ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2022 р. Справа№ 910/11893/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники:

від позивача: Антонів Р.В. (в режимі відеоконференції)

Клян А.Ф. (посвідчення адвоката № 000657 від 29.07.2019)

від відповідача: Демчук О.В. (посвідчення адвоката № 6462/10 від 23.03.2018)

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СДГС ТРЕЙДИНГ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 (повний текст 01.12.2021)

у справі № 910/11893/21 (суддя Балац С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕВАТОР ЗЕРНОТРЕЙД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СДГС ТРЕЙДИНГ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанна Анатоліївна

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕВАТОР ЗЕРНОТРЕЙД" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СДГС ТРЕЙДИНГ" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивовані тим, що виконавчий напис від 28.12.2020, зареєстрований в реєстрі за № 1090, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Ж.А. на підставі товарної аграрної розписки, зареєстрованої в реєстрі аграрних розписок за № 5062, підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивачем не було порушено умов укладеного між сторонами спору договору поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2020 року від 27.11.2019 № 2711-1, з метою забезпечення виконання зобов`язань за яким була складена вказана товарна аграрна розписка.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 позов задоволено повністю. Вирішено визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Ж.А. за реєстровим № 1090 на виконання товарної аграрної розписки, посвідченої Огороднік Ж.А., 24.09.2020 зареєстрованої в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 805, зареєстрованої в реєстрі аграрних розписок за № 5062. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СДГС ТРЕЙДИНГ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕВАТОР ЗЕРНОТРЕЙД" витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2270,00 грн та витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 1135,00 грн.

Аргументуючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем наявності правових підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "СДГС ТРЕЙДИНГ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 по справі № 910/11893/21 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що місцевим господарським судом всупереч вимогам ст. 13 Закону України "Про аграрні розписки":

- застосовано неправильний підхід до визначення порядку виконання товарної аграрної розписки, проігноровано можливість звернення стягнення на інше майно (у тому числі грошові кошти) боржника у випадку відсутності предмета застави за будь-якою аграрною розпискою;

- безпідставно звужено обсяг вимог кредитора за аграрною розпискою, а саме виключено можливість підтвердження безспірності вимог щодо штрафних санкцій для вчинення виконавчого напису відсутністю відмітки про виконання аграрної розписки;

- необґрунтовано застосовано формалістичний підхід до оцінки описки в адресі місцезнаходження боржника на надіслання вимоги на помилкову адресу позивача, незважаючи на отримання вимоги позивача та встановлений в рішенні у справі № 320/8947/21 преюдиційний факт відсутності впливу описки на чинність документів, у яких вона зроблена;

- неправомірно не враховано преюдиційний характер рішення Київського окружного адміністративного суду в справі № 320/8947/21 для даного спору;

- безпідставно зроблено висновок про неможливість вчинення виконавчого напису через кілька днів після надіслання вимоги, незважаючи на відсутність таких вимог до стягнень за аграрними розписками.

Короткий зміст відзиву позивача на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач наголошує на тому, що:

- суд першої інстанції до спірних правовідносин правильно застосував норми Закону України "Про аграрні розписки", оскільки вимоги відповідача не є безспірними;

- виконавчий напис грубо порушує вимоги законодавства України, так як вказаний вище виконавчий напис не передбачає стягнення штрафних санкцій;

- невідповідність виконавчого напису, зокрема через не зазначення в ньому належної адреси позивача, є окремою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у даній справі;

- висновки адміністративного суду у справі № 320/8947/21 щодо дотримання виконавцем вимог виконавчої процедури не має жодного преюдиційного значення для даної справи з огляду на різний предмет і різні сторони спорів.

З урахуванням викладеного, на думку позивача, прийняте оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

Короткий зміст письмової відповіді відповідача на відзив позивача стосовно апеляційної скарги та узагальнення її доводів

У відповіді на відзив позивача, підтримуючи викладену у апеляційній скарзі правову позицію, відповідач зазначає, що:

- порядок виконання виконавчого напису не передбачає одночасне звернення стягнення на предмет застави та стягнення 4 746 680,00 грн, а встановлює, що у випадку відсутності предмету заяви може бути стягнено інше майно на визначену суму;

- зміст аграрної розписки встановлює обсяг відповідальності за її невиконання, в тому числі містить посилання на відповідальність по договору, яким встановлено штрафні санкції, тому вимоги відпоіідача є безспірними;

- безспірність заборгованості встановлена також перюдиційним рішенням у справі № 910/11370/21 на підставі відсутності доказів виконання аграрної розписки зі сторони боржника;

- відсутність доказів порушення прав позивача направленням вимоги на формально помилкову адресу, зважаючи на її отримання.

Короткий зміст письмових заперечень позивача на письмову відповідь відповідача щодо апеляційної скарги та узагальнення їх доводів

Позивач, заперечуючи проти аргументів відповідача, викладених у письмовій відповіді на відзив, вказує на те, що:

- виконавчий напис, у порушення вимог Закону України "Про нотаріат" та самого змісту аграрної розписки, надавав можливість альтернативи - стягнення майна або грошових коштів позивача;

- вимоги відповідача у частині штрафних санкцій не можуть бути включенні до виконавчого напису, оскільки така міра відповідальності не передбачене нотаріального засвідченою аграрною розпискою.

- висновки суду у справі № 910/11370/21 не містять преюдиції, оскільки лише повторюють зміст ч. 1 ст. 13 Закону України "Про аграрні розписки", а не досліджують характер відповідальності позивача за виконавчим написом.

Короткий зміст письмових пояснень відповідача по справі та узагальнення їх доводів

У письмових поясненнях, відповідач посилається на те, що у справі № 910/11370/21 встановлено преюдикційні факти відсутності доказів виконання аграрної розписки зі сторони позивача та безспірність вимог відповідача.

Також, відповідач повторно наголошує на тому, що формальна описка в адресі місцезнаходження боржника не може бути підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, за твердженням відповідача, оспорюваний виконавчий напис з точки зору як змісту, так і процесу було вчинено відповідно до законодавства України, зокрема, на підставі наявності безспірних вимог за аграрною розпискою та шляхом подачі всіх визначених документів нотаріусу, без порушення прав позивача.

Узагальнений виклад позиції третьої особи по справі

Третя особа не скористалась правом подати письмові пояснення на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2021, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СДГС ТРЕЙДИНГ" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 у справі № 910/11893/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Разіна Т.І., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/11893/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СДГС ТРЕЙДИНГ" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 у справі № 910/11893/21; розгляд апеляційної скарги призначено 02.03.2022.

02.03.2022 судове засідання не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2022 призначено розгляд апеляційної скарги на 22.06.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 оголошено судове засідання по справі № 910/11893/21 перерву на 27.07.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2022 розгляд справи № 910/11893/21 відкладено на 28.09.2022.

В судове засідання, яке відбулося 28.09.2022, з`явилися представники позивача та відповідача, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був сповіщений належним чином, про що свідчить долучений до матеріалів справи електронний лист про направлення ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2022 на зазначену в матеріалах справи офіційну електронну адресу третьої особи.

Також слід вказати, що інформація про судове засідання була оприлюднена на офіційному веб-порталі "Судової влади України", тому третя особа по справі не була позбавлена об`єктивної можливості дізнатися про дату судового засідання, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

Враховуючи, що явка представника третьої особи у судове засідання не була визнана судом апеляційної інстанції обов`язковою, апеляційний господарський суд визнав можливим здійснювати розгляд апеляційної скарги у даній справі за відсутності представника третьої особи.

Крім цього, представником позивача в судовому засіданні заявлено усне клопотання про намір подати заяву стосовно витрати на правничу допомогу після ухвалення постанови по даній справі з доказами понесених таких витрат.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Ж.А. вчинено виконавчий напис від 28.12.2020, зареєстрований в реєстрі за № 1090, на виконання товарної аграрної розписки, посвідченої Огороднік Ж.А., 24.09.2020 зареєстрованої в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 805, зареєстрованої в реєстрі аграрних розписок за № 5062 (далі - товарна аграрна розписка), якою встановлено безумовне зобов`язання позивача здійснити поставку кукурудзи 3 класу врожаю 2020 року в кількості 2000 тон., що вирощується ним на земельних ділянках у межах Заруднянської та Кухарівської сільських рад Іванківського району Київської області за кадастровими номерами, зазначеними в п. 6 аграрної розписки, станом на 30.11.2020 заставною вартістю 4 746 680,00 грн. в строк до 30.11.2020 включно. Аграрною розпискою забезпечувалися зобов`язання позивача за договором поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2020 року № 2711-1 від 27.11.2019 року (далі - виконавчий напис).

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем (попередня назва: Товариство з обмеженою відповідальністю "СЬОРДВЕЙВ УКРАЇНА ІНК."), як покупцем, укладено договір поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2020 від 27.11.2019 № 2711-1 (далі - договір поставки), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується поставити (продати) у власність відповідачу, а відповідач зобов`язується прийняти (придбати) та оплатити на умовах цього договору сільськогосподарську продукцію врожаю 2020 року (далі продукція) на умовах, що вказані в цьому договорі та додатках до договору (п. 1.1 договору поставки).

Відповідно до додатку від 27.11.2019 № 1 до договору поставки:

- позивач зобов`язується поставити наступну продукцію: найменування - кукурудза 3-го класу врожаю 2020 року; кількість: 2000 тон. (п. 1);

- остаточна ціна за одиницю продукції визначається на дату поставки продукції, але в будь-якому випадку не пізніше 30.11.2020 (п. 6);

- відповідач зобов`язується протягом 30 робочих днів з моменту укладення Договору поставки перерахувати позивачу попередню оплату в розмірі 7 040 004,00 грн з ПДВ (п. 5);

- остаточний розрахунок за продукцію відповідач зобов`язується здійснити протягом 10 робочих днів з моменту підписання сторонами додатку з остаточним розрахунком вартості продукції (п. 9).

З метою забезпечення виконання зобов`язань позивача за договором поставки, складена товарна аграрна розписка.

У позові позивач посилався на те, що відповідачем не здійснено сплати на користь позивача попередньої оплати за укладеним між сторонами спору договором поставки.

При цьому, позивачем отримано вимогу відповідача від 25.12.2020 № б/н про необхідність виконання позивачем зобов`язання за товарною аграрною розпискою.

Листом від 08.02.2021 № 20 позивач повідомив відповідача про відсутність підстав для здійснення поставки продукції за договором поставки, у зв`язку з відсутністю здійснення відповідачем попередньої оплати за таким договором.

Позивачем отримано лист-вимогу відповідача від 18.06.2021 № б/н, відповідно до якої відповідач повідомив, зокрема, про те, що у разі недосягнення домовленостей до 23.06.2021 останній буде вимушений звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису на товарній аграрній розписці з подальшим її примусовим виконанням.

Так, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул І.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2021 ВП № 66068515 на підставі виконавчого напису.

В подальшому, постановою вказаного приватного виконавця про арешт коштів боржника від 16.07.2021 ВП № 66068515 накладено арешт на грошові кошти позивача, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення такої постанови.

Приймаючи до уваги те, що позивачем не було порушено умов укладеного між сторонами спору договору поставки, з метою забезпечення виконання зобов`язань за яким була складена товарна аграрна розписка, та попередження вчинення відповідачем неправомірних дій, спрямованих на заволодіння грошовими коштами позивача, останній звернувся до місцевого господарського суду з вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 позов задоволено повністю. Вирішено визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Ж.А. за реєстровим № 1090 на виконання товарної аграрної розписки, посвідченої Огороднік Ж.А., 24.09.2020 зареєстрованої в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 805, зареєстрованої в реєстрі аграрних розписок за № 5062. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СДГС ТРЕЙДИНГ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕВАТОР ЗЕРНОТРЕЙД" витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2270,00 грн та витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 1135,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про аграрні розписки", аграрна розписка - товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах.

Боржник за аграрною розпискою - особа, яка видає аграрну розписку для оформлення свого зобов`язання здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених в аграрній розписці умовах.

Кредитор за аграрною розпискою - фізична чи юридична особа, яка надає грошові кошти, послуги, поставляє товари, виконує роботи як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видає їй аграрну розписку, наділяючи правом вимагати від нього належного виконання зобов`язань, а також фізична чи юридична особа, яка отримала права кредитора за аграрною розпискою від іншого кредитора за аграрною розпискою у спосіб, не заборонений законом.

За умовами ст. 2 Закону України "Про аграрні розписки", аграрні розписки використовуються в операціях з сільськогосподарською продукцією.

Аграрні розписки можуть видаватися особами, які мають право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення або право користування такою земельною ділянкою на законних підставах для здійснення виробництва сільськогосподарської продукції. Відповідно до виду зобов`язання аграрні розписки поділяються на товарні аграрні розписки та фінансові аграрні розписки.

Товарна аграрна розписка - це аграрна розписка, що встановлює безумовне зобов`язання боржника за аграрною розпискою здійснити поставку узгодженої сільськогосподарської продукції, якість, кількість, місце та строк поставки якої визначені аграрною розпискою (ст. 3 зазначеного вище Закону).

Згідно з ч.ч 1, 2 ст. 7 Закону України "Про аграрні розписки" аграрна розписка встановлює забезпечення виконання зобов`язань боржника за аграрною розпискою заставою його майбутнього врожаю. Предметом такої застави може бути виключно майбутній врожай сільськогосподарської продукції. Розмір застави повинен бути не меншим за розмір зобов`язання за аграрною розпискою. На день видачі аграрної розписки майбутній врожай сільськогосподарської продукції не може перебувати в інших заставах, ніж за аграрними розписками.

Статтею 9 Закону України "Про аграрні розписки" передбачено, що аграрна розписка видається окремо на кожний вид сільськогосподарської продукції, визначений родовими або індивідуальними ознаками. Товарна аграрна розписка може видаватися на кожен погоджений боржником та кредитором обсяг поставки узгодженої сільськогосподарської продукції.

Під час видачі аграрна розписка підлягає нотаріальному посвідченню в порядку, передбаченому Законом України "Про нотаріат" для правочинів, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Відомості про аграрну розписку в момент її посвідчення вносяться до Реєстру аграрних розписок особою, яка вчиняє нотаріальні дії. Відомості про предмет застави за аграрною розпискою вносяться до Державного реєстру обтяжень рухомого майна особою, яка вчиняє нотаріальні дії, в момент нотаріального посвідчення аграрної розписки. У разі наявності додаткового забезпечення аграрної розписки інформація про таке забезпечення може вноситися до відповідних реєстрів згідно із законодавством.

Аграрна розписка вважається виданою з дня її реєстрації в Реєстрі аграрних розписок.

Судова колегія зазначає, що Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 25.11.2021 у справі № 906/230/20 звернув увагу на те, що господарським судам при вирішенні спору про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, необхідно встановити обставини безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника; перевірити відповідність надання стягувачем документів, визначених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та дослідити питання щодо моменту виникнення права вимоги за кожною складовою заборгованості.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 вказано, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Матеріали справи свідчать, що спірний виконавчий напис вчинено приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Огороднік Ж.А. 28.12.2020 за реєстровим № 1090 на виконання товарної аграрної розписки, якою встановлено безумовне зобов`язання позивача здійснити поставку кукурудзи 3 класу врожаю 2020 року в кількості 2000 тон., що вирощується ним на земельних ділянках у межах Заруднянської та Кухарівської сільських рад Іванківського району Київської області за кадастровими номерами, зазначеними в п. 6 аграрної розписки, станом на 30.11.2020 заставною вартістю 4 746 680,00 грн в строк до 30.11.2020 включно.

Таким чином, питання здійснення/нездійснення відповідачем перерахування на користь позивача попередньої оплати за укладеним між сторонами спору договором поставки не є предметом даного спору та не відноситься до предмету доказування у даній справі.

Приймаючи до уваги те, що оспорюваний виконавчий напис вчинений на підставі саме товарної аграрної розписки, правомірним, за висновками суду першої інстанції, є вчинення такого виконавчого напису про стягнення з боржника, виключно, саме товару, що у даному випадку нотаріусом вчинено не було.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.05.2018 у справі № 320/8269/15-ц зауважила на тому, що під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення зазначеної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, наведеній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

Водночас, Верховний Суд у постанові від 21.09.2021 року у справі № 902/34/21 вказав, що штрафні санкції у виконавчому написі потребують підтвердження безспірності таких сум.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.11.2019 у справі № 916/313/18, для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, 1) чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, 2) чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та 3) чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Колегія суддів наголошує на тому, що вчинення оспорюваного виконавчого напису щодо стягнення з боржника штрафних санкцій можливе лише у випадку, якщо подані документи підтверджують безспірність таких вимог.

При цьому, питання правомірності та розміру нарахування штрафних санкцій стосовно товарної аграрної розписки не є безспірним, що виключає застосування до таких вимог приписів статті 13 Закону України "Про аграрні розписки", а саме: відсутності відмітки про її виконання у вигляді підтвердження безспірності вимог кредитора.

Пунктом 12 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік), визначено перелік документів для стягнення заборгованості за аграрними розписками, а саме: нотаріально посвідчені товарні та фінансові аграрні розписки.

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал аграрної розписки без відмітки про її виконання; б) засвідчена кредитором копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику; в) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Таким чином, обов`язковою умовою вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису є, зокрема, належне надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Так, вимога відповідача від 25.12.2020 № б/н про виконання позивачем зобов`язання за Товарною аграрною розпискою містить адресу: 09201, Київська обл., Кагарлицький р-н., м. Кагарлик, вул. Кагатна, буд. 31.

Проте, відповідно до відомостей з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про позивача, місцезнаходженням останнього є: Україна, 09201, Київська обл., Обухівський р-н, місто Кагарлик, вул. Кагатна, будинок 13 (вказана обставина відповідачем не заперечується).

Крім того, за твердженнями сторін вказана вище вимога надіслана 26.12.2020 (субота), а оспорюваний Виконавчий напис здійснений 28.12.2020 (понеділок), що виключає можливість виконання такої вимоги позивачем.

Колегія суддів погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем не було виконано, а нотаріусом не дотримано вимог п. 12 Переліку, що свідчить про безпідставність видачі оспорюваного виконавчого напису.

Приписами ст. 89 "Про нотаріат", зокрема, встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб).

Разом з тим, оспорюваний виконавчий напис містить адресу боржника: 09201, Київська обл., Кагарлицький р-н., м. Кагарлик, вул. Кагатна, буд. 31.

Тобто, виконавчий напис містить адресу боржника (позивача), яка не відповідає місцезнаходженню останнього відповідно до відомостей з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що є порушенням приписів ст. 89 "Про нотаріат" та також свідчить про безпідставність видачі оспорюваного виконавчого напису.

В силу вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при здійсненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не дотримані: приписи Закону України "Про аграрні розписки" в частині підтвердження безспірності частини вимог кредитора; приписи ст. 89 Закону України "Про нотаріат", в частині зазначення у виконавчому листі адреси місцезнаходження боржника (позивача); положення пункту 12 Переліку, в частині наявності засвідченої кредитором копії письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику, що, в сукупності, свідчить про безпідставність видачі оспорюваного Виконавчого напису.

Також судом першої інстанції правомірно враховано, що положення виконавчого напису суперечать положенням п. 7 товарної аграрної розписки в частині черговості визначення майна, на яке може бути звернено стягнення.

Таким чином, позовні вимоги за вказаних обставин, є такими, що підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Судова колегія вважає необґрунтованими доводи відповідача в частині безспірності стягнення штрафних санкцій за виконавчим написом, оскільки такі вимоги не можуть бути включенні до виконавчого напису, так як така міра відповідальності не передбачене нотаріального засвідченою аграрною розпискою.

Також, колегія суддів зауважує на тому, що вищезгаданий виконавчий напис у частині стягнення штрафних санкцій фактично вчинено за договором поставки, за яким вчинення виконавчого напису не допускається.

Разом з цим, судова колегія вважає, що висновки адміністративного суду у справі № 320/8947/21 щодо дотримання виконавцем вимог виконавчої процедури не має жодного преюдиційного значення для даної справи з огляду на різний предмет і різні сторони спорів.

Окрім того, судова колегія зазначає, що викладені висновки у справі № 910/11370/21 не містять преюдиції, оскільки лише повторюють зміст ч. 1 ст. 13 Закону України "Про аграрні розписки", а не досліджують характер відповідальності позивача за виконавчим написом.

При цьому, колегія суддів зауважує на тому, що невідповідність виконавчого напису нормам ст. 89 Закону України "Про нотаріат" зокрема через не зазначення в ньому належної адреси позивача є окремою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Інші наведені у апеляційній скарзі, відповіді на відзив та письмових поясненнях аргументи відповідача не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги відповідача.

В свою чергу, наведені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, запереченнях на відповідь знайшли свої підтвердження при розгляді справи судом апеляційної інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СДГС ТРЕЙДИНГ" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 у справі № 910/11893/21 - без змін.

Матеріали справи № 910/11893/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.10.2022.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

К.В. Тарасенко