04.10.2022Справа № 910/4203/22
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг"
про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат
у справі № 910/4203/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксі Рент"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг"
про визнання недійсним одностороннього розірвання (відмови від) договору
Суддя Удалова О.Г.
Секретар судового засідання Бенчук О.О.
Представники сторін:
від позивача Сітайло Н.В.
від відповідача Картавенко О.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Оксі Рент" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (далі - відповідач) про визнання недійсним одностороннього розірвання/ відмови від договору.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідача не було підстав для односторонньої відмови від договору фінансового лізингу № 210915-22/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, визначених в повідомленні № 1145 від 14.04.2022.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 (суддя Удалова О.Г.) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

16.09.2022 відповідачем подано заяву про розподіл судових витрат, в якій останній просить суд стягнути з позивача у даній справі витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою суду від 19.09.2022 розгляд вказаної заяви призначено в судовому засіданні на 04.10.2022, а також запропоновано позивачу надати письмові пояснення, заперечення по суті заяви відповідача про розподіл судових витрат.

20.09.2022 від позивача через електронну пошту суду надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, заявлених відповідачем, до 2 000,00 грн.

У судовому засіданні представник відповідача вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення підтримав, представник позивача просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 2 000,00 грн з підстав, викладених ним в клопотання про зменшення таких витрат.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про розгляд заяви щодо розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення за наявними матеріалами.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/4203/22, суд виходив з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, заява про ухвалення додаткового рішення подана відповідачем в строк, встановлений вищевказаною нормою (здано до відправлення відділенню поштового зв`язку 13.09.2022).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, у відзиві на позов відповідачем в попередньому (орієнтованому) розрахунку судових витрат зазначалось про понесення витрат на правничу допомогу, орієнтований розмір яких може становити 10 000,00 грн.

На підтвердження понесення таких витрат відповідачем надано:

- договір № 24/06-22 від 24.06.2022, укладений між Адвокатським об`єднанням «Лекс-Юей» (далі - адвокатське об`єднання) та ТОВ «Бест Лізинг» (далі - клієнт);

- акт приймання-передачі наданих послуг від 12.09.2022 за вищевказаним договором на суму 20 000,00 грн;

- платіжне доручення № 9213 від 12.09.2022 на суму 20 000,00 грн.

Оцінивши подані докази, суд зазначає про наступне.

Відповідно до укладеного між відповідачем та адвокатським об`єднанням договору № 24/06-22 від 24.06.2022 останнє зобов`язалось надати клієнту правничу допомогу по захисту прав та підготовці процесуальних документів у межах справи № 910/4203/22, яка розглядається за правилами загального провадження у Господарському суді міста Києва (п. 1.1 договору).

Розділом 2 вказаного договору сторонами погоджено права та обов`язки сторін такого договору, зокрема, згідно з п. 2.4.3 договору адвокатське об`єднання щотижня надає клієнту звіт в електронній формі про хід виконання даного договору.

Відповідно до п. 3.2 договору гонорар розраховується відповідно до кількості годин, витрачених адвокатом на надання правової допомоги клієнту.

Сторони погодили, що гонорар адвокатського об`єднання визначається з розрахунку вартості однієї години роботи адвоката в розмірі 2 500,00 грн (п. 3.3 договору).

Згідно з п. 3.4 договору вартість послуг клієнт сплачує, якщо під час надання правової допомоги було відкрите судове провадження, тоді оплата гонорару здійснюється протягом 10 календарних днів з дня винесення судового рішення по суті (предмету) справи.

Відповідно до п. 7.2 договору строк вказаного договору починає свій перебіг з моменту його підписання та діє до 31.12.2022.

Як вбачається з акту приймання-передачі наданих послуг від 12.09.2022, адвокатським об`єднанням надано, а відповідачем прийнято послуги а саме:

- аналіз та підготовка правової позиції по справі № 910/2403/22 - 1 година, вартість 2500,00грн;

- написання тексту відзиву на позов та надання консультацій щодо порядку направлення документів - 2 години, вартість 5000,00 грн;

- аналіз відповіді на відзив - 1 година, вартість 2500,00 грн;

- написання тексту заперечення на відповідь на відзив з наданням консультації щодо правової позиції по справі - 2 години, вартість 5000,00 грн;

- написання тексту додаткових пояснень з клопотання про поновлення строків щодо надання додаткових доказів та згоди, передбаченої ч. 6 ст. 183 ГПК України, - 2 години, вартість 5000,00 грн.

В обґрунтування підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу позивач вказує на невиправдане завищення ціни на послуги з надання правничої допомоги, а також включення до складу таких витрат послуг, які не є необхідними, у зв`язку з чим просить зменшити розмір таких витрат до 2 000,00 грн.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).

Водночас, в пункті 6.1 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи", колегія суддів вважає, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited" проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Водночас, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн, який заявлений відповідачем до стягнення з позивача, є завищеним, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне обмежити розмір таких витрат до 10 000,00 грн з огляду на наступне.

Відповідачем не надано суду на підтвердження виконання між ним та адвокатським об`єднання щотижневих електронних звітів про хід виконання договору про надання правничої допомоги, надання яких погоджено п. 2.4.3 договору, фактично акт приймання-передачі наданих послуг складно між відповідачем та адвокатським об`єднанням вже після ухвалення рішення суду у даній справі та таким актом передбачені ті послуги, що погоджені сторонами в розділі 2 договору.

Суд зазначає, що відображені в такому акті послуги (п.п. 1 та 2) з аналізу та підготовки правової позиції по справі № 910/4203/22 та написання тексту відзиву на позовну заяву фактично дублюють одна одну, оскільки неможливо написати відзив на позов, не здійснивши аналізу та підготовки правової позиції. Також є дублюючими послуги з аналізу відповіді на відзив та написання заперечення на таку відповідь, позаяк неможливо написати заперечення на відповідь на відзив без аналізу такого документу.

Крім того, стосовно послуги надання консультації щодо порядку направлення документів, суд вказує про відсутність підстав вважати таку послугу неминучою, оскільки вимоги щодо направлення документів по суті встановлені нормами процесуального законодавства України.

Додаткові пояснення з додатковими документами фактично дублюють собою відзив на позов. Також судом враховано те, що такі документи подані з пропущенням встановленого строку, а підготовка клопотання про поновлення такого строку здійснена після роз`яснення судом наслідків пропущення строку на подання нових доказів, а також можливих шляхів усунення такого недоліку.

Відповідно до ч. 6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Так, у попередньому орієнтованому розрахунку суми судових витрат відповідачем зазначалось, що такі витрати будуть становити 10 000,00 грн.

За вказаних обставин, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в справі № 910/4203/22, а саме витрат відповідача на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню в розмірі 10 000,00 грн, у задоволенні іншої частини заяви суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в справі № 910/4203/22 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксі Рент" (03110, м. ҐКиїв, вул. Пироговського, буд. 19, корп. 4, код 43400158) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера «Б», код 33880354) витрати на правничу допомогу в розмір 10 000,00 грн (десять тисяч грн 00 коп.).

3. У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 31.10.2022.

Суддя О.Г. Удалова