ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" жовтня 2022 р. Справа № 924/238/20

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщука О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Міністерства оборони України, м. Київ

до: 1. Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

2. Підприємства "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада", м. Хмельницький

3. Професійно-технічного навчального закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України, м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, м. Хмельницький

про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права та запису

за участю представників:

позивача - Міністерства оборони України: Синиця І.В.

відповідача - Хмельницької міської ради: Демчук Л.Г.

відповідача - підприємства "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада": Ксьондзик Ю.Ю. - згідно з ордером від 14.07.2022

відповідача - професійно-технічного навчального закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України: Пахарук О.А. - керівник

третьої особи - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький: Марків Ю.С. - юрисконсульт

Рішення ухвалюється 12.10.2022, оскільки у судовому засіданні 20.09.2022, 04.10.2022 оголошувалась перерва.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: Міністерство оборони України звернулося до Господарського суду Хмельницької області із позовом до Хмельницької міської ради, Підприємства "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада", Професійно-технічного навчального закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький, в якому (з урахуванням уточнення позовних вимог від 07.06.2021) просило:

- витребувати земельну ділянку загальною площею 3,0001 га, кадастровий номер :27:002:0111, що розташована по вулиці Митрополита Шептицького, 69 А (Раскової, 69 А) в місті Хмельницький з незаконного володіння Хмельницької міської ради у власність держави в особі Міністерства оборони України;

- витребувати земельну ділянку загальною площею 0,8 га, кадастровий номер :27:002:0200, що розташована по вулиці Митрополита Шептицького, 71/1 (Раскової, 71/1) в місті Хмельницький з незаконного володіння Хмельницької міської ради у власність держави в особі Міністерства оборони України;

- скасувати державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,8 га з кадастровим номером :27:002:0200 Підприємства "Центр соціально-трудової, медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада", що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Митрополита Шептицького, 71/1 (Раскової, 71/1) з одночасним припиненням такого права;

- скасувати у Державному земельному кадастрі про право власності та речові права на земельну ділянку загальною площею 3,0001 га з кадастровим номером :27:002:0111, що розташована по вулиці Митрополита Шептицького, 69 А (Раскової, 69 А) в місті Хмельницький запис щодо передачі її в постійне користування Професійно-технічному навчальному закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 07.07.2021, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2021, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.05.2022 у справі №924/238/20 касаційну скаргу Міністерства оборони України задоволено частково. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 і рішення Господарського суду Хмельницької області від 07.07.2021 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

У вищезазначеній постанові Верховний Суд, посилаючись на встановлення судами факту входження земельних ділянок із кадастровими номерами :27:002:0111 та :27:002:0200 в межі земельної ділянки загальною площею 2787,6 га військового полігону "Ружична-Книжківці", відповідно до Державного акта на право користування землею від 23.12.1975, який виданий на ім`я Хмельницької КЕЧ району на підставі рішення Хмельницького виконавчого комітету Хмельницької районної ради від 23.12.1975 №277-В, вибуття земельних ділянок з володіння власника поза його волею, однак відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на пропуск позивачем позовної давності, зазначив, що судами не аналізувалася поважність причин пропуску позовної давності. Суди лише формально вказали на відсутність поважних причин пропуску позивачем позовної давності. Доводи позивача щодо звернення з цим позовом до суду після оформлення права власності на належне йому нерухоме майно, а також з урахуванням приписів ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, у контексті поважності пропуску позовної давності, не були проаналізовані судами. Суди вказали на пропуск позивачем позовної давності, що має наслідком відмову в задоволенні позовних вимог, не надавши належної правової оцінки доводам позивача щодо принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, які він викладав як у позовній заяві, так і у запереченнях на заяву про застосування позовної давності від 06.07.2021, з урахуванням права позивача згідно з нормами частини 5 статті 267 ЦК України отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску строку позовної давності. З урахуванням викладеного у пунктах 26, 28-32 цієї постанови, перевірці судами підлягали не тільки доводи відповідачів щодо пропуску позивачем позовної давності, а і доводи останнього щодо наявності порушеного права, в тому числі, з урахуванням поважності причин пропуску позовної давності (пункти 36-38 цієї постанови), чого судами попередніх інстанцій, всупереч вимогам процесуального закону щодо повного та всебічного встановлення обставин справи, що мають значення для справи, зроблено не було.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2022 справу №924/238/20 (на новий розгляд) передано на розгляд судді Виноградовій В.В.

Ухвалою суду від 30.06.2022 справу прийнято до провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 14.07.2022, яке відкладено на 15.08.2022 та у подальшому на 23.08.2022, 31.08.2022.

У підготовчому засіданні 31.08.2022 постановлено ухвалу про оголошення перерви на 01.09.2022.

При цьому у засіданні 15.08.2022 судом постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів.

У підготовчому засіданні 01.09.2022 судом постановлено ухвалу про прийняття з огляду на відповідність положенням ст. ст. 14, 46 ГПК України заяви позивача (від 29.08.2022), у якій позивач у зв`язку із викладенням в новій редакції ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (Закон України від 12.05.2022 №2255-ІХ) та відсутністю необхідності заявлення додаткової вимоги про "одночасне припинення прав", відсутністю на час розгляду справи запису про право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :27:002:0111 в Державному земельному кадастрі, але наявністю такого запису в Поземельній книзі щодо такої ділянки, просив позовні вимоги розглянути у редакції:

1. Витребувати земельну ділянку загальною площею 3,0001 га, кадастровий номер :27:002:0111, що розташована по вулиці Митрополита Шептицького, 69 А (Раскової, 69 А) в місті Хмельницький з незаконного володіння Хмельницької міської ради у власність держави в особі Міністерства оборони України;

2. Витребувати земельну ділянку загальною площею 0,8 га, кадастровий номер :27:002:0200, що розташована по вулиці Митрополита Шептицького, 71/1 (Раскової, 71/1) в місті Хмельницький з незаконного володіння Хмельницької міської ради у власність держави в особі Міністерства оборони України;

3. Скасувати державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,8 га з кадастровим номером :27:002:0200 Підприємства "Центр соціально-трудової, медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада";

4. Скасувати запис у Поземельній книзі земельної ділянки з кадастровим номером :27:002:0111 про право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 3,0001 га з кадастровим номером :27:002:0111 Професійно-технічного навчального закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України.

Також у засіданні 01.09.2022 залишені без задоволення заява відповідача - Хмельницької міської ради про відкладення розгляду справи, клопотання відповідача - підприємства "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" про виклик експерта та про зобов`язання позивача надати суду оригінали доказів.

Ухвалою суду від 01.09.2022 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 20.09.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що спірні земельні ділянки належать до земель оборони, оскільки сформовані на території Хмельницького стрілецького стенду площею 9 га, який, у свою чергу, перебуває в межах земельної ділянки загальною площею 2687,6 га військового полігону «Ружична-Книжківці», що була відведена Хмельницькій КЕЧ району згідно з державним актом на право користування землею від 23.12.1975 №277-В. Натомість Хмельницька міська рада незаконно, безпідставно, за відсутності відповідних повноважень передала земельні ділянки в постійне користування Професійно-технічному навчальному закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України та підприємству "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада". Як на правову підставу позову посилається на положення ст. 387 ЦК України, ст. ст. 12, 19, 77, 84, 149 Земельного кодексу України, ст. 14 Закону України «Про Збройні Сили України», ст. 14 Закону України «Про використання земель оборони».

Відповідач - Хмельницька міська рада у відзиві (від 23.04.2020), заперечуючи проти позову, зокрема зазначила, що володільцями спірних ділянок є відповідачі 2 та 3 і підстави набуття ними прав на земельні ділянки, тобто рішення Хмельницької міської ради від 03.11.2010 №14 та від 09.02.2011 №28 є чинними. Стверджує, що позивачем не надано належних доказів того, що спірні земельні ділянки є частинами земельної ділянки Хмельницького стрілецького стенду; що зареєстровані 24.09.2019 за позивачем об`єкти нерухомого майна по вул. Шептицького, 71/1 знаходяться на земельній ділянці, яка передана в постійне користування відповідачу 2. Отримавши право на оформлення земельної ділянки під об`єктами нерухомості, позивач не звертався до Хмельницької міської ради про передачу земельної ділянки, тому вважає, що рада не порушує прав позивача.

Третя особа - КЕВ м. Хмельницький у поясненнях (від 19.05.2020) вважає, що обраний спосіб захисту є достатнім для відновлення порушених прав позивача. Також зазначив про підтвердження факту приналежності майна колишнього ВМТ, зокрема, земельних ділянок, до управління Міністерства оборони України. Спірні земельні ділянки розташовані вздовж вул. Митрополита Шептицького, 71/1 та 69 у м. Хмельницькому (Раскової), входять в межі земель, відведених у 1975 році Хмельницькій КЕЧі, що підтверджується доданими до позову матеріалами, та за правовим статусом є майном державної власності.

Позивач у відповіді на відзив Хмельницької міської ради (від 03.06.2020), з-поміж іншого, вказує, що рішення Хмельницької міської ради про надання спірних земельних ділянок у постійне користування відповідачам 1 та 2 є актами індивідуальної дії, що вичерпали свою дію одночасно з їх прийняттям та виконанням. Тому обраний спосіб захисту вважає правильним та ефективним. Зауважив, що рішення Хмельницької міської ради про надання земельної ділянки з кадастровим номером :27:002:0111 в постійне користування відповідачу 3 реалізоване шляхом її реєстрації в Державному земельному кадастрі. Надані докази вважає достатніми для підтвердження факту розташування спірних земельних ділянок в межах земельної ділянки згідно з актом на право постійного користування 1975 року. Позивач не вбачає необхідності для звернення до Хмельницької міської ради із заявою про надання земельних ділянок, оскільки вважає себе «титульним» володільцем нерухомого майна, а посилання на ст. 120 Земельного кодексу України є додатковою підставою позовних вимог.

У поясненнях (від 01.06.2021) позивач звернув увагу на те, що висновок експерта у справі підтверджує доводи позивача щодо належності спірних земельних ділянок до земель оборони, припинення права користування якими здійснюється виключно Кабінетом Міністрів України.

Відповідач - підприємство "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" у письмових поясненнях (від 05.07.2021) вважає, що п. 4 Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил України від 29.08.2002 не може застосовуватись у цій справі, а обраний позивачем спосіб захисту є неефективним. Зазначив, зокрема про відсутність доказів правонаступництва третьої особи, доказів наявності встановлених меж земельної ділянки, наданої КЕВ району у 1975 році, в натурі, доказів виникнення права постійного користування спірною земельною ділянкою за КЕВ.

Аналогічні доводи викладені у поясненнях відповідача - професійно-технічного навчального закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України (від 06.07.2021).

У заяві (від 05.07.2021) про застосування наслідків пропуску строку позовної давності відповідач - підприємство "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" стверджує, що позивач знав про порушення свого права ще у 2002 році, оскільки посилається на рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2002 у справі №18/375, зазначаючи, що спірні земельні ділянки перебували у незаконному користуванні, а також на той факт, що у 2008 році Хмельницька гарнізонна організація товариства військових мисливців та рибалок ЗСУ звернулась з позовом до Хмельницького БТІ про визнання за нею права власності на нежитлові приміщення спортивно-стрілецького стенду по вул. Раскової, 71/1. Вважає, що позивач зобов`язаний був дізнатися про порушення своїх прав, адже в Збройних Силах України має здійснюватися щорічний облік земель.

Такі ж заяви про застосування наслідків пропуску строку позовної давності подано відповідачами - професійно-технічним навчальним закладом - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України та Хмельницькою міською радою (заяви від 06.07.2021).

Позивач у поясненнях (від 06.07.2021) вважає аргументи відповідача щодо неможливості застосування Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил України від 29.08.2002 необґрунтованими. Зауважив про наявність доказів правонаступництва третьої особи (Директива Міноборони від 10.01.2005). Вказує на те, що акт на право постійного користування землею від 1975 року міг бути виданий лише внаслідок відведення Хмельницькій КЕЧ району земельної ділянки в натурі, а відсутність правооформлюючої документації та реєстрації земельної ділянки не змінює правового статусу земель. Оскільки рішень про передачу спірних ділянок у комунальну власність не приймалось, право постійного користування КЕВ м. Хмельницький не припинялось. Стверджує про наявність достатніх доказів щодо права користування спірними ділянками КЕВ. При цьому входження спірних земельних ділянок до земельної ділянки КЕВ підтверджена висновком експерта. Зазначив, що перебування спірних земельних ділянок у комунальній власності Хмельницької міської ради та у постійному користуванні інших відповідачів унеможливлює реєстрацію права на ці земельні ділянки.

У запереченнях на заяву про застосування строків позовної давності (від 06.07.2021) позивач зазначив, що 23.02.2004 відділом державної виконавчої служби Солом`янського управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказів Господарського суду м. Києва №18/375. Виданих на виконання рішення від 05.12.2002 у справі №18/375, яке набрало законної сили 18.11.2003. Лише 05.04.2019 в межах вказаного виконавчого провадження були проведені виконавчі дії щодо повернення із чужого незаконного володіння товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України на користь Міністерства оборони України майна за адресою: м. Хмельницький, вул. Митрополита Шептицького, 71/1. Як наслідок, лише під час проведення реєстрації речових прав на нерухоме майно, яке було прийняте за актом приймання-передачі від 24.04.2019, Міноборони стало відомо про права третіх осіб на спірні земельні ділянки. Тобто до моменту фактичного повернення нерухомого майна у рамках виконавчого провадження Міноборони не могло бути обізнаним про факт прийняття Хмельницькою міською радою землі у комунальну власність та передачі її у користування третіх осіб. Вважає, що перебіг позовної давності почався в квітні 2019 року та триває до квітня 2022 року, при цьому позовна заява подана у березні 2020 року.

Під час нового розгляду позивач у поясненнях (від 05.08.2022), зокрема зазначив, що оскільки набуття права власності на об`єкти нерухомості тягне за собою перехід прав на земельну ділянку, то саме з цього моменту в особи виникає цивільний інтерес щодо земельної ділянки та, відповідно, можливість оформлення прав на неї. Звертає увагу, що рішенням Господарського суду м. Києва від 05.12.2002 у справі №18/375 було покладено обов`язок здійснити інвентаризацію майна саме на ТВМР України, а не на Міноборони, що свідчить про те, що Міноборони не могло самостійно провести інвентаризацію. Виконавче провадження з виконання вказаного рішення тривало з 23.02.2004 і лише 05.04.2019 було проведено виконавчі дії щодо повернення майна на користь Міноборони та здійснено передачу будівель 24.04.2019 за відповідним актом. Тобто Міноборони набуло право власності на нерухоме майно спортивно-стрілецького стенду у квітні 2019 року, а, отже, цивільний інтерес щодо земельної ділянки виник саме з цього моменту. Вважає, що відсутність відмітки про реєстрацію акту не впливає на підтвердження прав позивача на земельні ділянки, оскільки вони були надані на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької районної ради депутатів трудящих від 23.12.1975 №277-в, яким було затверджено вказаний акт. Зазначив, що Хмельницька міська рада на момент передачі земельних ділянок та реєстрації права комунальної власності знала, що земельна ділянка по вул. Раскової у м. Хмельницькому, відведена для будівництва спортивно-стрілецького стенду, належить до земель оборони, про що свідчать судові рішення у справі №22/4/5113 від 18.01.2010, 29.04.2010.

У додаткових пояснення (від 22.08.2022) позивач, з-поміж іншого, звернув увагу на те, що реєстрація земельної ділянки та реєстрація прав на неї є різними процедурами та здійснюються різними суб`єктами.

Відповідач - Хмельницька міська рада у поясненнях (від 04.08.2022) вважає помилковими твердження позивача про початок перебігу позовної давності з моменту повернення та реєстрації нерухомого майна за наслідками виконання рішення, оскільки позивач посилається на рішення Господарського суду м. Києва від 05.12.2002 у справі №18/375, знаючи, що спірні земельні ділянки перебували у незаконному користуванні. Також вважає суперечливими посилання позивача в обґрунтування свого права на земельні ділянки одночасно на державний акт на право користування землею від 23.12.1975 та на перехід прав на земельні ділянки у зв`язку з набуттям у власність об`єктів нерухомості. Зазначає про відсутність доказів перебування нерухомого майна на спірних земельних ділянках. Звертає увагу на те що державний акт 1975 року не був зареєстрований у передбаченому на той час порядку, будь-які відомості про землю, зазначену в цьому акті, з часу набрання чинності у 2011 році Законом України "Про Державний земельний кадастр" до Державного земельного кадастру не вносились та кадастрові номера не присвоювались, відновлення меж земельної ділянки не здійснювалось, жодних заперечень від КЕВ м. Хмельницького щодо приналежності чи категорії земель під час прийняття генерального плану міста у 2007-2008 роках не надходило. Зазначає про те, що у позивача були всі можливості довідатися про порушення свого права раніше - з дати набрання законної сили рішенням Господарського суду м. Києва від 05.12.2002 у справі №18/375, на протязі 2004 року (після проведення інвентаризації у 2003 році з урахуванням постанови Верховного Суду України від 18.11.2003 у справі №18/375) або у період з 2011 року по 2012 рік (після прийняття рішень органу місцевого самоврядування та проведення інвентаризації за відповідні проміжки часу, що передбачено ст. ст. 3, 5 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних силах України", Положенням "Про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 №748.

У поясненнях від 22.07.2022 третьою особою - КЕВ м. Хмельницький звернуто увагу на факт входження спірних земельних ділянок до складу земель, відведених у 1975 році Хмельницькій КЕЧі району. Зауважив, що відповідачі посилаються на строк позовної давності, а значить - визнають факт наявності цивільного права та обґрунтованість позовних вимог. Зазначив, що відсутність реєстрації державного акту 1975 року не свідчить про недійсність такого акту. Повноваження щодо реєстрації акту були покладені на виконавчий комітет Хмельницької районної ради депутатів трудящих, який цей акт видав, з огляду на що вважає недоречними також твердження Хмельницької міської ради про необізнаність щодо того, що спірні земельні ділянки є землями оборони. Звернув увагу на те, що невикористання свого майна не є підставою для його відчуження третім особам.

Від позивача надійшли заперечення (від 29.08.2022) щодо пояснень Хмельницької міської ради, у яких, зокрема зауважив, що невнесення відомостей про земельну ділянку площею 2487,6 га до Державного земельного кадастру пов`язано саме із незаконним перебуванням спірних ділянок у відповідачів. Хмельницька міська рада не мала законних підстав для припинення права землекористування позивача (прийняття КМУ відповідного рішення за поданням МОУ). Стверджує, що відсутність відмітки про реєстрацію державного акту не впливає на підтвердження прав позивача на земельні ділянки, оскільки вони були надані на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької районної ради депутатів трудящих від 23.12.2975 №277-в, яким було затверджено вказаний акт. Звертає увагу на те, що Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах, затверджене постановою КМУ від 03.05.2000 №748, ніяким чином не регулює порядок інвентаризації земель оборони. Вважає, що строк позовної давності не пропущено, оскільки відлік позовної давності слід починати з моменту повернення та реєстрації нерухомого майна за МОУ, оскільки мова йде не просто про земельну ділянку, а про цілісний майновий комплекс Хмельницького спортивно-стрілецького стенду. Враховуючи той факт, що будівлі стенду знаходяться в межах земельної ділянки площею 9 га, яка була виділена для будівництва такого стенду, нормальне використання цих будівель можливе лише за рахунок всієї земельної ділянки, в межах якої знаходяться спірні ділянки.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідачів проти позову заперечили з підстав, викладених у відзиві та поясненнях.

При цьому представником відповідача - підприємства "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" звернуто увагу на мету створення центру і заплановане будівництво комплексу для громадян з особливими потребами.

Представник третьої особи у судовому засіданні вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької районної ради депутатів трудящих №277-в від 23.12.1975 було затверджено акт на право користування землею Хмельницької КЕЧі з відповідними до нього юридичними документами загальною площею в плані 2490,1 га, в тому числі: в користування Хмельницької КЕЧі - 2487,6 га; в користуванні Хмельницької районної ДРБД - 2,5 га.

У матеріали справи надано копію акта на право користування землею від 23.12.1975, згідно з яким Хмельницькій КЕЧі у постійне користування відведено 2487,6 га землі згідно з планом та описом меж. В акті зазначено, що відведені землі повинні використовуватись суворо за призначенням; передача землі іншому землекористувачеві може провадитись лише в установленому законом порядку.

Також надано копії матеріалів справи про видачу акту на право користування землею Хмельницькій КЕЧ району (1975 рік) з планами до акту; кадастрового плану земельної ділянки площею 2487,6 га.

Позивач стверджує, що протягом 1981-1989 років були проведені будівельні роботи, в результаті яких у період з 23.12.1985 по 22.12.1989 були прийняті в експлуатацію об`єкти стрілецького стенду та огорожі згідно з актом державної приймальної комісії.

Зокрема, згідно з наказом начальника Хмельницького гарнізону від 26.03.1981 №47 "Про відвід земельної ділянки Хмельницькій гарнізонній раді військово-мисливського товариства під будівництво спортивно-стрілецького стенду" начальнику КЕЧ Хмельницького гарнізону наказано здійснити відвід земельної ділянки Хмельницькій гарнізонній раді військово-мисливського товариства (далі - ВМТ) під будівництво спортивно-стрілецького стенду, на землях, закріплених за військовою частиною 22310; місце та величину земельної ділянки, що відводиться, узгодити з командиром військової частини НОМЕР_1 і головою гарнізонної ради ВМТ.

Наказом голови ради ВМТ Прикарпатського воєнного округу від 19.12.1983 №168 «Про приймання Хмельницького стрілецького стенду» створено комісію з приймання, доручено роботу з приймання провести в період з 20 по 21 грудня 1983 року.

Листом від 29.06.1984 №242 рада ВМТ Червоноармійського Прикарпатського воєнного округу звернулась до першого заступника голови виконкому Хмельницької обласної ради народних депутатів, в якому, посилаючись на клопотання виконкому Хмельницької обласної ради народних депутатів в 1981 році та відведення за рахунок земель полігону 9 га землі під будівництво Хмельницького стрілецького стенду, просило повторно розглянути питання закінчення будівництва стенда або його закриття.

Згідно з актами приймання в експлуатацію комісією закінченої будівництвом будівлі або споруди від 22.12.1983, від 24.12.1990, від 23.12.1995 в експлуатацію було прийнято відповідно круглу площадку (дві двоповерхові металеві вишки, одна одноповерхова та дві будки управління), яка входить до складу об`єктів основного виробничого призначення Хмельницького стрілецького стенду І черги; колодязь питної води (шахтовий), який входить до складу Хмельницького стрілецького стенду; огорожі Хмельницького стрілецького стенду.

У підтвердження будівництва позивачем у матеріали справи надано копії кошторису №2 влаштування огорожі території Хмельницького стрілецького стенду, затвердженого 10.12.1988 головою ради ВМТ Прикарпатського воєнного округу; кошторису капітального будівництва складу на Хмельницькому стрілецькому стенді, затвердженого 14.01.1989 головою ради ВМТ Прикарпатського воєнного округу; квартального завдання на виконання будівельно-монтажних робіт в 1989 році (павільйон спортивно-стрілецького стенду); договору підряду на капітальне будівництво від 16.05.1989 №6, укладеного між радою ВМТ Червоноармійського Прикарпатського воєнного округу (замовник) та військовою частиною 01393 (підрядник), предметом якого є будівництво павільйону спортивно-стрілецького стенду (з додатком - «Особливі умови»); експертного висновку від 20.06.1989 експертної групи при ЗАМ КВО з будівництва та розквартирування військ (щодо проекту з будівництва павільйону спортивно-стрілецького стенду в/ч НОМЕР_2 ); листа ради ВМТ Червоноармійського Прикарпатського воєнного округу від 24.08.1989 №348 до заступника голови Хмельницької гарнізонної ради про надсилання проектно-кошторисної документації на будівництво складу на Хмельницькому стрілецькому стенді; актів приймання виконаних робіт за листопад 1989 року (влаштування огорожі Хмельницького стрілецького стенду), за листопад 1990 року (будівництво складу боєприпасів); за грудень 1990 року (огорожа Хмельницького стрілецького стенду).

04.03.1992 було створено ВМТ ЗС України як правонаступника загальноармійського ВМТ (колишнього СРСР) (протокол І установчої конференції військових мисливців ЗС України від 04.03.1992).

Згідно з директивою Міністра оборони України від 10.01.2005 №Д-322/1/010 до 31.08.2005 вирішено переформувати Хмельницьку КЕЧ району у квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький, дислокувати на попередніх фондах, підпорядкувати начальнику Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління (ідентифікаційний код 07928461).

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 20.11.2008 у справі №4/5113 було задоволено позов Хмельницької гарнізонної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України до Хмельницького бюро технічної інвентаризації м. Хмельницький про визнання права власності на нежитлові приміщення спортивно-стрілецького стенду по вул. Раскової, 71/1.

На підставі вищезазначеного рішення Хмельницькою гарнізонною організацією товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України 25.12.2008 зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна по вул. Раскової, 71/1, а саме: павільйон літ. А площею 62,7 кв.м, гараж літ. Б площею 66,9 кв.м, пультова літ. В площею 2,8 кв.м, траншейний стенд літ. Г площею 35,5 кв.м, траншейний стенд літ. Д площею 31,5 кв.м, пультова літ. Е площею 2,7 кв.м, пультова літ. Ж площею 3,2 кв.м, круговий стенд (3-2) площею 7,1 кв.м, круговий стенд 1-2) площею 7,3 кв.м, пультова літ. К площею 2,9 кв.м, пускова літ. Л, площею 3,3 кв.м, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.12.2008.

Разом з тим, постановою Вищого господарського суду Хмельницької області від 25.08.2009 у справі №4/5113 рішення Господарського суду Хмельницької області від 20.11.2008 у справі №4/5113 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

За результатами нового розгляду рішенням Господарського суду Хмельницької області від 18.01.2010 у справі №22/4/5113, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 29.04.2010, відмовлено у позові Хмельницької гарнізонної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України, м. Хмельницький до Хмельницького бюро технічної інвентаризації, м. Хмельницький про визнання права власності на нежитлові приміщення спортивно-стрілецького стенду по вул. Раскової, 71/1 в м. Хмельницькому, загальною площею 225,9 кв.м. згідно технічного паспорта приміщень від 28.08.06 р., а саме: павільйон (А-1), площею 62,7 кв.м., гараж (Б), площею 66,9 кв.м., пультова (В), площею 2,8 кв.м., траншейний стенд (Г), площею 35,5 кв.м., траншейний стенд (Д), площею 31,5 кв.м., пультова (Е), площею 2,7 кв.м., пультова (Ж), площею 3,2 кв.м., круговий стенд (З-2), площею 7,1 кв.м., круговий стенд (№1-2), площею 7,3 кв.м., пультова (К), площею 2,9 кв.м., пускова (Л), площею 3,3 кв.м, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Хмельницької міської ради, м. Хмельницький.

У рішенні встановлено, що наказом начальника Хмельницького військового гарнізону № 47 від 26.03.1981 "Про відвід земельної ділянки Хмельницькій гарнізонній раді військово-мисливського товариства під будівництво спортивно-стрілецького стенду" Хмельницькій гарнізонній раді військово-мисливського товариства Прикарпатського військового округу була виділена земельна ділянка площею 9 га за рахунок земель полігону, закріплених за військовою частиною НОМЕР_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією звернення Голови ради військово-мисливського товариства Прикарпатського військового округу до Першого заступника голови виконкому Хмельницької обласної ради та Голови Хмельницького міськвиконкому від 29.06.1984.

Зазначене розпорядження командувача військами Прикарпатського військового округу було продубльоване наказом начальника Хмельницького військового гарнізону № 47 від 26 березня 1981 року "Про відвід земельної ділянки Хмельницькій гарнізонній раді військово-мисливського товариства під будівництво спортивно-стрілецького стенду".

У вказаному наказі йдеться про відвід земельної ділянки для будівництва спортивно-стрілецького стенду на землях, закріплених за військовою частиною 22310.

6 квітня 1981 року відвід земельної ділянки для будівництва стенду за рахунок в/ч 22310 був затверджений заступником командувача військового округу, про що повідомлено командування Хмельницького гарнізону.

Право користування вказаною земельною ділянкою земель оборони посвідчується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою площею 2487,6 га Хмельницької КЕЧ району ПрикВО від 1975 року, виданого на підставі Рішення виконкому Хмельницької районної ради депутатів трудящих від 23 грудня 1975 №277-8.

Для військових потреб частину земельної ділянки в/ч 22310 розпорядженням командувача військами Прикарпатського військового округу було виділено під будівництво спортивно-стрілецького стенду, хоча офіційним землекористувачем вказаної земельної ділянки залишилась Хмельницька КЕЧ району ПрикВО.

Після відведення зазначеної земельної ділянки 6.04.1981 для будівництва спортивно-стрілецького стенду Головою ради військово-мисливських товариств Прикарпатського військового округу 3 січня 1989 року було затверджено Титульний список капітального будівництва на 1989 рік об`єктів Хмельницького стрілецького стенду. В січні 1989 року було розроблено проектно-кошторисну документацію.

У зв`язку із реорганізацією Радянської армії та створенням Збройних сил України відбулась і реорганізація Військово-мисливських товариств Прикарпатського військового округу.

Зазначене будівництво об`єктів спортивно-стрілецького стенду було здійснено на підставі Договору підряду від 19.05.1989 №6 на капітальне будівництво приміщень та огорожі стрілецького стенду з військово-будівельною частиною № 01393 у відповідності до розробленої в січні 1989 р. проектно-кошторисної документації.

Згідно з доданими довідками про приймання в експлуатацію та довідкою Управління архітектури та містобудування Хмельницького міськвиконкому - спортивно-стрілецькому стенду присвоєна поштова адреса - м. Хмельницький, вул. Раскової, 71/1.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2002 у справі №18/375, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2003, було задоволено позов Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до товариства військових мисливців та рибалок ЗС України про спонукання до виконання дії. Зобов`язано товариство військових мисливців та рибалок ЗС України разом з фахівцями Міністерства оборони України здійснити інвентаризацію майна, в тому числі 5 стрілецьких стендів ВМТ Прикарпатського військового округу; зобов`язано товариство військових мисливців та рибалок ЗС України повернути з чужого незаконного володіння на користь Міністерства оборони України вказане майно.

У подальшому постанова Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2003 була скасована постановою Вищого господарського суду України від 22.07.2003.

Постановою Верховного Суду від 18.11.2003 скасовано постанову Вищого господарського суду України від 22.07.2003, рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2002 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2003 залишено в силі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2011 у справі №18/375 за наслідками розгляду заяви товариства військових мисливців та рибалок ЗС України про роз`яснення рішення роз`яснено, що керівник товариства військових мисливців та рибалок ЗС України не має права не виконати рішення господарського суду у цій справі в частині передачі позивачеві визначеного цим рішенням майна, навіть якщо за статутом товариства він не має на це повноважень. Керівник товариства військових мисливців та рибалок ЗС України зобов`язаний виконати рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2002.

Рішенням Хмельницької міської ради від 08.04.2009 №32 затверджено матеріали вибору земельних ділянок та надано дозвіл на розроблення проектів відведення земельних ділянок під будівництво об`єктів містобудування, зокрема професійно-технічному навчальному закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України під будівництво автодрому по вул. Раскової, 69А площею 3,0 га.

Рішенням Хмельницької міської ради від 03.11.2010 №16 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки підприємству "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" під будівництво та обслуговування центру соціально-трудової, медичної та психологічної реабілітації інвалідів по вул. Раскової, 71/1 площею 8000 кв.м.

У матеріали справи надано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 30000 м.кв. з кадастровим номером :27:002:0111 на право постійного користування професійно-технічному навчальному закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України під будівництво автодрому по вул. Раскової, 69А (2010 рік). У вихідній земельно-кадастровій інформації зазначено форму власності ділянки - державна та категорію земель за основним цільовим призначенням - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Також наявні містобудівельне обґрунтування розміщення "Центру соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" (2008 рік), матеріали про надання згоди на розробку проекту землеустрою та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 8000 м.кв. з кадастровим номером :27:002:0074 (у подальшому - :27:002:0200) підприємству "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" під будівництво та обслуговування центру соціально-трудової, медичної та психологічної реабілітації інвалідів по вул. Раскової, 71/1 (2010 рік). У земельно-кадастровій інформації зазначено форму власності ділянки - державна та категорію земель за основним цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови.

Рішенням Хмельницької міської ради від 03.11.2010 №14 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передано у постійне користування земельну ділянку по вул. Раскової, 69А площею 30000 кв.м професійно-технічному навчальному закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України під будівництво автодрому, а рішенням від 09.02.2011 №28 - земельну ділянку по вул. Раскової, 71/1 площею 8000 кв.м підприємству "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" під будівництво та обслуговування центру соціально-трудової, медичної та психологічної реабілітації інвалідів.

На підставі рішення Хмельницької міської ради від 09.02.2011 №28 підприємству "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" видано державний акт від 24.06.2011 №333916 на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,8 га, яка розташована у м. Хмельницькому по вул. Раскової, 71/1 (кадастровий номер земельної ділянки :27:002:0074 у зв`язку із дублюванням виправлено на кадастровий номер :27:002:0200) та 24.06.2011 проведено державну реєстрацію земельної ділянки, а також зареєстровано право постійного користування за підприємством "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" (витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.11.2015, з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.11.2015).

Матеріали справи містять копії поземельних книг на земельні ділянки з кадастровими номерами :27:002:0200 та :27:002:0111.

Зокрема, у поземельній книзі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :27:002:0200 у розділі 1 міститься запис від 30.07.2015 №001, в якому у відомостях про земельну ділянку зазначено, зокрема форму власності - комунальна; у розділі 3 - запис від 30.07.2015 №003 про комунальну форму власності та право постійного користування земельною ділянкою підприємства "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада".

У поземельній книзі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :27:002:0111 у розділі 1 міститься запис від 25.08.2016 №001, в якому у відомостях про земельну ділянку зазначено форму власності - комунальна; у розділі 3 - запис від 25.08.2016 №003, в якому зазначено про комунальну форму власності та право постійного користування земельною ділянкою професійно-технічного навчального закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України.

Також наявні копії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по вул. Раскової, 71/1 у м. Хмельницькою площею 0,8 га (від 17.01.2012 №05), виданих управлінням архітектури та містобудування Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради; кадастрові плани земельних ділянок з кадастровими номерами :27:002:0200 та :27:002:0111; довідки (від 28.08.2012) Хмельницького БТІ, виданої підприємству "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" в тому, що земельна ділянка по вул. Раскової, 71/1 відповідно до державного акту серії ЯЯ №333916 на день обстеження 28.08.2012 не забудована.

09.11.2015 за Хмельницькою міською радою на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :27:002:0200 загальною площею 0,8 га, що розташована по вулиці Митрополита Шептицького, 71/1 (Ранкова, Раскової, 71/1) в місті Хмельницький (для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги). Також 09.11.2015 на вказану земельну ділянку зареєстровано право постійного користування підприємства "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" на підставі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою від 24.06.2011 №333916 (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.02.2020 №201752555).

Також матеріали справи містять копії інформацій від 18.06.2019 з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки з кадастровим номером :27:002:0200 загальною площею 0,8 га, що розташована по вулиці Раскової, 71/1 (право постійного користування зареєстроване за підприємством "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада") та з кадастровим номером :27:002:0111 загальною площею 3,0001 га, що розташована по вулиці Раскової, 69А (право постійного користування зареєстроване за професійно-технічним навчальним закладом - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України) та копії витягів від 14.08.2019 із технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаних земельних ділянок.

Наказом Міністерства оборони України від 13.02.2019 №58 відповідно, зокрема до постанови Верховного Суду України від 18.11.2003 у справі №18/373 створено комісію для проведення інвентаризації та приймання нерухомого майна Хмельницького стрілецького стенду, що належало ВМТ ЗС СРСР та перебувало у користуванні Хмельницької гарнізонної організації Товариства військових мисливців і рибалок ЗС України.

Згідно з актами державного виконавця від 05.04.2019 при виконанні доручень на проведення виконавчих дій від 27.03.2019 здійснено виїзд за адресою: м. Хмельницький, вул. Митрополита Шептицького, 71/1 за місцем знаходження майна у присутності представників стягувача та боржника (Міністерство оборони України та Хмельницька гарнізонна організація Товариства військових мисливців і рибалок ЗС України) було у добровільному порядку проведено інвентаризацію майна, підписано акт прийому-передачі майна сторонами виконавчого провадження. Майно у добровільному порядку передано стягувану згідно з рішенням суду за актом передачі.

Відповідно до акту приймання-передачі будівель, споруд Хмельницького стрілецького стенду, що належали ВМТ ЗС СРСР за адресою: м. Хмельницький, вул. Митрополита Шептицького, 71/1, який затверджено Міністром оборони України 24.04.2019, до складу майнового комплексу, що передається до сфери управління Міністерства оборони України на баланс КЕВ м. Хмельницький, належать 6 будівель 1983 року введення в експлуатацію: пультова (до 1 кругового стенда) (Ж), круговий стенд №1-2 (І-2), пультова (К), пультова (Л), пультова №1 (В), пультова №2 (Е) загальною площею 22,2 кв.м. Зазначено, що площа земельної ділянки не передається. Пропозиції комісії: майно в кількості 6 будівель колишнього стрілецького стенду, що розташоване на окремій, неогородженій території за адресою: м. Хмельницький, вул. Митрополита Шептицького, 71/1 прийняти на баланс КЕВ м. Хмельницький; внести зміни в облікові дані КЕВ м. Хмельницький після здійснення процедури приймання (передачі) на баланс КЕВ м. Хмельницький 6 будівель; вчинити дії щодо реєстрації права власності за державою в особі Міністерства оборони України; вжити заходів щодо приведення обліку земель до вимог чинного законодавства.

У матеріали справи надано копію технічного звіту про виконання топографо-геодезичних робіт (з 06.05.2019 по 17.05.2019 виконано топографічне знімання ділянок місцевості з метою виготовлення планово-картографічних матеріалів земельних ділянок, в тому числі за адресою: м. Хмельницький, вул. Митрополита Шептицького, 71/1).

Наказом начальника Хмельницького гарнізону від 22.05.2019 №44 створено військове містечко Хмельницького гарнізону №68, в склад якого включено нерухоме майно, прийняте на баланс КЕВ м. Хмельницький актом приймання-передачі будівель та споруд Хмельницького стрілецького стенду, що належали ВМТ ЗС СРСР за адресою: м. Хмельницький, вул. Митрополита Шептицького, 71/1 (затверджений Міністром оборони України 24.04.2019); будівлям присвоєно номери за генпланом (1-6).

24.09.2019 за Міністерством оборони України за реєстраційним номером 101 на праві державної власності зареєстровано громадський будинок з господарським (допоміжними) будівлями та спорудами по вул. Митрополита Шептицького (Раскової), 71/1 у м. Хмельницькому, складовими частинами якого є: пультова (до 1 кругового стенда) (Ж) площею 3,2 кв.м, круговий стенд №1-2 (І-2) площею 7,3 кв.м, пультова (К) площею 2,9 кв.м, пультова (Л) площею 3,3 кв.м, пультова №1 (В) площею 2,8 кв.м, пультова №2 (Е) площею 2,7 кв.м. (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.02.2020 №201753933).

Згідно з листом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький від 02.12.2019 №5689 спірні земельні ділянки перебувають у складі земель загальною площею 2487,6 га військового полігону "Ружична-Книжківці", відведених Хмельницькій КЕЧ району та визначених державним актом на право користування землею в 1975 році на підставі рішення Хмельницького виконавчого комітету Хмельницької районної ради від 23.12.1975 №277-В. До листа додано план розміщення спірних земельних ділянок в межах в минулому спортивно-стрілецького стенду Товариства мисливців та рибалок Збройних Сил України в м. Хмельницький.

У матеріалах справи наявний висновок експерта (від 07.04.2021) за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи у справі №924/238/20, згідно з яким земельні ділянки із кадастровими номерами :27:002:0200 та :27:002:0111 входять в межі земельної ділянки загальною площею 2487,6 га відповідно до державного акту на право користування землею від 23.12.1975.

Матеріали справи містять довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акт приймання виконаних будівельних робіт з будівництва автодрому (листопад 2014 року), ескізний проект «Центру соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів «Відрада» (2018 рік).

Позивачем у матеріали справи надано інформації від 29.08.2022 з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки з кадастровим номером :27:002:0200 загальною площею 0,8 га, що розташована по вулиці Раскової, 71/1 (містить відомості про реєстрацію 09.11.2015 права власності Хмельницької міської ради та 09.11.2015 - права постійного користування підприємства "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада") та з кадастровим номером :27:002:0111 загальною площею 3,0001 га, що розташована по вулиці Раскової, 69А (зазначено про суб`єкта речового права - професійно-технічний навчальний заклад - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України), а також інформації від 26.08.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :27:002:0200 і щодо земельної ділянки з кадастровим номером :27:002:0111.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

За приписами статті 14 Конституції України, статті 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України, зокрема встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 317, 319, 321 ЦК України, згідно з якими власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав на земельні ділянки здійснюється у передбачений законом спосіб.

Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту (статті 15, 16 Цивільного кодексу України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (висновки зазначені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 04.11.2020 у справі №327/1884/17).

У контексті частини третьої статті 16 ГПК України до позовів щодо захисту речових прав на нерухоме майно відноситься зокрема віндикаційний - про витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зміст приписів ст. 387 ЦК України свідчить, що предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення майна з чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Стаття 388 ЦК встановлює правила реалізації власником його права на витребування майна від добросовісного набувача.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Таким чином, у випадку якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна від набувача.

Отже, власник майна, який фактично позбавлений можливості володіти й користуватися цим майном в результаті його незаконного вибуття з володіння за наявності певних умов має право витребувати таке майно із чужого володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору (такий правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 916/3727/15).

У постанові від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Таким чином, власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, визнання права власності на спірне майно не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна з чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не тягне правових наслідків, на які воно спрямоване. Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 1 та 15 жовтня 2019 року у справах № 911/2034/16 та № 911/3749/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17.

Право власника на витребування свого майна із чужого незаконного володіння не є похідним від наведених вимог, воно зберігається за власником за наявності умов, викладених у статтях 387, 388 ЦК України, що й повинно бути доведено в суді (постанова Великої Палати Верховного Суду від від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13).

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла, зокрема, у пунктах 95-99 постанови від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц.

Позивач у позові, враховуючи заяву від 29.08.2022, просить витребувати з незаконного володіння Хмельницької міської ради земельні ділянки, а саме: площею 3,0001 га, кадастровий номер :27:002:0111, що розташована по вулиці Митрополита Шептицького, 69 А (Раскової, 69 А) в місті Хмельницькому, та площею 0,8 га, кадастровий номер :27:002:0200, що розташована по вулиці Митрополита Шептицького, 71/1 (Раскової, 71/1) в місті Хмельницькому, у власність держави в особі Міністерства оборони України, посилаючись на те, що ці земельні ділянки належать до земель оборони і Хмельницька міська рада не мала права ними розпоряджатися як власник.

Так, з матеріалів справи слідує, що виконавчий комітет Хмельницької районної ради депутатів трудящих рішенням №277-в від 23.12.1975 затвердив право користування за Хмельницькою квартирно-експлуатаційною частиною району земельну ділянку загальною площею 2487,6 га, про що видав відповідний акт на право користування землею від 23.12.1975.

Наказом начальника Хмельницького військового гарнізону від 26.03.1981 № 47 "Про відвід земельної ділянки Хмельницькій гарнізонній раді військових мисливців та рибалок під будівництво спортивно-стрілецького стенду" була виділена земельна ділянка площею 9 га за рахунок земель військового полігону, закріплених за військовою частиною № 22310.

03.01.1989 було затверджено Титульний список капітального будівництва на 1989 рік об`єктів стенду; 19.05.1989 укладено договір підряду №6 на капітальне будівництво приміщень та огорожі стенду (між Радою військово-мисливського товариства Червоноармійського Прикарпатського військового округу та військовою частиною № 01393); проведено будівельні роботи (у матеріалах справи наявні, зокрема кошториси, квартальне завдання на виконання робіт, акти приймання виконаних робіт тощо) та прийнято в експлуатацію будівлі та споруди (акти прийому в експлуатацію комісією закінченого будівництва від 22.12.1983, 23.12.1985, 24.12.1990).

Судом враховується, що згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зокрема, обставини виділення землі під будівництво спортивно-стрілецького стенду та проведення на вказаних землях будівництва відображені й у рішенні Господарського суду Хмельницької області від 18.01.2010 у справі №22/4/5113, яким відмовлено у позові Хмельницької гарнізонної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України до Хмельницького бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на нежитлові приміщення спортивно-стрілецького стенду по вул. Раскової, 71/1 в м. Хмельницькому, загальною площею 225,9 кв.м (залишене без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 29.04.2010).

З-поміж іншого, вказаним рішенням встановлено, що 6 квітня 1981 року відвід земельної ділянки для будівництва стенду за рахунок в/ч 22310 був затверджений заступником командувача військового округу, про що повідомлено командування Хмельницького гарнізону. Після відведення зазначеної земельної ділянки 06.04.1981 для будівництва спортивно-стрілецького стенду Головою ради військово-мисливських товариств Прикарпатського військового округу 3 січня 1989 року було затверджено Титульний список капітального будівництва на 1989 рік об`єктів Хмельницького стрілецького стенду. Зазначене будівництво об`єктів спортивно-стрілецького стенду було здійснено на підставі Договору підряду від 19.05.1989 №6 на капітальне будівництво приміщень та огорожі стрілецького стенду з військово-будівельною частиною № 01393 у відповідності до розробленої в січні 1989 року проектно-кошторисної документації. Згідно доданих довідок про приймання в експлуатацію та довідки Управління архітектури та містобудування Хмельницького міськвиконкому - спортивно-стрілецькому стенду присвоєна поштова адреса - м. Хмельницький, вул. Раскової, 71/1.

У рішенні зазначено, що право користування вказаною земельною ділянкою земель оборони посвідчується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою площею 2487,6 га Хмельницької КЕЧ району ПрикВО від 1975 року, виданого на підставі Рішення виконкому Хмельницької районної ради депутатів трудящих від 23 грудня 1975 № 277-8.

Згідно з листом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький від 02.12.2019 №5689 спірні земельні ділянки перебувають у складі земель загальною площею 2487,6 га військового полігону "Ружична-Книжківці", відведених Хмельницькій КЕЧ району та визначених державним актом на право користування землею в 1975 році на підставі рішення Хмельницького виконавчого комітету Хмельницької районної ради від 23.12.1975 №277-В. До листа додано план розміщення спірних земельних ділянок в межах в минулому спортивно-стрілецького стенду Товариства мисливців та рибалок Збройних Сил України в м. Хмельницькому.

Також у висновку експерта (від 07.04.2021), складеному за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи у справі, зазначено, що земельні ділянки із кадастровими номерами :27:002:0200 та :27:002:0111 входять в межі земельної ділянки загальною площею 2487,6 га відповідно до державного акту на право користування землею від 23.12.1975.

При цьому заперечення відповідача 2 щодо необґрунтованості вказаного експертного висновку з огляду на те, що експерт не здійснював виїзд на місцевість, судом оцінюються критично, враховуючи використаний експертом метод проведення дослідження (зіставлення даних) та наявні матеріали справи (координати поворотних точок меж земельних ділянок тощо).

Особливості правового режиму земель оборони визначені статтею 77 Земельного кодексу України, за частинами першою та другою якої (в редакція станом на час прийняття рішень Хмельницької міської ради про передання спірних земельних ділянок у постійне користування) землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності.

Частина друга ст. 77 Земельного кодексу України в чинній редакції передбачає, що землі оборони можуть перебувати лише в державній власності.

Відповідне регулювання міститься також у статті 1 Закону України «Про використання земель оборони», за змістом якої землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України, визнаються землями оборони. Військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України (стаття 2 цього Закону).

Порядок використання земель оборони та особливості відчуження земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого військового майна, що підлягають реалізації, та земельних ділянок, які вивільняються у процесі реформування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, встановлюються законом (частини четверта та п`ята статті 77 ЗК України).

Спеціальні положення Земельного кодексу України та законодавства, яке регулює правовий режим земель оборони, передбачають належність земельних ділянок до земель оборони фактично за їх суб`єктною ознакою - надання їх для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.

Згідно зі ст. 84 Земельного кодексу України (в редакція станом на час прийняття рішень Хмельницької міської ради про передання спірних земельних ділянок у постійне користування) до земель державної власності, які не могли передаватись у комунальну власність, належать, з-поміж інших, землі оборони, крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення.

Частиною 1 ст. 84 Земельного кодексу України передбачено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Статтею 326 ЦК України також визначено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Статтями 13, 41 Конституції України передбачено, що від імені Українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом (ч. 2 ст. 84 Земельного кодексу України).

За статтею 1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» управління об`єктами державної власності - це здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Відповідно до приписів частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» Міноборони є уповноваженим державою органом управління військовим майном, в тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування; здійснює управління переданим Міністерству оборони України військовим майном і майном підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про оборону України» передбачено, що Міноборони як центральний орган виконавчої влади забезпечує проведення в життя державної політики у сфері оборони, функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність і підготовку Збройних Сил України до здійснення покладених на них функцій і завдань.

Відповідно до Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №671, Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба (п. 1). Міноборони з метою організації своєї діяльності здійснює, зокрема контроль за ефективним використанням та збереженням об`єктів державної власності, які належать до сфери управління Міноборони (п. 5).

Відповідно до пунктів 15, 16, 19, 44, 45, 46, 48, 50 Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22 грудня 1997 року №483, за відсутністю потреби або по закінченню терміну користування землі, надані для потреб Збройних Сил України, підлягають передачі місцевим органам влади. Передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою МО України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України. Своєчасне виявлення земель, що не використовуються, та надання відомостей про них покладається на заступників Міністра оборони України - командувачів видів Збройних Сил України, командуючих військами військових округів, Північного оперативно-територіального командування, начальників управлінь центрального апарату МО України, а також командирів військових частин - землекористувачів. Перелік земель, які пропонуються до передачі місцевим органам влади, Головне управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України погоджує з заступниками Міністра оборони України - командувачами видів Збройних Сил України, начальниками управлінь центрального апарату МО України, командувачами військами військових округів, Північного оперативно-територіального командування, на території яких знаходиться земельна ділянка, і подає на затвердження Міністру оборони України. Оформлення передачі земель місцевим органам влади здійснюють землекористувачі спільно з квартирно-експлуатаційною частиною, відділенням морської інженерної служби Військово-Морських Сил України, на обліку яких знаходяться земельні ділянки, в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

З огляду на вищезазначене, Міністерство оборони України забезпечує використання земельних ділянок державної власності, виділених для потреб Збройних Сил України; відповідно до приписів, наведених у Законі України «Про оборону України» та Законі України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», є уповноваженим державою органом управління військовим майном.

Як зазначалося вище, визначена державним актом на право користування землею від 23.12.1975 земельна ділянка площею 2487,6 га на підставі рішення Хмельницького виконавчого комітету Хмельницької районної ради від 23.12.1975 №277-В була виділена Хмельницькій квартирно-експлуатаційній частині (правонаступником якої відповідно до директиви Міністра оборони України від 10.01.2005 №Д-322/1/010 є КЕВ м. Хмельницький).

Однак з матеріалів справи слідує, що рішенням Хмельницької міської ради від 03.11.2010 №14 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передано земельну ділянку по вул. Раскової, 69А площею 30000 кв.м професійно-технічному навчальному закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України під будівництво автодрому, рішенням Хмельницької міської ради від 09.02.2011 №28 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передано земельну ділянку по вул. Раскової, 71/1 площею 8000 кв.м підприємству "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" під будівництво та обслуговування центру соціально-трудової, медичної та психологічної реабілітації інвалідів, видано останньому державний акт від 24.06.2011 №333916 на право постійного користування земельною ділянкою та 09.11.2015 зареєстровано право комунальної власності за Хмельницькою міською радою.

У пункті 7.27 постанови від 05.11.2019 у справі № 906/392/18 (провадження № 12-57гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених у ст. 141 ЗК України, перелік яких є вичерпним.

Разом з тим, враховуючи, що відповідно до висновку проведеної у справі судової експертизи до складу земельної ділянки згідно з державним актом 23.12.2075 входять земельні ділянки із кадастровими номерами :27:002:0200 та :27:002:0111, суду не подано доказів на підтвердження права комунальної власності на вказані ділянки, зокрема, передачі спірних земельних ділянок Хмельницькій міській раді, знаходження на них майна територіальної громади, відмови від користування земельними ділянками постійним землекористувачем чи наявності інших підстав припинення права постійного користування вказаними земельними ділянками у визначеному законом порядку. Також істотною передумовою для припинення права постійного користування землями оборони, закріпленими за структурними одиницями Збройних Сил України, передачі їх у власність або користування третім особам є отримання згоди на це Міністерства оборони України, яка у даному випадку відсутня.

При цьому посилання відповідачів на відсутність доказів розміщення на спірних земельних ділянках будь-якого нерухомого майна позивача, невжиття позивачем та третьою особою з 1975 року дій з оформлення прав на спірні земельні ділянки, суд оцінює критично, оскільки зазначені обставини також не підтверджують припинення право постійного землекористування позивача. Позивач не може бути позбавлений права на земельну ділянку на тій підставі, що земельна ділянка не використовується або використовується нераціонально, з огляду на її правовий статус.

Відтак, суд доходить висновку, що Хмельницька міська рада безпідставно вчинила розпорядчі дії щодо спірних земельних ділянок, які належать до земель оборони, в порушення права державної власності.

Тобто спірні земельні ділянки вибули з володіння законного власника поза його волею, а тому останній може розраховувати на повернення такого майна, незважаючи на добросовісність його набуття сторонніми особами.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача про правомірність витребування майна саме на користь держави в особі Міністерства оборони України, суд з огляду на вищенаведені положення законодавства враховує правовий режим землі та компетенцію органу, до повноважень якого віднесено забезпечення використання земельних ділянок державної власності, виділених для потреб Збройних Сил України.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини та законодавчі норми, суд доходить висновку про правомірність позовних вимог про витребування земельної ділянки площею 3,0001 га, кадастровий номер :27:002:0111, що розташована по вулиці Митрополита Шептицького, 69 А (Раскової, 69 А) в місті Хмельницькому, та земельної ділянки площею 0,8 га, кадастровий номер :27:002:0200, що розташована по вулиці Митрополита Шептицького, 71/1 (Раскової, 71/1) в місті Хмельницькому, з незаконного володіння Хмельницької міської ради у власність держави в особі Міністерства оборони України.

При цьому, оцінюючи аргументи відповідачів, суд зазначає таке.

З приводу посилань відповідачів на відсутність реєстрації державного акта на право користування землею від 23.12.1975, який виданий на ім`я Хмельницької КЕЧ району, у порядку, визначеному на день видачі такого акта, суд погоджується з доводами позивача та третьої особи про те, що відсутність відмітки про реєстрацію акту не впливає на підтвердження прав позивача на земельні ділянки. Судом береться до уваги, що земельні ділянки, право користування якими посвідчене державним актом від 23.12.1975, були надані на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької районної ради депутатів трудящих від 23.12.1975 №277-в, яким і було затверджено вказаний акт. Зазначене рішення чинне, доказів його невідповідності законодавству суду не подано.

Також, враховуючи надання Хмельницькій КЕЧ району земельної ділянки саме рішенням виконавчого комітету Хмельницької районної ради депутатів трудящих від 23.12.1975 №277-в, суд критично оцінює аргументи відповідача - Хмельницької міської ради про невнесення будь-яких відомостей про землю, зазначену в цьому акті, до Державного земельного кадастру, як такі, що могли би спростувати надання земельної ділянки Хмельницькій КЕЧ району та її державну форму власності.

Зокрема, у постанові від 12.02.2020 у справі №761/17142/15-ц Верховний Суд дійшов висновку, що невчинення власником нерухомого майна дії щодо його реєстрації не є підставою для припинення права власності на таке майно відповідно до ст. 346 ЦК України. Закон не визначає строки реєстрації права власності на нерухоме майно.

Так само не спростовують належності спірної земельної ділянки до земель оборони і доводи відповідачів про нездійснення відновлення меж земельної ділянки, визначеної державним актом 1975 року, про те, що заперечень КЕВ м. Хмельницького щодо приналежності чи категорії земель під час прийняття генерального плану міста у 2007-2008 роках до Хмельницької міської ради не надходило, а порушення права позивача відсутнє з огляду на те, що останній до Хмельницької міської ради не звертався.

Щодо доводів відповідачів про те, що не здійснювалось відновлення меж земельної ділянки, визначеної державним актом 1975 року, суд також вважає за потрібне зауважити, що відповідно ст. ст. 20, 22 Земельного кодексу УРСР 1960 року (в редакції станом на час надання земельної ділянки) було унормовано, що право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Зазначені документи видаються після відводу земельних ділянок в натурі. Приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється.

Таким чином, наявність виданого та затвердженого державного акта свідчить про відведення земельної ділянки в натурі, встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 1 р. VII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Також судом враховується, що у постанові Верховного Суду від 29.11.2018 у справі № 916/1900/16, предметом позову у якій була, зокрема, вимога прокурора про повернення земельної ділянки, яка належить до земель оборони, суд касаційної інстанції зазначив, що висновки суду апеляційної інстанції про те, що відсутність доказів існування спірної земельної ділянки як об`єкта цивільного обігу з визначеними межовими знаками та відповідною землевпорядною документацією, є достатньою підставою для відмови в задоволенні заявлених позовних вимог, не можна визнати законними і обґрунтованими, оскільки встановлені обставини поділу відповідачем первинної площі земельної ділянки на окремі об`єкти з метою передачі їх у власність третім особам, свідчить про наявність спору щодо повернення саме частини незаконно вилученої земельної ділянки, а не конкретної сформованої як об`єкта цивільно-правових відносин, земельної ділянки. Подібні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №926/2260/19.

У позові позивач просить також скасувати державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,8 га з кадастровим номером :27:002:0200 підприємства "Центр соціально-трудової, медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада".

З матеріалів справи убачається, що рішенням Хмельницької міської ради від 09.02.2011 №28 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передано земельну ділянку по вул. Раскової, 71/1 площею 8000 кв.м підприємству "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" під будівництво та обслуговування центру соціально-трудової, медичної та психологічної реабілітації інвалідів.

На підставі цього рішення підприємству "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" видано державний акт від 24.06.2011 №333916 на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,8 га, яка розташована у м. Хмельницькому по вул. Раскової, 71/1 (кадастровий номер земельної ділянки :27:002:0074 у зв`язку із дублюванням виправлено на кадастровий номер :27:002:0200) та зареєстровано право постійного користування підприємства "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада", що відображено в інформаціях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.02.2020 №201752555, від 26.08.2022 №308275540.

Відомості про реєстрацію права постійного користування підприємства "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" на земельну ділянку з кадастровим номером :27:002:0200 відображена також в Державному земельному кадастрі, про що свідчать інформацій з Державного земельного кадастру про право власності та речові права від 18.06.2019, 29.08.2022.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, на те що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №911/3681/17 (провадження №12-97гс19, пункт 39), від 15.10.2019 у справі №911/3749/17 (провадження №12-95гс19, пункт 6.27), від 22.01.2020 у справі №910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 35), від 01.02.2020 у справі №922/614/19 (провадження №12-157гс19, пункт 52)). Тому, за висновками Великої Палати Верховного Суду, під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування як законного або протиправного, не допускається відмова у позові з тих мотивів, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане судом недійсним, або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена. Під час розгляду такого спору слід виходити з принципу jura novit curia - «суд знає закони» (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц (провадження №14-104цс19, пункт 50), від 04.12.2019 у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19, пункт 84), від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19, пункт 101) та інші). Тому суд незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи місцевого самоврядування та викласти її у мотивувальній частині судового рішення. Схожий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16ц, а також у контексті позовних вимог про витребування майна - у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 1 та 15 жовтня 2019 року у справах № 911/2034/16 та № 911/3749/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17.

Судом враховується, що відповідно до відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Враховуючи вищенаведені положення, розпорядження органом місцевого самоврядування землями оборони, які належать до державної форми власності, шляхом надання її у постійне користування іншим особам, в цьому випадку прийняття рішень Хмельницької міської ради від 03.11.2010 №14 та від 09.02.2011 №28, порушує права держави як власника таких земельних ділянок та виходить за межі повноважень органу місцевого самоврядування.

Внаслідок невідповідності таких рішень Хмельницької міської ради законодавству останні не тягнуть тих юридичних наслідків, на які вони спрямовані. З огляду на наведене, а також те, що рішення Хмельницької міської ради від 03.11.2010 №14 та від 09.02.2011 №28 є актами індивідуальної дії, які вичерпали свою дію одночасно з їх прийняттям та виконанням, суд критично оцінює доводи Хмельницької міської ради про чинність цих рішень як підставу для відмови у позові.

При цьому рішення Хмельницької міської ради від 09.02.2011 №28 стало підставою для видання підприємству "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" державного акта від 24.06.2011 №333916, на підставі якого, у свою чергу, було проведено реєстрацію за підприємством права постійного користування відповідною земельною ділянкою.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації прав підлягають, зокрема право власності, речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, право постійного користування земельною ділянкою (ст. 4 зазначеного Закону).

Судом враховується, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент розгляду справи) у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Зміст зазначеної правової норми свідчить про встановлення таких способів судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому, якщо у попередній редакції вищезазначеної статті містилась норма, згідно з якою ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав), то чинна редакція статті передбачає, що відповідні права чи обтяження припиняються.

Отже, вищенаведені обставини та законодавчі норми свідчать про наявність фактичних та правових підстав для скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,8 га з кадастровим номером :27:002:0200 підприємства "Центр соціально-трудової, медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада".

У позові позивач також просить (з урахуванням заяви від 29.08.2022) скасувати запис у Поземельній книзі земельної ділянки з кадастровим номером :27:002:0111 про право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 3,0001 га з кадастровим номером :27:002:0111 Професійно-технічного навчального закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України.

Як зазначалося вище, рішення Хмельницької міської ради від 03.11.2010 №14, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення та передано земельну ділянку по вул. Раскової, 69А площею 30000 кв.м професійно-технічному навчальному закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України під будівництво автодрому, прийняте з порушенням права державної власності на вказану земельну ділянку як таку, що належить до земель оборони.

Проте в інформації від 29.08.2022 з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :27:002:0111 загальною площею 3,0001 га, що розташована по вулиці Раскової, 69А, містяться відомості про суб`єкта речового права - професійно-технічний навчальний заклад - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України.

У поземельній книзі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :27:002:0111 у розділі 1 міститься запис від 25.08.2016 №001, в якому у відомостях про земельну ділянку зазначено форму власності - комунальна; у розділі 3 - запис від 25.08.2016 №003, в якому зазначено про комунальну форму власності та право постійного користування земельною ділянкою професійно-технічного навчального закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України.

Статтею 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про Державний земельний кадастр" Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки, форма Поземельної книги та порядок її ведення визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про державний земельний кадастр» відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Аналогічно за змістом вказано і у п. 24 постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №105 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» (далі - Порядок) - до Державного земельного кадастру вносяться інформація про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З матеріалів справи слідує, що саме прийняття Хмельницькою міською радою рішення від 03.11.2010 №14 щодо передачі земельної ділянки з кадастровим номером :27:002:0111 професійно-технічному навчальному закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України слугувало підставою для внесення записів у Поземельну книгу цієї земельної ділянки про право постійного користування земельною ділянкою професійно-технічного навчального закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України.

Зважаючи на встановлену неправомірність вищезазначеного рішення Хмельницької міської ради, суд погоджується з доводами позивача про протиправність внесеного за наслідками його прийняття запису до Поземельної книги.

Відповідно до п. 60 Порядку запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Скасування запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (п. 61 Порядку).

За наведених обставин суд доходить до висновку про правомірність позовної вимоги про скасування запису у Поземельній книзі земельної ділянки з кадастровим номером :27:002:0111 про право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 3,0001 га з кадастровим номером :27:002:0111 Професійно-технічного навчального закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України.

Разом з тим, відповідачами було подано заяви щодо застосування до позовних вимог строку позовної давності.

В обґрунтування поданих заяв відповідачі зазначили, що позивач знав про порушення свого права ще у 2002 році, оскільки в обґрунтування позовних вимог посилається на рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2002 у справі №18/375, а також те, що у Збройних Силах України має здійснюватися щорічний облік земель. Зокрема, як зазначають відповідачі, у позивача були всі можливості довідатися про порушення свого права раніше - з дати набрання законної сили рішенням Господарського суду м. Києва від 05.12.2002 у справі №18/375, на протязі 2004 року (після проведення інвентаризації у 2003 році з урахуванням постанови Верховного Суду України від 18.11.2003 у справі №18/375) або у період з 2011 року по 2012 рік (після прийняття рішень органу місцевого самоврядування та проведення інвентаризації за відповідні проміжки часу).

Судом враховується, що відповідно до ст. 256 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття) лише в межах певного строку - позовної давності.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. ст. 257, 267 ЦК України).

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом строку позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.05.2014 у справі №3-14г14, у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №369/6892/15-ц, від 31.10.2018 у справі №367/6105/16-ц, від 07.11.2018 у справі №575/476/16-ц, від 26.11.2019 у справі №904/841/18, від 20.01.2020 у справі №924/774/18, від 07.04.2021 у справі №911/2669/19, від 13.10.2021 у справі № 914/687/20.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц зауважила, що у спорі з декількома належними відповідачами, у яких немає солідарного обов`язку (до яких не звернута солідарна вимога), один з них може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього, а не до інших відповідачів. Останні не позбавлені, зокрема, прав визнати ті вимоги, які позивач ставить до них, чи заявити про застосування до цих вимог позовної давності. Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 (провадження №14-208цс18, пункт 139) та від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц (провадження №14-376цс18, пункт 66). Зокрема, висновок про дотримання або пропущення позовної давності суд має робити щодо кожної позовної вимоги окремо.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

При цьому судом враховуються висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17, де зазначено, що аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами "довідалася" та "могла довідатися" у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

За висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №914/3224/16, закон не пов`язує перебіг позовної давності з ухваленням судового рішення про порушення права особи; перебіг позовної давності починається від дня, коли позивач довідався або міг довідатися про порушення його права, а не від дня, коли таке порушення було підтверджене судовим рішенням; Закон також не пов`язує перебіг позовної давності за віндикаційним позовом ані з укладенням певних правочинів щодо майна позивача, ані з фактичним переданням майна порушником, який незаконно заволодів майном позивача, у володіння інших осіб; таким чином, розглядаючи віндикаційні позови, суд має враховувати, що з огляду на принцип непорушності права володіння майном початок перебігу позовної давності обчислюється саме з моменту, коли майно вибуло з власності власника, та не пов`язано з ухваленням будь-яких судових рішень про порушення права такої особи.

У справі, що розглядається позовні вимоги про витребування спірних земельних ділянок з чужого незаконного володіння звернуті до Хмельницької міської ради, позовні вимоги про скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :27:002:0200 - до підприємства "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада", позовні вимоги про скасування запису у Поземельній книзі земельної ділянки з кадастровим номером :27:002:0111 - до професійно-технічного навчального закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України.

З наведеного слідує, що встановленню підлягає саме момент обізнаності позивача про вибуття спірних земельних ділянок із власності держави у комунальну власність, про що свідчить розпорядження спірними земельними ділянками Хмельницькою міською радою як власником, а саме: шляхом передання у постійне користування підприємству "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" (рішення Хмельницької міської ради від 09.02.2011 №28) та професійно-технічному навчальному закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України (рішенням Хмельницької міської ради від 03.11.2010 №14).

Разом з тим, відповідачами не наведено доказів щодо можливості позивача дізнатися про порушення своїх прав станом на час прийняття відповідних рішень Хмельницької міської ради.

Зокрема, Міністерство оборони України не могло довідатись про факт можливого порушення його прав рішеннями Хмельницької міської ради від 03.11.2010 №14 та від 09.02.2011 №28, оскільки ці рішення приймались без згоди оборонного відомства, без його відома, на адресу Міністерства оборони України не надсилались, і в подальшому жоден орган чи установа (у тому числі і КЕВ м. Хмельницький) про факт вилучення спірних земельних ділянок оборонне відомство не повідомляв.

Також щодо посилання відповідачів на Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах, затверджене постановою КМУ від 03.05.2000 №748 (далі - Положення), судом береться до уваги, що відповідно до ст. 5 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" для забезпечення постійного державного контролю за наявністю, якісним станом і ефективністю використання військового майна, закріпленого за військовими частинами Збройних Сил України, щорічно проводиться його інвентаризація згідно з Положенням про інвентаризацію військового майна, яке затверджується Кабінетом Міністрів України.

Положення визначає порядок проведення інвентаризації військового майна, закріпленого за військовими частинами Збройних Сил, та оформлення її результатів.

Згідно з п. 2 Положення поняття "військове майно" вживається у значенні, наведеному у Законі України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" (п. п. 1, 2 Положення).

За визначенням ст. 1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Як слідує з наведеного визначення, земельні ділянки не входять до складу військового майна у розумінні цього Положення.

З іншого боку, Керівництвом з обліку земель (земельних ділянок) в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 №483, передбачалося, що облік земель складається з оформлення встановлених документів на право користування і здійснення правильних і своєчасних записів у книгах (картках) обліку (накопичувачах інформації в електронно-обчислювальних машинах) всіх операцій, пов`язаних з прийомом (передачею), зміною якісного стану і зняттям з обліку земельних ділянок. Ведення обліку земель за іншими положеннями і формами документів забороняється (п. п. 1.4, 1.5).

Відповідно до Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 №448, облік фондів військових містечок, квартирного майна та земельних ділянок полягає в оформленні первинних документів, здійсненні своєчасних, повних, достовірних і точних записів у книгах (картках) кількісного обліку (накопичувачах інформації ПЕОМ) усіх операцій, пов`язаних з прийманням (передачею), зміною якісного (технічного) стану та списанням з кількісного обліку будівель і споруд (п. 5.17).

Наказом Міністерства оборони України від 19.12.2017 № 680 затверджено Інструкцію з обліку земельних ділянок в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України (далі - Інструкція).

Згідно з п. 1.2 Інструкції облік земельних ділянок включає бухгалтерський та оперативний облік, а також передбачає здійснення правильних і своєчасних записів у книгах (картках) обліку (на машинних носіях інформації) всіх операцій, пов`язаних із прийомом (передачею), зміною якісного стану та зняттям з обліку земельних ділянок (додатки 2 - 7 до цієї Інструкції).

Відповідно до п. п. 4.1, 4.2, 4.4 Інструкції надання земельних ділянок землекористувачам проводиться в порядку, установленому Земельним кодексом України, на підставі рішень органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади. Ці документи зберігаються у відповідних органах квартирно-експлуатаційної служби. На кожну земельну ділянку, надану землекористувачу в постійне користування, видаються правовстановлюючі документи на право постійного користування землею в порядку, установленому Земельним кодексом України. Підставою для постановки на облік у ККЕУ, КЕВ, КЕЧ відведених землекористувачу земель є правовстановлюючі документи на право постійного користування землею або/та прийняті місцевими органами влади рішення.

У п. п. 4.5, 4.7 Інструкції зазначено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою здійснюється відповідно до Земельного кодексу України та лише за наявності згоди Міністра оборони України. Згода на припинення права постійного користування земельними ділянками надається Міністром оборони України за поданням заступника Міністра оборони України, підготовленим у ГКЕУ, за погодженням із зацікавленими структурними підрозділами Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України. Передача земельних ділянок у разі надання згоди Міністром оборони України здійснюється начальниками ККЕУ, КЕВ, КЕЧ. Зняття з обліку земельних ділянок, які обліковуються в ККЕУ, КЕВ, КЕЧ, здійснюється з урахуванням Земельного кодексу України шляхом внесення відповідних змін до облікових даних щодо земель оборони.

Таким чином, за наявності державного акта від 23.12.1975 на земельну ділянку площею 2487,6 га та за відсутності підстав для зняття зазначеної земельної ділянки чи її частини з обліку (зокрема, припинення права постійного користування земельною ділянкою) відсутні підстави для внесення змін до облікових даних щодо земельної ділянки.

Тобто за результатами обліку земель, який передбачає здійснення записів у книгах (картках) обліку всіх операцій, пов`язаних із прийомом (передачею), зміною якісного стану та зняттям з обліку земельних ділянок, позивач за відсутності таких операцій не знав та не міг дізнатися про порушення його прав внаслідок прийняття рішень Хмельницької міської ради від 03.11.2010 №14 та від 09.02.2011 №28, видання нею державних актів на право користування земельними ділянками та реєстрації прав.

Посилання відповідачів на рішення Господарського суду міста Києва у справі №18/375, з набранням законної сили 18.11.2003 яким відповідачі пов`язують початок перебігу позовної давності за вимогами у цій справі, суд оцінює критично, виходячи з такого.

Так, враховуючи предмет позовних вимог та їх зміст щодо кожного з відповідачів у справі, що розглядається, суд зазначає, що станом на 18.11.2003 позивач об`єктивно не знав і не міг знати про порушення його права власності на земельну ділянку Хмельницькою міською радою, підприємством "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" та професійно-технічним навчальним закладом - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України, яке було здійснене шляхом прийняття у 2010 та 2011 роках рішень відповідача 1 про передачу земельних ділянок у постійне користування відповідачам 2 та 3.

Також предметом позовних вимог у справі №18/375 було зобов`язання товариства військових мисливців та рибалок ЗС України разом з фахівцями Міністерства оборони України здійснити інвентаризацію майна, в тому числі 5 стрілецьких стендів ВМТ Прикарпатського військового округу та зобов`язання товариство військових мисливців та рибалок ЗС України повернути з чужого незаконного володіння на користь Міністерства оборони України вказане майно.

При цьому, зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2002 у справі №18/375 слідує, що об`єктом інвентаризації майна стрілецьких стендів ВМТ Прикарпатського військового округу, в тому числі стрілецького стенду по вул. Митрополита Шептицького (Раскової), 71/1 у м. Хмельницькому, не були земельні ділянки, на яких розташоване майно стендів.

Разом з тим, надаючи правову оцінку доводам позивача щодо принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди з урахуванням приписів ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, судом враховується, що згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2002 у справі №18/375 будівлі, у тому числі Хмельницького спортивно-стрілецького стенду, перебували в чужому незаконному володінні Товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України.

Відтак, у позивача, враховуючи положення ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, були відсутні будь-які правові або фактичні підстави вважати, що земельна ділянка чи її частина за адресою місцезнаходження майна Хмельницького спортивно-стрілецького стенду, щодо якого рішенням суду зобов`язано провести інвентаризацію та яке зобов`язано повернути оборонному відомству, може належати (згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі) Хмельницькій міській раді.

Встановлюючи момент, коли позивачу стало відомо про наявність права комунальної власності відповідача 1 та права постійного користування відповідачів 2 та 3 на спірні земельні ділянки судом з`ясовано, що 05.04.2019 в межах виконавчого провадження з виконання судового рішення у справі №18/375 проведені виконавчі дії щодо повернення з володіння товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України на користь Міністерства оборони України нерухомого майна (будівель та споруд) за адресою: м. Хмельницький, вул. Митрополита Шептицького, 71/1, та складено відповідний акт приймання-передачі від 24.04.2019, в якому вказано про передачі майна за вказаною адресою.

Проведення Міністерством оборони України реєстрації речових прав на нерухоме майно, яке було прийняте за актом приймання-передачі від 24.04.2019 за адресою: м. Хмельницький, вул. Митрополита Шептицького, 71/1, призвело до виявлення обставин оформлення земельної ділянки та прав відповідачів на неї за вказаною адресою у відповідних реєстрах.

З огляду на вищенаведене, суд вважає слушними твердження позивача про те, що він фактично набув права власності на майно Хмельницького спортивно-стрілецького стенду у 2019 році, а тому цивільний інтерес щодо земельної ділянки, в межах якої розташовані об`єкти нерухомого майна, виник саме з цього моменту.

Крім того, як убачається зі змісту позову та пояснень позивача, позивач посилається на обставини справи №18/375 не в обґрунтування перебування земельних ділянок в незаконному володінні відповідачів, як останні стверджують, а в обґрунтування обставин щодо часу, з якого позивач дізнався про порушення відповідачами його прав на земельні ділянки, а саме: після фактичного виконання рішення у справі №18/375.

Враховуючи належність спірних земельних ділянок до земель оборони, починаючи із моменту прийняття рішення Хмельницької районної ради депутатів трудящих від 23.12.1975 №277-в, та відсутність будь-яких підстав для припинення права постійного користування земельною ділянкою згідно з актом 1975 року, відповідачами не доведено можливості чи обов`язку відповідача з`ясувати стан оформлення цієї земельної ділянки (її частини) у будь-який час раніше.

При цьому враховується, що, за твердженням сторін, на спірних земельних ділянках відсутнє будь-яке нерухоме майно. Натомість, у підтвердження наявності майна інших осіб доказів суду не подано.

Також не є переконливими посилання відповідачів як на обставину, яка свідчить про початок перебігу позовної давності, на рішення Господарського суду Хмельницької області від 20.11.2008 у справі №4/5113 за позовом Хмельницької гарнізонного організації товариства військових мисливців та рибалок ЗС України до Хмельницького БТІ про визнання права власності на нежитлові приміщення спортивно-стрілецького стенду, з огляду на предмет позовних вимог, суб`єктний склад сторін.

Отже, виходячи із вищенаведеного у сукупності, оскільки позивач дізнався про порушення відповідачами свого права на спірні земельні ділянки лише у квітні 2019 року, а переконливих доказів про те, що позивач міг (повинен був) дізнатися про це раніше, суду не подано, враховуючи те, що позовна заява подана у березні 2020 року, суд доходить висновку про те, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами про витребування земельних ділянок з кадастровими номерами :27:002:0111 та :27:002:0200 з незаконного володіння Хмельницької міської ради у власність держави в особі Міністерства оборони України, скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :27:002:0200 та запису у Поземельній книзі земельної ділянки з кадастровим номером :27:002:0111 про право постійного користування в межах строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Також у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" Суд вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин незаконного вибуття спірних земельних ділянок з власності держави, беручи до уваги законодавчі норми, які регулюють спірні правовідносини, позиції та вказівки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.05.2022 у цій справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви, апеляційної скарги, касаційної скарги та на проведення судової експертизи у справі у зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідачів, враховуючи зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Міністерства оборони України, м. Київ до Хмельницької міської ради, м. Хмельницький, підприємства "Центр соціально-трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада", м. Хмельницький, професійно-технічного навчального закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України, м. Хмельницький, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, м. Хмельницький, про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права та запису задовольнити.

Витребувати земельну ділянку загальною площею 3,0001 га, кадастровий номер :27:002:0111, що розташована по вулиці Митрополита Шептицького, 69 А (Раскової, 69 А) в місті Хмельницький з незаконного володіння Хмельницької міської ради, м. Хмельницький, вул. Героїв Маріуполя, буд. 3 (код 33332218) у власність держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6 (код 00034022).

Витребувати земельну ділянку загальною площею 0,8 га, кадастровий номер :27:002:0200, що розташована по вулиці Митрополита Шептицького, 71/1 (Раскової, 71/1) в місті Хмельницький з незаконного володіння Хмельницької міської ради, м. Хмельницький, вул. Героїв Маріуполя, буд. 3 (код 33332218) у власність держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6 (код 00034022).

Скасувати державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,8 га з кадастровим номером :27:002:0200 підприємства "Центр соціально-трудової, медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада", м. Хмельницький, вул. М. Залізняка, буд. 20/1, кв. 58 (код 32929231).

Скасувати запис у Поземельній книзі земельної ділянки з кадастровим номером :27:002:0111 про право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 3,0001 га з кадастровим номером :27:002:0111 професійно-технічного навчального закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України, м. Хмельницький, проспект Миру, буд. 63 (код 02723180).

Стягнути з Хмельницької міської ради, м. Хмельницький, вул. Героїв Маріуполя, буд. 3 (код 33332218) на користь Міністерства оборони України, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6 (код 00034022) 515601,68 грн (п`ятсот п`ятнадцять тисяч шістсот одну гривню 68 коп.) витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, 5883,84 грн (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят три гривні 84 коп.) витрат на проведення експертизи.

Стягнути з підприємства "Центр соціально-трудової, медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада", м. Хмельницький, вул. М. Залізняка, буд. 20/1, кв. 58 (код 32929231) на користь Міністерства оборони України, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6 (код 00034022) 9459,00 грн (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг.

Стягнути з професійно-технічного навчального закладу - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України, м. Хмельницький, проспект Миру, буд. 63 (код 02723180) на користь Міністерства оборони України, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6 (код 00034022) 9459,00 грн (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг.

Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 21.10.2022.

Суддя В.В. Виноградова

1 - до справи;

2 - позивачу (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6); ел. адреса:

3 - відповідачу - Хмельницькій МР (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3); ел. адреса:

4 - відповідачу - підприємству "Центр соціально - трудової медичної та психологічної реабілітації інвалідів "Відрада" (29000, м. Хмельницький, вул. М. Залізняка, буд. 20/1, кв. 58); ел. адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1

5 - відповідачу - ПТНЗ - Хмельницька об`єднана технічна школа товариства сприяння обороні України (29000, м. Хмельницький, проспект Миру, 63); ел. адреса:

6 - третій особі - Квартирно - експлуатаційному відділу м. Хмельницький (29006, м. Хмельницький, вул. Героїв АТО, 3/1). ел.адреса: