ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.09.2022м. СумиСправа № 920/1397/15

Господарський суд Сумської області у складі колегії суддів: головуючого судді Соп`яненко О.Ю., судді Джепи Ю.А., судді Котельницької В.Л., за участю секретаря судового засідання Бардакової О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи №920/1397/15 в порядку загального позовного провадження

за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ГЕЛІОС, м. Київ,

до відповідача: Акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання, м. Суми,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ,

про стягнення 5 610 413,16 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 123 603 012 грн. 33 коп.

та за зустрічним позовом: Акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання, м. Суми,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ГЕЛІОС, м. Київ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Энергетический стандарт, м. Москва, Російська Федерація,

про внесення змін до Кредитного договору ККРОD.80407.024 від 29.10.2013 та визнання права,

За участю представників сторін:

від позивача, відповідача за зустрічним позовом: Олійник А.О. (в режимі відеоконференції)

від відповідача, позивача за зустрічним позовом: Бирченко Б.М.

від третіх осіб: не з`явилися

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 31.08.2015 порушено провадження у справі № 920/1397/15 (суддя Зражевський О.Ю.).

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 22.09.2015 прийнято зустрічну позовну заяву ПАТ Сумське машинобудівне науково виробниче об`єднання до розгляду.

27.10.2015 ухвалою Господарського суду Сумської області залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю Энергетический стандарт. Також даною ухвалою було зупинено провадження у справі № 920/1397/15 до 15.03.2016 з метою направлення на адресу Міністерства юстиції України через Головне управління юстиції у Сумській області судового доручення про повідомлення залученої до участі у справі третьої особи - ТОВ Энергетический стандарт про дату та час наступного судового засідання по справі.

Ухвалами суду від 15.03.2016 та 23.08.2016 провадження у справі № 920/1397/15 поновлювалося та зупинялося у зв`язку із направленням на адресу Арбітражного суду м. Москви судових доручень про повідомлення третьої особи про час та місце розгляду справи № 920/1397/15.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи №920/1397/15 між суддями від 10.10.2016 у зв`язку зі звільненням судді Зражевського Ю.О. справу передано на розгляд судді Жерьобкіної Є.А.

Ухвалою суду від 24.01.2017 розгляд справи №920/1397/15 відкладено та призначено на 09.02.2017. Також ухвалою Господарського суду Сумської області від 09.02.2017 розгляд справи № 920/1397/15 відкладено на 20.02.2017.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 13.02.2017 провадження у справі № 920/1397/17 було зупинено у зв`язку з направленням матеріалів справи № 920/1397/15 до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою ТОВ Энергетический стандарт.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи №920/1397/15 між суддями від 05.10.2017, у зв`язку з припиненням повноважень судді Жерьобкіної Є.А. (закінчення п`ятирічного строку призначення судді вперше) справу передано на розгляд судді Коваленка О.В.

Ухвалою суду від 09.10.2017 поновлено провадження у справі № 920/1397/15 та призначено до розгляду.

На виконання ухвали господарського суду Сумської області від 30.10.2017 у справі №920/1397/15 Арбітражному суду міста Москви було надіслано доручення про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю Энергетический стандарт зазначеної ухвали господарського суду, проте відповідно до ухвали Арбітражного суду м. Москва від 13.02.2017 у справі №А40-238671/17-110-2110 визнано неможливим виконання судового доручення про вручення документів третій особі у зв`язку з неявкою представника ТОВ Энергетический стандарт.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 05.05.2018 у справі №920/1397/15 призначено підготовче засідання на 25.10.2018 року з повідомленням сторін, зокрема, залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17).

Ухвалою суду від 26.11.2018 відкладено підготовче засідання на 13.12.2018 з повідомленням сторін, зокрема, відкладено розгляд питання про прийняття до розгляду позовної заяви №2351 від 20.11.2018 ТОВ «Енергетичний стандарт».

Відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 13.12.2018 у справі № 920/1397/15 (а.с. 63-67 том 8) вирішено розгляд справи здійснювати колегіально у складі трьох суддів із проведення підготовчого засідання спочатку; позовну заяву № 2351 від 20.11.2018 товариства з обмеженою відповідальністю Энергетический стандарт до публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" про визнання припиненими правовідносин по договорах застави повернуто заявнику.

Згідно витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 18.12.2018 у справі № 920/1397/15 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Коваленко О.В., суддя Заєць С.В., суддя Котельницька В.Л.

Ухвалою суду від 19.12.2018 розгляд справи № 920/1397/15 вирішено здійснювати з проведенням підготовчого засідання спочатку; призначено підготовче засідання на 09.01.2019 року.

Відповідно до ухвали суду від 11.01.2019 провадження у справі № 920/1397/17 було зупинено у зв`язку з направленням матеріалів справи №920/1397/15 до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою ТОВ Энергетический стандарт.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2019 апеляційну скаргу ТОВ Энергетический стандарт на ухвалу господарського суду Сумської області від 13.12.2018 про повернення позовної заяви № 2351 від 20.11.2018 задоволено, ухвалу господарського суду Сумської області від 13.12.2018 скасовано, справу № 920/1397/15 направлено до господарського суду Сумської області в частині вирішення питання щодо можливого прийняття позову № 2351 від 20.11.2018 ТОВ Энергетический стандарт як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, до розгляду.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Коваленка О.В. у відпустці (понад чотирнадцять календарних днів), розпорядженням керівника апарату господарського суду Сумської області від 06.08.2019 справа № 920/1397/15 призначена на повторний автоматичний розподіл.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 07.08.2019 головуючим суддею визначено Яковенка В.В.

Ухвалою суду від 09.08.2019 поновлено провадження у справі № 920/1397/15, призначено підготовче засідання на 16.10.2019 та постановлено звернутися до Арбітражного суду міста Москви (115225, Російська Федерація, Москва, вул. Велика Тульська, 17) з дорученням про вручення документів товариству з обмеженою відповідальністю Энергетический стандарт (вул. Велика Якіманка, 17/2, буд. 1, пов. 5, м. Москва, Російська Федерація, 119180). Також ухвалою суду від 09.08.2019 зупинено провадження у справі № 920/1397/15 до виконання доручення про вручення судових документів або повідомлення про неможливість такого вручення.

Ухвалою суду від 25.02.2020 провадження у даній справі поновлено; призначено підготовче засідання на 23.03.2020. Також ухвалою суду від 25.02.2020 позовну заяву № 2351 від 20.11.2018 (вх. № 2383то від 05.08.2019) товариства з обмеженою відповідальністю «Энергетический стандарт» та додані до неї документи повернуто заявнику.

Відповідно до ухвали суду від 23.03.2020 відкладено підготовче засідання на 15.04.2020, зокрема, змінено найменування відповідача у справі з публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання на акціонерне товариство Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 15.04.2020 відкладено підготовче засідання на 20.05.2020. Ухвалою суду від 04.05.2020 провадження у справі № 920/1397/17 було зупинено у зв`язку з направленням матеріалів справи №920/1397/15 до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою ТОВ Энергетический стандарт.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 ухвалу господарського суду Сумської області від 25.02.2020 у справі № 920/1397/15 залишено без змін.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 13.10.2020, справу призначено до розгляду колегії суддів у складі головуючого судді Яковенка В.В., судді Джепи Ю.А., судді Котельницької В.Л.

Ухвалою суду від 13.10.2020 провадження у справі № 920/1397/15 було поновлене, підготовче засідання призначене на 11.11.2020.

16.10.2020 на адресу суду надійшов запит Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 №920/1397/15/916/20 про надсилання справи №920/1397/15 для подальшого скерування разом з касаційною скаргою до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Враховуючи те, що суддя Яковенко В.В. перебував у відпустці відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2020 справу №920/1397/15 призначено до розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Соп`яненко О.Ю., суддя Джепа Ю.А., суддя Котельницька В.Л.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.12.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 920/1397/15 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Энергетический стандарт на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 та ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.02.2020, матеріали справи повернуті до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 18.01.2021 провадження у справі № 920/1397/15 було поновлене, підготовче засідання призначене на 10.02.2021.

10.02.2021 від позивача за зустрічним позовом АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" надійшла заява №18-7/111 (вх. № 773) про залишення зустрічного позову без розгляду. В судовому засіданні 10.02.2021 у справі №920/1397/15 судом оголошено перерву до 17.03.2021.

Ухвалою суду від 23.02.2021 провадження у справі № 920/1397/17 було зупинено у зв`язку з направленням матеріалів справи №920/1397/15 до Північного апеляційного господарського суду у зв`язку з необхідністю розгляду заяви про винесення додаткового рішення за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Энергетический стандарт.

Ухвалою суду від 09.07.2021 провадження у справі №920/1397/15 поновлено, призначено підготовче провадження на 16.08.2021.

Ухвалою суду від 16.08.2021 у справі № 920/1397/15 замінено позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський банк розвитку, (01135, Україна, м Київ, вул. Чорновола В`ячеслава, будинок 2, ) його правонаступником - ТОВ Фінансова компанія ГЕЛІОС (04052, м. Київ, вул. Нижній Вал, буд. 7-9, ); відкладено підготовче засідання на 31.08.2021.

Ухвалою суду від 20.09.2021 у справі № 920/1397/15 призначено розгляд питань про надсилання судового доручення про повідомлення ТОВ Энергетический стандарт про дату та час судового засідання та зупинення провадження у даній справі на час, необхідний для виконання судового доручення та відкладено підготовче засідання у справі № 920/1397/15 на 11.10.2021.

Ухвалою суду від 27.10.2021 у справі № 920/1397/15 заяву представника позивача за первісним позовом від 05.10.2021 № б/н про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду; в задоволенні клопотання АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» № 18-7/741 від 17.09.2021 (вх.№3434) про надсилання судового доручення про повідомлення ТОВ Энергетический стандарт про дату та час судового засідання у справі № 920/1397/15 та зупинення провадження у даній справі на час, необхідний для виконання судового доручення, відмовлено; відкладено підготовче засідання на 08.11.2021.

Ухвалою суду від 08.11.2021 у справі №920/1397/15 закрито підготовче провадження; призначено розгляд справи по суті на 17.11.2021.

В судовому засіданні 17.11.2021 розпочато розгляд справи № 920/1397/15 по суті та оголошено перерву до 08.12.2021.

Ухвалою 26.11.2021 розгляд справи по суті призначено на 17.01.2022 у зв`язку з відпусткою судді Соп`яненко О.Ю.

В судовому засіданні 17.01.2022 продовжено розгляд справи по суті та оголошено перерву до 07.02.2022.

Ухвалою від 16.02.2022 розгляд справи по суті призначено на 21.03.2022 у зв`язку з відпусткою судді члена-колегії Котельницької В.Л.

21.03.2022 справа не була розглянута у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням в Україні воєнного стану відповідно до Закону України від 24.02.2022 №2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, зміною територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану відповідно до розпорядження Верховного Суду від 22.03.2022 №12/0/9-22. Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 22.04.2022 №25/0/9-22 територіальна підсудність судових справ Господарського суду Сумської області відновлена із 25.04.2022, згідно ухвали суду від 05.05.2022 призначено розгляд справи по суті на 31.05.2022.

В судовому засіданні 31.05.2022 було продовжено розгляд справи по суті та оголошено перерву до 23.06.2022.

Ухвалою суду від 24.06.2022 розгляд справи по суті призначено на 07.07.2022 у зв`язку з відпусткою судді Соп`яненко О.Ю.

Відповідно до ухвали суду від 07.07.2022 за клопотанням АТ Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання відкладено розгляд справи по суті на 04.08.2022.

Згідно ухвали суду від 11.08.2022 у зв`язку з відпусткою судді члена-колегії Котельницької В.Л., судове засідання 04.08.2022 не відбулось, призначено розгляд справи по суті на 01.09.2022.

Відповідно до ухвали суду від 01.09.2022 за клопотанням АТ Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання відкладено розгляд справи по суті на 19.09.2022.

УСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" звернулось до господарського суду Сумської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про стягнення 5 610 413,16 доларів США, з яких: 5 000 000,00 доларів США простроченої заборгованості по тілу кредиту, 530 138,89 доларів США простроченої заборгованості за процентами, 80 274,27 доларів США пені за кредитним договором № KKPOD.80407.024 від 29.10.2013 р., що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ (станом на 21.08.2015 р.) складає 123 603 012,33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом своїх зобов`язань за кредитним договором від 29.10.2013, укладеним між сторонами.

Позивач за первісним позовом в письмових поясненнях від 15.10.2015 щодо алгоритму нарахування заборгованості за пенею просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 1 771 345 грн. 93 коп., враховуючи те, що чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Від третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення №27-15136/18 від 25.07.2018.

В заяві від 18.10.2018 позивач підтримав позицію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, викладену у письмових поясненнях від 25.07.2018.

Позивачем подано заяву від 19.10.2018, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № ККРОD.80407.024 від 29.10.2013, що складається з: 5 000 000,00 доларів США простроченої заборгованості по тілу кредиту, 530 138,89 доларів США простроченої заборгованості за процентами, 1 636 253,17 грн. пені.

Відповідачем подано письмовий відзив на позов №18-7/1451 від 14.11.2018, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач не має заборгованості за кредитним договором у зв`язку з припиненням зобов`язання, а саме переданням відступного (майнових прав на грошові кошти) Банку. Крім того, заперечує проти нарахування позивачем штрафних санкцій.

Від позивача надійшла відповідь б/н від 28.11.2018 на відзив відповідача, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачем подані заперечення щодо відповіді позивача на відзив на первісний позов від 03.01.2019 №18-7/1.

Відповідно до ухвали суду від 16.08.2021 у справі № 920/1397/15 замінено позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський банк розвитку, (01135, Україна, м Київ, вул. Чорновола В`ячеслава, будинок 2, ) його правонаступником - ТОВ Фінансова компанія ГЕЛІОС (04052, м. Київ, вул. Нижній Вал, буд. 7-9, ).

У заяві про збільшення розміру позовних вимог від 05.10.2021 (вх.№3670 від 07.10.2021) позивач за первісним позовом - ТОВ Фінансова компанія Геліос просить суд стягнути з АТ Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання на користь ТОВ ФК Геліос заборгованість за кредитним договором №KKPOD.80407.024 від 29.10.2013 у розмірі 12 430 413,16 доларів США: з яких: 5 000 000,00 доларів США прострочена заборгованість по тілу кредиту, 80 274,27 доларів США пені, 7 350 138,89 доларів США прострочена заборгованість по процентам, 794 500,00 грн витрат по сплаті судового збору.

03.08.2021 до суду надійшли письмові пояснення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відступлення права вимоги за кредиторськими вимогами № 60-10383/21 від 29.07.2021, в яких повідомлено, що ПАТ Всеукраїнський банк розвитку не є належним кредитором у даній справі у зв`язку з переходом права вимоги за кредитним договором № KKPOD.80407.024 від 29.10.2013 до ТОВ ФАСТЛАЙН КАПІТАЛ () і вважає, що наявні підстави для процесуального правонаступництва.

08.11.2021 представником відповідача за первісним позовом подано до суду відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог від 05.11.2021 №18-7/886, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У зустрічній позовній заяві (а.с. 71-80 том 1) позивач за зустрічним позовом просить внести зміни до укладеного договору № KKPOD.80407.024 від 29.10.2013 р., а саме: викласти пункт 1.1.2 розділу 1 "Предмет договору" в наступній редакції: "1.1.2 Термін користування кредитом до "24" квітня 2016 року включно"; пункт 2.4 розділу 2 "Порядок надання і повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів по договору" у наступній редакції: "2.4 Період сплати відсотків: з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного договору. Заборгованість за відсотками погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати підписання даного договору. Для відсотків, що були нараховані за період квітень-вересень 2015 року сплата процентів здійснюється щоквартально не пізніше останнього робочого дня кварталу з розрахунку 25 % від діючої процентної ставки. Починаючи з жовтня 2015 року відсотки за користування кредитом сплачуються щомісячно в повному обсязі, виходячи з діючої процентної ставки. Різниця між процентами до сплати, виходячи з діючої процентної ставки, за період січень-вересень та фактично сплаченими відсотками за період квітень-вересень 2015, сплачується щомісячно рівними частинами протягом жовтня 2015 - червня 2016 років в останній робочий день календарного місяця", а також просить суд ухвалити, що договір № ККРОD.80407.024 від 29.10.2013 р. вважається відповідно зміненим починаючи з 24.04.2015, а в частині сплати процентів за користування кредитом - з 01.01.2015.

10.02.2021 від позивача за зустрічним позовом АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" надійшла заява №18-7/111 (вх. № 773) про залишення зустрічного позову без розгляду

Згідно зі статті 194 Господарського процесуального кодексу України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні 19.09.2022 представник позивача за первісним позовом зазначила, що підтримує заявлені первісні позовні вимоги, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні наголосив, що заперечує проти первісного позову, зустрічний позов просить залишити без розгляду.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих учасниками справи.

В судовому засіданні по суті 19.09.2022 на підставі статті 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступні обставини справи.

29.10.2013 між Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський банк розвитку та Публічним акціонерним товариством Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе укладений кредитний договір №KKPOD.80407.024 (далі - кредитний договір).

Термін користування Кредитом було встановлено до 28 жовтня 2014 року (п. 1.1.2 кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом: 11% відсотків річних. Тип процентної ставки-фіксована (п. 1.1.3 Кредитного договору).

Пунктом 2.2 договору визначено забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо кредиту та сплати відповідних нарахувань - майнові права на грошові кошти згідно договорів застави від 29.03.2013 та 29.10.2013 (у кількості 6 договорів).

Пунктом 2.3. Кредитного договору встановлено, що моментом (днем) надання Кредиту вважається день перерахування грошових коштів на відповідні рахунки визначені в заяві позичальника.

Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання Кредитного договору. Заборгованість за процентами погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати підписання Кредитного Договору. При несплаті процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими.

Банк виконав зобов`язання згідно з Кредитним договором в повному обсязі, відповідно до заяв відповідача на видачу кредитних коштів: від 30.10.2013 р., 08.11.2013 р., 08.11.2013 р., 22.11.2013р., 12.02.2013р. про що свідчить відповідна виписка по рахунку, розпорядження Банку про видачу кредиту та мемориальні валютні ордери від 30.10.2013, 08.11.2013, 22.11.2013, 12.12.2013 про перерахування відповідачу 5 000 000,00 доларів США.

В подальшому, додатковою угодою № 1 від 08.11.2013 року до Кредитного договору було змінено мету кредитування та внесені відповідні зміни до п. 1.2 Кредитного договору, а саме поповнення оборотного капіталу та погашення заборгованості у інших фінансових установах.

Додатковими угодами № 2 від 06.03.2014 та № 3 від 17.10.2014 року до Кредитного договору внесені зміни до п. 1.1.2, відповідно до якого термін користування кредитом встановлений до 30.12.2014 року включно, також внесені зміни до п.2.2, в якому зазначено, що в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки, а також інших витрат виступають:

- майнові права на грошові кошти згідно договору застави (майнових прав на грошові кошти) № ZXN029500.80407.009 від 29 березня 2013 року;

- майнові права на грошові кошти згідно договору застави (майнових прав на грошові кошти) № ZXN029500.80407.010 від 29 березня 2013 року;

- майнові права на грошові кошти згідно договору застави (майнових прав на грошові кошти) № ZXN029500.80407.011 від 29 березня 2013 року;

- майнові права на грошові кошти згідно договору застави (майнових прав на грошові кошти) № ZXN029500.80407.012 від 29 березня 2013 року;

- майнові права на грошові кошти згідно договору застави (майнових прав на грошові кошти) № ZXN029500.80407.025 від 29 березня 2013 року;

- майнові права на грошові кошти згідно договору застави (майнових прав на грошові кошти) № ZXN029500.80407.026 від 29 березня 2013 року;

- майнові права на грошові кошти згідно договору застави (майнових прав на отримання грошових коштів) № ZXN029500.80407.036 від 06 березня 2014 року;

- майнові права на грошові кошти згідно договору застави (майнових прав на отримання грошових коштів) № ZXN029500.80407.037 від 06 березня 2014 року;

- майнові права на грошові кошти згідно договору застави (майнових прав на отримання грошових коштів) № ZXN029500.80407.038 від 17 жовтня 2014 року;

- майнові права на грошові кошти згідно договору застави (майнових прав на отримання грошових коштів) № ZXN029500.80407.039 від 17 жовтня 2014 року.

Додатковою угодою № 4 від 30.12.2014 року до Кредитного договору внесені зміни до п. 1.1.2, відповідно до яких термін користування кредитом встановлений до 25.02.2015 року, та відповідні зміні було внесено до п. 2.5 договору, в якому встановлений графік зменшення ліміту кредитної лінії.

Додатковою угодою № 5 від 27.03.2015 року термін користування кредиту (п.1.1.2) та дата закінчення ліміту (п. 2.5) знов було змінено до 24.04.2015 року.

Окрім цього, було внесено зміни до п. 2.4 кредитного договору щодо порядку сплати процентів, а саме: "2.4. Період сплати відсотків: з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного Договору. Заборгованість за відсотками погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати підписання даного Договору. Для відсотків, що були нараховані в період з 01.01.2015 року по 28.02.2015 року встановити період сплати до 27-го березня 2015 року. Для відсотків, що були нараховані в період з 01.03.2015 року по 26.03.2015 року встановити період сплати до 27-го березня 2015 року. При несплаті відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими..

Крім того, відповідно до заяв клієнта від 27.02.2015 року за № 35-2/264 та від 25.03.2015 року № 35-2/394 було прийнято рішення Банку від 03.03.2015 року про перерахування процентів, нарахованих з моменту виходу на прострочення до моменту укладання додаткової угоди, по ставці строкової заборгованості.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, а як визначено приписами статті 509 цього ж Кодексу, зобов`язання виникають із підстав, встановлених вищевказаною правовою нормою.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань, зокрема, є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до вимог частини першої статті 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до п.п. 4.2.1 Кредитного договору, позичальник зобов`язується здійснювати своєчасне повернення Кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісії та виконувати всі свої зобов`язання у повному обсязі та у строки, передбачені Кредитним договором.

Позичальник (відповідач) зобов`язання, передбачені Кредитним договором, не виконав. Відповідачу було надіслано повідомлення від 08.05.15 р. за вих. № 1230 про погашення заборгованості за кредитом.

Прострочена заборгованість по тілу кредиту відповідача перед позивачем по Кредитному договору № KKPOD.80407.024 від 29.11.2013р. становить 5 000 000,00 доларів США.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Пунктом 1 частини першої статті 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідач заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що заборгованості за кредитним договором відсутня у зв`язку з припиненням зобов`язання, а саме переданням відступного (майнових прав на грошові кошти) Банку.

З матеріалів справи вбачається, що в забезпечення виконання ПАТ Сумське НВО (Позичальника) зобов`язань за Кредитним договором № KKPOD.80407.024 від 29 жовтня 2013 року, укладеним між ПАТ ВБР та ПАТ Сумське НВО, ПАТ Сумське НВО (Заставодавець) надало ПАТ ВБР в заставу майнові права, а саме:

- право вимоги грошових коштів в сумі 231 000 000,00 російських рублів, які Товариство з обмеженою відповідальністю Энергетический Стандарт (надалі ТОВ Энергетический Стандарт) зобов`язане перерахувати Заставодавцю на поточний рахунок, що відкритий в ПАТ ВБР згідно контракту № 4/1310038 від 11.03.2013 р. (Договір поставки), укладеного між Заставодавцем та ТОВ Энергетический Стандарт. Після отримання грошових коштів за контрактом № 4/1310038 від 11.03.2013 р., ці грошові кошти стають Предметом застави (п. 6 Договору застави № ZXN029500.80407.009 (майнових прав на грошові кошти) від 29.03.2013 р.);

- право вимоги грошових коштів в сумі 231 000 000,00 російських рублів, які ТОВ Энергетический Стандарт зобов`язане перерахувати Заставодавцю на поточний рахунок, що відкритий в ПАТ ВБР згідно контракту № 4/1310039 від 12.03.2013 р., укладеного між Заставодавцем та ТОВ Энергетический Стандарт. Після отримання грошових коштів за контрактом № 4/1310039 від 12.03.2013 р., ці грошові кошти стають Предметом застави (п. 6 Договору застави № ZXN029500.80407.010 (майнових прав на грошові кошти) від 29.03.2013 р.);

- право вимоги грошових коштів в сумі 231 000 000,00 російських рублів, які ТОВ Энергетический Стандарт зобов`язане перерахувати Заставодавцю на поточний рахунок, що відкритий в ПАТ ВБР згідно контракту № 4/1310040 від 13.03.2013 р., укладеного між Заставодавцем та ТОВ Энергетический Стандарт. Після отримання грошових коштів за контрактом № 4/1310040 від 13.03.2013 р., ці грошові кошти стають Предметом застави (п. 6 Договору застави № ZXN029500.80407.011 (майнових прав на грошові кошти) від 29.03.2013 р.);

- право вимоги грошових коштів в сумі 242 000 000,00 російських рублів, які ТОВ Энергетический Стандарт зобов`язане перерахувати Заставодавцю на поточний рахунок, що відкритий в ПАТ ВБР згідно контракту № 4/1310042 від 15.03.2013 р., укладеного між Заставодавцем та ТОВ Энергетический Стандарт. Після отримання грошових коштів за контрактом № 4/1310042 від 15.03.2013 р., ці грошові кошти стають Предметом застави (п. 6 Договору застави № ZXN029500.80407.012 (майнових прав на грошові кошти) від 29.03.2013 р.);

- право вимоги грошових коштів в сумі 293 000 000,00 російських рублів, які ТОВ Энергетический Стандарт зобов`язане перерахувати Заставодавцю на поточний рахунок, що відкритий в ПАТ ВБР згідно контракту № 4/1310137 від 09.10.2013 р., укладеного між Заставодавцем та ТОВ Энергетический Стандарт. Після отримання грошових коштів за контрактом № 4/1310137 від 09.10.2013 р., ці грошові кошти стають Предметом застави (п. 6 Договору застави № ZXN029500.80407.025 (майнових прав на грошові кошти) від 29.10.2013 р.);

- право вимоги грошових коштів в сумі 275 000 000,00 російських рублів, які ТОВ Энергетический Стандарт зобов`язане перерахувати Заставодавцю на поточний рахунок, що відкритий в ПАТ ВБР згідно контракту № 4/1310138 від 11.10.2013 р., укладеного між Заставодавцем та ТОВ Энергетический Стандарт. Після отримання грошових коштів за контрактом № 4/1310138 від 11.10.2013 р., ці грошові кошти стають Предметом застави (п. 6 Договору застави № ZXN029500.80407.026 (майнових прав на грошові кошти) від 29.10.2013 р.);

- право вимоги грошових коштів в сумі 1 731 400,00 доларів США, які ТОВ Сумське МНВО (Замовник) зобов`язане перерахувати Заставодавцю/Позичальнику на поточний рахунок, який відкритий у ПАТ ВБР, згідно з Контрактом від 05.06.2013 р. №1312075 на отримання грошових коштів, укладеному між Заставодавцем та Замовником. Після отримання грошових коштів за договором ці грошові кошти стають Предметом застави (п. 6 Договору застави № ZXN029500.80407.036 (майнових прав на отримання грошових коштів) від 06.03.2014 р.);

- право вимоги грошових коштів в сумі 1 568 000,00 доларів США, які Товариство з обмеженою відповідальністю Техпром (Замовник) зобов`язане перерахувати Заставодавцю/Позичальнику на поточний рахунок, який відкритий у ПАТ ВБР, згідно з Контрактом від 21.01.2014 р. №4/1412004 (Господарський договір) на отримання грошових коштів, укладеному між Заставодавцем та Замовником. Після отримання грошових коштів за Господарським договором ці грошові кошти стають Предметом застави (п. 6 Договору застави № ZXN029500.80407.037 (майнових прав на отримання грошових коштів) від 06.03.2014 р.);

- право вимоги грошових коштів в сумі 180 348 000,00 російських рублів, які ТОВ Энергетический Стандарт (Замовник) зобов`язане перерахувати Заставодавцю/Позичальнику на поточний рахунок, який відкритий у ПАТ ВБР, згідно з Контрактом від 04.11.2013 р. №4/1322156 (Господарський договір) на отримання грошових коштів, укладеному між Заставодавцем та Замовником. Після отримання грошових коштів за Господарським договором ці грошові кошти стають Предметом застави (п. 6 Договору застави № ZXN029500.80407.038 (майнових прав на отримання грошових коштів) від 17.10.2014 р.);

- право вимоги грошових коштів в сумі 95 355 000,00 російських рублів, які ТОВ Энергетический Стандарт (Замовник) зобов`язане перерахувати Заставодавцю/Позичальнику на поточний рахунок, який відкритий у ПАТ ВБР, згідно з Контрактом від 08.09.2014 р. №4/1411106 (Господарський договір) на отримання грошових коштів, укладеному між Заставодавцем та Замовником. Після отримання грошових коштів за Господарським договором ці грошові кошти стають Предметом застави (п. 6 Договору застави № ZXN029500.80407.039 (майнових прав на отримання грошових коштів) від 17.10.2014 р.).

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання, відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України є застава.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ч. 1 ст. 572 ЦК України).

Аналогічне положення закріплено в ст. 1 Закону України Про заставу.

Згідно з абз. 6 ст. 20 Закону України Про заставу, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Статтею 23 Закону України Про заставу встановлено, що при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права, або в інший спосіб, не заборонений законом, у тому числі шляхом продажу права вимоги третій особі.

Сторони Договору застави визначили порядок звернення стягнення і реалізації заставленого майнового права у пунктах 15-18 (16-19) Договорів застави.

Відповідно до п. 15 (16) вищезазначених Договорів застави, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов`язання, а також з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, Заставодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет застави на підставі рішення суду, в позасудовому порядку згідно із законодавством України.

Пунктом 16 (17) вищезазначених Договорів застави визначено, що у випадку виникнення простроченої заборгованості за Кредитним договором, порушенні умов Позичальником Кредитного договору та (або) Заставодавцем цього Договору, звернення стягнення на предмет застави здійснюється шляхом відступлення Заставодавцем Заставодержателю права вимоги, що випливає з заставленого права.

Одночасно із підписанням Договорів застави, між ПАТ ВБР та ПАТ Сумське НВО були підписані Договори відступлення права вимоги, пунктом 5 яких визначено, що дані договори вступають в силу з наступного дня з моменту настання якої-небудь із подій:

- порушення Первісним кредитором та/або Позичальником зобов`язань, передбачених Кредитним договором;

- порушення Первісним кредитором зобов`язань, передбачених Договором застави;

- прийняття власником чи органом, уповноваженим керувати майном Первісного кредитора, рішення про припинення юридичної особи Первісного кредитора.

Відповідно до п. 6 Договорів відступлення права вимоги, з моменту вступу даних договорів у силу Новий кредитор набуває право власника на отримання грошових коштів по Договорах поставки.

Пунктом 7 Договорів відступлення права вимоги (з урахуванням договорів про внесення змін) визначено наступне:

- Первісний кредитор (ПАТ Сумське НВО) доручає, а Новий кредитор (ПАТ ВБР) бере на себе зобов`язання з моменту вступу в силу даних договорів списувати з рахунку № 3740 та всіх поточних рахунків Первісного кредитора в ПАТ ВБР кошти на погашення зобов`язань за Кредитним договором.

- Списання здійснюється меморіальним ордером в повному обсязі з будь-якого рахунку Первісного кредитора, відкритого в ПАТ ВБР із зарахуванням цих коштів в рахунок виконання зобов`язань.

- У разі списання коштів з поточних рахунків Первісного кредитора в ПАТ ВБР на погашення зобов`язань за Кредитним договором, Первісний кредитор повинен надати Новому кредитору Заяву на продаж коштів на Міжбанківському валютному ринку України (надалі - МВРУ) на суму зобов`язань, та сплатити суму витрат Новому кредитору (комісій, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, тощо), пов`язаних із купівлею/продажем/обміном (конвертацією) валюти на МВРУ за поточним курсом, що існуватиме на дату здійснення Банком купівлі/продажу/обміну (конвертації) валюти на МВРУ.

Відповідно до п. 2.5 Кредитного договору в редакції Додаткової угоди № 5 від 27.03.2015 р. до Кредитного договору, позичальник користується кредитними коштами за наступним графіком зменшення ліміту кредитної лінії: початок строку дії ліміту 29.10.2013; закінчення строку дії ліміту 24.04.2015; діючий ліміт 5000000 дол.США.

При невиконанні графіка зменшення ліміту в зазначений строк, починаючи з наступного дня після дати закінчення строку дії ліміту, сума зменшення ліміту вважається простроченою.

Оскільки відповідачем не здійснено погашення заборгованості відповідно до графіку зменшення ліміту кредитної лінії та п. 1.1.2 Кредитного договору, у позичальника виникла прострочена заборгованість по тілу кредиту, що підтверджується Виписками по рахунках № 2062, № 2067, які наявні в матеріалах справи.

27 березня 2015 р. між позивачем та відповідачем була укладена Додаткова угода № 5 від 27.03.2015 р. до Кредитного договору, відповідно до якої Сторонами внесено зміни до п. 2.4 Кредитного договору, а саме, визначено що:

2.4. Період сплати відсотків: з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного Договору. Заборгованість за відсотками погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати підписання даного Договору.

Для відсотків, що були нараховані в період з 01.01.2015 року по 28.02.2015 року встановити період сплати до 27-го березня 2015 року.

Для відсотків, що були нараховані в період з 01.03.2015 року по 26.03.2015 року встановити період сплати до 27-го березня 2015 року.

При несплаті відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими.

У зв`язку із несплатою відповідачем відсотків за користування кредитними коштами, у зазначений строк, вони вважаються простроченими, що підтверджується Виписками по рахунках № 2068, № 2069, які наявні в матеріалах справи.

З моменту порушення ПАТ Сумське НВО зобов`язань визначених Кредитним договором (в тому числі виникнення простроченої заборгованості), на поточний рахунок ПАТ Сумське НВО № 2600.4.019543740, валюта: 643 Російський рубль, 840 долар США, 978 Євро, 980 Гривня, відкриті в ПАТ ВБР грошові кошти, в тому числі від ТОВ Энергетический Стандарт не надходили, що підтверджується Виписками по рахунках № 2600.4.019543740, валюта: 643 Російський рубль, 840 Долар США, 978 Євро, 980 Гривня, які додані до матеріалів справи.

Відповідач вважає, що позивач реалізував своє право на задоволення вимог до нього за рахунок заставленого майна (майнових прав на грошові кошти) шляхом отримання 25.04.2015 року права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Энергетический стандарт».

25.04.2018 відповідач втратив своє право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Энергетический стандарт» за Договорами поставки, оскільки передав права кредитора новому кредитору - ПАТ «ВБР», в подальшому ТОВ «ФК «Геліос» як правонаступнику, в силу Договорів наступления права вимоги у зв`язку з порушенням вимог Кредитного договору.

При цьому ПАТ «ВБР» втратив своє право вимагати від відповідача виконання умов Кредитного договору в частині сплати кредиту та нарахованих відсотків з 25.04.2015, оскільки фактично боржником за таким зобов`язанням став заставодавець - Товариство з обмеженою відповідальністю «Энергетический стандарт» в силу вимог ст. 20 Закону України «Про заставу», ст. 598, 600 ЦК України у зв`язку з припиненням зобов`язання переданням відступного - майнових прав на грошові кошти.

Відповідач звертає увагу на те, що у зв`язку з укладанням договору відступлення права вимоги № 1 від 17.05.2021 між ТОВ «ФК «Геліос» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» (до якого права за кредитним договором перейшли від ПАТ "ВБР"), позивач набув прав кредитора не лише за Кредитним договором, але й за Договорами застави та Договорами відступлення права вимоги. Таким чином, внаслідок укладанням договору відступлення права вимоги № 1 від 17.05.2021 позивач набув права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Энергетический стандарт» за Договорами поставки, за рахунок якого ТОВ «ФК «Геліос» має можливість задовільнити будь-які свої вимоги за Кредитним договором.

Статтею 600 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

Слід зазначити, що предметом Договорів застави не були питання припинення зобов`язання боржника. Зазначені Договори застави передбачають право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави та підстави і порядок такого звернення. Договори відступлення права вимоги визначають порядок списання Банком з поточних рахунків АТ Сумське НВО в ПАТ ВБР коштів на погашення зобов`язань за Кредитним договором.

Посилання відповідача на припинення зобов`язання за кредитним договором шляхом передання ним відступного суд вважає хибною позицією, оскільки зобов`язання за ст. 600 ЦК України припиняється не укладенням договору про передання відступного, а переданням (фактичним, реальним) останнього. До передання відступного зобов`язання між сторонами, про припинення якого шляхом передання відступного домовились сторони, існує з усіма наслідками, що звідси випливають (відповідальність боржника, обов`язок боржника сплатити неустойку тощо), якщо інше не встановлено домовленістю сторін. Матеріали даної справи не містять доказів передання від відповідача - ПАТ "Сумське НВО" позивачу відступного - примірників господарських договорів поставки, первинних документів до них, розрахунків заборгованості, доказів перерахування коштів (або їх частини) на виконання договорів тощо.

Оскільки Банк не реалізував своє право заставодержателя на отримання у власність предмета застави на умовах, передбачених Договорами застави та Договорами відступлення права вимоги, відповідно до норм ст. 20 Закону України Про заставу, ст. 598, 600 ЦК України, як про це стверджує відповідач, зобов`язання АТ Сумське НВО за Кредитним договором невиконане, а тому вимоги Банку про стягнення заборгованості за Кредитним договором є правомірними та підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно зі ст.ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання Кредитного договору. Заборгованість за процентами погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати підписання Кредитного Договору. При несплаті процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими. Відповідач також порушив умови цього пункту

Згідно з п. 6.2. Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику проценти в розмірі подвійної процентної ставки, що встановлена в п. 1.1.3 цього Договору, що до 06.03.2014 року складало 22 (двадцять два) % річних, а з 06.03.2014 року 23 (двадцять три) % річних від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 6.4. Кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії Банк має право нарахувати Позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

Пунктом 8.6. Кредитного договору, сторони погодили встановити позовну давність до вимог по цьому договору, включаючи стягнення неустойки у 5 років. Позивачем, виходячи з наведених вище умов кредитного договору та вимог чинного законодавства, заявлено до стягнення з відповідача (згідно із заявою про збільшення позовних вимог) 80 274,27 доларів США пені та 7 350 138,89 доларів США простроченої заборгованості по процентам.

Відповідач за доказів сплати заборгованості не надав, не надав і обґрунтованих заперечень заявленим вимогам.

Згідно з п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Згідно статей 546, 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), якщо це встановлено договором або законом, а стаття 547 Цивільного кодексу України встановлює, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється в письмовій формі.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України, під пенею розуміється грошова сума, яка встановлюється у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання.

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Але відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Позивачем пеня у розмірі 80 274,27 доларів США нарахована за період з 22.05.2013 по 20.08.2015 року. Заяви відповідача про застосування строків позовної давності до стягнення пені відсутні.

Положеннями статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем у даній справі нараховано відповідачу 7 350 138,89 доларів США простроченої заборгованості по процентам за період з 29.10.2013 по 30.09.2021 року. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Проте, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12). Нарахування позивачем процентів у вказаній вище сумі передбачено п. 6.2 кредитного договору та узгоджується з приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Ураховуючи наведені обставини, зокрема те, що заборгованість відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом за кредитним договором повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зазначений факт відповідачем за первісним позовом не спростований, суд прийшов до висновку про задоволення первісних позовних вимог про стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом заборгованості за кредитним договором від 29.10.2013 в сумі 12 430 413,16 доларів США, а саме: 5 000 000,00 доларів США простроченої заборгованості по тілу кредиту, 80 274,27 доларів США пені, 7 350 138,89 доларів США простроченої заборгованості по процентам.

Стосовно зустрічних позовних вимог, суд зазначає наступне.

ПАТ Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе (позивач за зустрічним позовом) подано до ПАТ Всеукраїнський банк розвитку (відповідач за зустрічним позовом) зустрічний позов про внесення змін до кредитного договору № KKPOD.80407.024 від 29.10.2013р.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ухвалою суду від 22.09.2015 було змінено найменування відповідача Публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе на Публічне акціонерне товариство Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання.

В подальшому, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань найменування юридичної особи з кодом змінено на Акціонерне товариство Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (, 40004, м. Суми, вул. Горького, 58) (дата змін 05.08.2019).

В обгрунтування зустрічних позовних вимог, позивач за зустрічним позовом, зазначає, що предметом зустрічного позову є вимога про внесення змін до Кредитного договору у зв`язку з різким зниженням обсягів експорту продукції Товариства до Російської Федерації, що призвело до суттєвого погіршення фінансових показників господарської діяльності Товариства, як істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні кредитного договору шляхом перенесення строку повернення кредиту за даним договором до 24.04.2016 р. та відтермінування сплати процентів за умовами кредитного договору. При укладенні кредитного договору сторони виходили з обставин (фактів), які є ознакою якості господарської діяльності та платоспроможності Товариства, що і обумовило виникнення та довгострокове існування правовідносин між Банком та Товариством. Зокрема, однією з головних обставин було існування усталених комерційних зв`язків Товариства зі споживачами його продукції резидентами Російської Федерації.

10.02.2021 представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) подано заяву від 10.02.2021 №18-7/111 про залишення зустрічного позову без розгляду (вх.№773к від 10.02.2021). У поданій заяві, позивач за зустрічним позовом просить залишити без розгляду зустрічний позов АТ «Сумське НВО» №18-7/1870 від 21.09.2015 до ПАТ Всеукраїнський банк розвитку про внесення змін до кредитного договору № KKPOD.80407.024 від 29.10.2013р. В обґрунтування заяви зазначає, що на даний час відсутня необхідність внесення змін до кредитного договору у зв`язку з тим, що зобов`язання відповідача за відповідним договором вже були припинені шляхом передання відступного (майнових прав на грошові кошти) Банку.

Відповідно до ст.22 ГПК України сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 пункту 5 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Розглянувши заяву позивача за зустрічним позовом про залишення зустрічного позову без розгляду, суд зазначає, що подання такої заяви є правом заявника, заява подана до початку розгляду справи по суті, судом не встановлено обставин, які свідчили б про порушення вказаною заявою прав чи охоронюваних законом інтересів будь-яких осіб, а тому підлягає задоволенню шляхом залишення без розгляду зустрічного позову АТ «Сумське НВО» №18-7/1870 від 21.09.2015 до ПАТ Всеукраїнський банк розвитку про внесення змін до кредитного договору №KKPOD.80407.024 від 29.10.2013р. у даній справі.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (стаття 79 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі Проніна проти України, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах Трофимчук проти України, Серявін та інші проти України обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами у справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Стосовно інших доводів сторін, які детально не зазначені в рішенні, то вони не підлягають врахуванню, оскільки суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи та не стосуються предмета доказування по даній справі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що первісний позов задоволено повністю, а зустрічний позов суд залишає без розгляду, відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 794 500,00 грн за подання первісного позову покладається на відповідача за первісним, а витрати по сплаті судового збору щодо подання зустрічного позову покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ГЕЛІОС до Акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (вул. Горького, буд. 58, м. Суми, 40004, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ГЕЛІОС (вул. Нижній Вал, буд. 7-9, а/с №8, м. Київ, 04052, ) заборгованість за кредитним договором № KKPOD.80407.024 від 29.10.2013 р. у розмірі 12 430 413,16 доларів США (дванадцять мільйонів чотириста тридцять тисяч чотириста тринадцять дол. США 16 центів), з яких: 5 000 000,00 доларів США (п`ять мільйонів дол. США) прострочена заборгованість по тілу кредиту, 80 274,27 доларів США (вісімдесят тисяч двісті сімдесят чотири дол. США 27 центів) пені, 7 350 138,89 доларів США (сім мільйонів триста п`ятдесят тисяч сто тридцять вісім дол. США 89 центів) прострочена заборгованість по процентам; 794 500,00 грн (сімсот дев`яносто чотири тисячі п`ятсот гривень 00 коп) витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Заяву Акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання від 10.02.2021 №18-7/111 (вх.№773к) про залишення зустрічного позову без розгляду задовольнити.

5. Зустрічний позов Акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання до Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський банк розвитку про внесення змін до кредитного договору № KKPOD.80407.024 від 29.10.2013р. залишити без розгляду.

6. Судові витрати по зустрічному позову покласти на позивача за зустрічним позовом - Акціонерне товариство Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 31.10.2022 у зв`язку з відпусткою судді Соп`яненко О.Ю. та відпусткою судді-члена колегії Котельницької В.Л.

Головуючий суддя О.Ю. Соп`яненко

Суддя Ю.А. Джепа

Суддя В.Л. Котельницька