ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" жовтня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/611/22

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Тойс"

про стягнення заборгованості в сумі 30 872 грн. 42 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів.

19 серпня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Тойс" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 30 872 грн. 42 коп.

В обґрунтування позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс" посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт Тойс" зобов`язань за договором поставки № 05/19-14 Ки від 25 травня 2019 року, що у свою чергу призвело до виникнення заборгованості в сумі 30 872 грн. 42 коп. (з якої 17 029 грн. 90 коп. основного боргу, 3 702 грн. 26 коп. пені, 4 369 грн. 49 коп. інфляційних втрат, 667 грн. 80 коп. 3% річних та 5 108 грн. 97 грн. штрафу), яку позивач просить стягнути з відповідача.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на ст.ст. 11-16, 258, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629, 655, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 4,12,20,42,46,162-164,171,172,176,247 ГПК України.

Відповідач у свою чергу не скористався наданим йому законом правами подати письмові заперечення проти позову, або будь-які інші письмові заперечення по суті спору.

Суд зазначає, що до матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачам копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місця проживання відповідача, яка також є офіційною адресою його місця проживання згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 3, 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Ухвала суду про порушення провадження у справі, ухвалу суду про відкладення розгляду справи відповідачем не отримані, про що свідчать поштові повідомлення про повернення поштового відправлення з відмітною "адресат відсутній за вказаною адресою".

З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт Тойс" вважається повідомленим про розгляд справи № 918/611/22 належним чином, оскільки судом виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач проявив протиправну процесуальну бездіяльність.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, надання відповідачу можливості для подання відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними у справі матеріалами.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даного спору, останній не скористалися свої процесуальним правом на подачу відзиву або будь-яких інших пояснень, тому вважає можливим здійснювати розгляд справи по суті.

В судове засідання 18 жовтня 2022 року учасники процесу не забезпечили явку уповноважених представників.

Заяви та клопотання у справі.

20 вересня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшла заява про здійснення розгляду без його участі за наявними матеріалами справи.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/611/22 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Тойс" про стягнення заборгованості в сумі 30 872 грн. 42 коп., визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19 вересня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19 вересня 2022 року відкладено розгляд справи по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 04 жовтня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04 жовтня 2022 року відкладено розгляд справи по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 08 жовтня 2022 року.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

25 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт Тойс" (далі - покупець) укладено договір поставки № 05/19-14 (далі - договір) за умовами якого постачальник зобов`язувався передати у власність покупця щебеневу продукцію (далі - товар), в кількості та по ціні, визначеній домовленістю сторін, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах і в порядку, визначених даним договором (п. 1.1 Договору).

Конкретна кількість, ціна (вартість), асортимент, номенклатура товару, його часткове співвідношення за видами, марками визначаються видатковими накладними на кожну поставку (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.3. договору термін виконання замовлення встановлюється сторонами по домовленості та зазначається в замовленні покупця. Передача товару здійснюється на складі покупця або на складі постачальника за взаємною домовленістю сторін (п. 2.4. договору).

Згідно до п. 2.5. договору встановлено, що перехід права власності на товар відбувається в момент підписання покупцем видаткової накладної.

Пунктом 5 договору сторонами правочину встановлено умови ціни товару та порядок розрахунків, а саме: загальна ціна договору складається з суми накладних, по яким була здійснена поставка товару (п. 5.1. договору); оплата вартості товару здійснюється покупцем в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника на підставі виставленого постачальником рахунка-фактури та/або накладної на протязі 60 календарних днів з моменту поставки товару (п. 5.4. договору).

Згідно до п. 6.1. договору у випадку невиконання або неналежного виконання будь-якою із сторін своїх зобов`язань за цим договором винна сторона у порядку, передбаченому чинним законодавством України, відшкодовує іншій стороні всі документально підтверджені у зв`язку із з цим збитками.

У випадку невиконання або неналежного виконання п. 5.4. договору покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період виникнення заборгованості, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та проценти за користування чужими грошовими коштами в розрахунку 3% річних, нарахованих на суму грошового зобов`язання за весь період такого користування. У разі, якщо затримка по оплаті товару становить більше 30 календарних днів, Покупець зобов`язаний додатково до пені за не своєчасне виконання грошового зобов`язання та процентів за користування чужими грошовими коштами виплатити Постачальну штраф у розмірі 30% від суми заборгованості (п. 6.2. договору).

У випадку систематичного (2 і більше рази) прострочення оплати товару постачальник має право припинити постачання товару до моменту повного погашення простроченої заборгованості та/або шляхом направлення письмового повідомлення покупцю постачальник має право вимагати, а покупець зобов`язаний повернути нереалізований товар постачальнику протягом 14 (чотирнадцяти) днів з моменту отримання письмової вимоги постачальника незалежно від строків поставки даного товару (п. 6.3. договору).

У випадку порушення постачальником строків поставки товару згідно п. 2.3. договору, постачальник спланує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент постачання товару, від суми недопоставленого товару за кожен день прострочки постачання товару. У разі, якщо затримка з поставки товару становить більше 10 (десяти) календарних днів. Покупець має право відмовитися від прийняття такої партії Товару (п. 6.5. договору).

Відповідно до п. 6.8. договору нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання не припиняється протягом строку позовної давності.

Припинення дії договору по будь-якій з причин не звільняє сторони від оплати вже виконаних зобов`язань за договором. Сторони зобов`язані провести взаєморозрахунки протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання повідомлення про припинення дії договору однієї із сторін (п. 8.3. договору).

На виконання умов договору, позивач здійснив поставку товару для відповідача на загальну суму 17 029 грн. 90 коп.

Однак, відповідач у свою чергу взятого на себе зобов`язання з оплати за поставлений товар не виконав, що у свою чергу призвело виникнення заборгованості на загальну суму 17 029 грн. 90 коп.

Окрім того, позивач з метою досудового вирішення спору звертався до відповідача із претензією (22 липня 2022 року), однак вказана вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Враховуючи викладені обставини та прострочення у розрахунках за договором, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за порушення строків проведення оплати за поставлений товар в сумі 17 029 грн. 90 коп., штрафні санкції, а саме 5 108 грн. 97 коп. штрафу, 3 702 грн. 26 коп. пені та відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, а саме 667 грн. 80 коп. 3% річних, 4 369 грн. 49 коп. інфляційних втрат.

Наведені обставини стали причиною звернення позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Джерела права й акти їх застосування.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України, судом враховано законодавство що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору поставки.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України)

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У силу вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76-78 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення і висновок суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Аргументуючи позовні вимоги позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки від 25 травня 2019 року № 05/19-14 Ки.

В якості доказів вказаних обставини суду надано наступні докази, а саме: копію договору поставки від 25 травня 2019 року № 05/19-14 Ки; копію вимоги від 07 липня 2022 року № б/н; копії видаткових накладних; копію банківської виписки від 22 лютого 2022 року.

На підставі вказаних доказів судом встановлено, а саме: факт виникнення між сторонами договірних відносин з поставки товару; факт передачі позивачем товару відповідачу; факт отримання відповідачем товару; факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань по оплаті за поставлений товар.

Згідно до розрахунку заборгованості станом час звернення позивачем з позовом до суду заборгованість відповідача перед останнім за поставку товару становить 17 029 грн. 90 коп.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази повної сплати заборгованості відповідачем.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечені відповідачем.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Тойс" в частині стягнення основної заборгованості в сумі 17 029 грн. 90 коп., підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню.

Окрім того, враховуючи зазначені прострочення у розрахунках за договором, позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України та умов договору пеню, 3% річних, штраф та інфляційні втрати, а саме 3 702 грн. 26 коп. пені, 4 369 грн. 49 коп. інфляційних втрат, 667 грн. 80 коп. 3% річних та 5 108 грн. 97 грн. штрафу.

Суд здійснивши власний розрахунок за допомогою системи комплексного інформаційного забезпечення LIGA:360 встановив, що позивачем вірно нараховано суму відповідальності за неналежне виконання грошового зобов`язання.

Отже, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про правомірне нарахування позивачем відповідачу пені, 3% річних, штрафу та інфляційних втрат.

До стягнення з відповідача підлягає наступна відповідальність за невиконання грошового зобов`язання, а саме 3 702 грн. 26 коп. пені, 4 369 грн. 49 коп. інфляційних втрат, 667 грн. 80 коп. 3% річних та 5 108 грн. 97 грн. штрафу.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні в розумінні ст. ст. 74-78 ГПК України будь-які докази сплати у повному обсязі нарахованих штрафних санкцій.

Відповідно до пункту 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Пунктами 1 та 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

З правовою позицією та аргументами позивача суд погоджується та приймає останні.

Оцінка аргументам відповідача не надавалась, оскільки відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подачу відзиву на позовну заяву та будь-яких письмових заперечень.

Порушені права та інтереси позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дана справа, яка пов`язана з виконанням правочинів в господарській діяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Невиконання відповідачем зобов`язання в укладених з позивачем правочину порушило інтереси останнього, які полягають у несвоєчасному отриманні оплати за поставлений товар та обумовлює настання передбачених цим правочином та законом правових наслідків у вигляді стягнення суми заборгованості та відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, відтак позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем по справі у якості судових витрат заявлено сплату судового збору в розмірі 2 481 грн. 00 коп.

У зв`язку із повним задоволенням позову, та враховуючи, що в результаті неправильних дій відповідача, який не сплатив відповідачу обумовлені договором кошти у встановлений строк, що призвело до необхідності позивачу звертатись до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 2 481 грн. 00 коп., покладається відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Тойс" (33009, м. Рівне, вул. Біла, 53, код. 42415451) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 38, к. 12, код. 37567185) 17 029 (сімнадцять тисяч двадцять дев`ять) грн. 90 коп. основного боргу, 3 702 (три тисячі сімсот два) грн. 26 коп. пені, 4 369 (чотири тисячі триста шістдесят дев`ять) грн. 49 коп. інфляційних втрат, 667 (шістсот шістдесят сім) грн. 80 коп. 3% річних, 5 108 (п`ять тисяч сто вісім) грн. 97 грн. штрафу) та 2 481 (дві тисячі вісімдесят один) грн. 00 коп. судових витрат.

3. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27 жовтня 2022 року.

Суддя Войтюк В.Р.