив її задовольнити.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Стратегія Лідерство", суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на наступне.

Положенням статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами п.п. 1-2 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Як вбачається зі змісту поданої заяви, заявник поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.

Відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал Стратегія Лідерство» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням ЮРИДИЧНА ФІРМА «КОПУСЬ І МУЛЯР» (адвокатське об`єднання) договору про надання правової допомоги №ЮФКМ/81/2022 від 06.07.2022, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати представництво клієнта в Господарському суді міста Києва у справі з розгляду спору між клієнтом та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» щодо стягнення з останнього суми основного боргу, 3 відсотків річних, інфляційних втрат за порушення строків оплати за договором поставки від 19.11.2021 №53-121-01-21-10888, укладеного між клієнтом та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», з повним обсягом прав та повноважень передбачених відповідно до договору (п. 1.1. договору).

Згідно з п.4.1 договору загальна вартість юридичних послуг (гонорар) є фіксованою та становить 40 000 (сорок тисяч) грн 00 коп., без ПДВ.

Судом встановлено, що на виконання умов договору сторонами був складений та підписаний Акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 28.09.2022, відповідно до якого сторони підтверджують, що адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв надані послуги щодо представництва клієнта у спорі з ДП "НАЕК "ЕНЕРГОАТОМ" у справі №910/6079/22:

- консультація клієнта;

- аналіз первинних документів;

- формування правової позиції та узгодження її з клієнтом;

- підготовка та подання позовної заяви про стягнення суми основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних за порушенім строків виконання грошового зобов`язання;

- підготовка та подання відповіді на відзив;

- участь в трьох судових засіданнях по справі №910/6079/22;

- підготовка та подання заяви щодо відшкодування витрат на правову допомогу.

Таким чином, загальна сума витрат позивача на правничу допомогу по даній справі склала 40 000,00 грн та була оплачена Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал Стратегія Лідерство» 15.07.2022 на суму 20 000,00 грн та 06.09.2022 на суму 20 000,00 грн, про що свідчить виписка із банківського рахунку позивача.

Судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зазначає, що за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, та з огляду на заперечення відповідача щодо розміру понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Стратегія Лідерство", з покладенням на відповідача обов`язку по відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Керуючись ст. 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Стратегія Лідерство" про відшкодування витрат на правову допомогу у справі №910/6079/22 задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Стратегія Лідерство" (03127, м. Київ, просп. Голосіївський, буд. 120, корп. 1, ідентифікаційний код 33442301) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн 00 коп.

3. В іншій частині задоволення заяви відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.10.2022

Суддя Л. Г. Пукшин