РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.10.2022Справа № 910/6590/22
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноліміт", м. Полтава

про стягнення 27 186,72 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.07.2022 року Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноліміт" (відповідач) суми пені в розмірі 27 186,72 грн, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем вимог Договору №111/ВЗЗ-2022 від 05.04.2022 року щодо вчасної поставки товару позивачу.

Згідно з п. 2 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами та запропоновано сторонам у встановлені судом строки подати відповідні заяви по суті.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлялась ухвала суду від 15.08.2022 року.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №007 отримав ухвалу суду від 15.08.2022 про відкриття провадження у справі 25.08.2022.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, з урахуванням викладених норм та дати отримання ухвали суду відповідачем, строк для подачі останнім відзиву на позовну заяву встановлено судом до 09.09.2022 року (включно).

09.09.2022 року відповідачем до суду засобами поштового зв`язку направлено відзив на позовну заяву (відзив отримано судом 14.09.2022 року), в якому зазначено, що поставлений відповідачем товар був якісним і складений позивачем акт №3 від 14.04.2022 року не містить вказівки на обов`язкове ознайомлення учасників комісії з Інструкцією. Відповідачем зазначено, що матеріали справи не містять доказів відібрання проб поставленого товару. Окрім того, відповідачем зазначено, що об`єктивно неможливо поставити товар з порушенням та взагалі не поставити цей же товар, за таких умов необґрунтованим є нарахування пені. Відповідач звернув увагу, що товар посталений в повному обсязі, що свідчить про повне виконання відповідачем обов`язків за Договором. Окрім того, у відзиві відповідачем заявлено клопотання про зменшення суми пені.

19.09.2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що факт поставки недоброякісного товару підтверджується актом і зазначений товар не зараховується відповідачу у виконання поставки і підлягає заміні в строк 5 робочих днів, чого в даному випадку відповідачем здійснено не було. Факти неякісності поставки підтверджені рішеннями Господарського суду міста Києва в справах №№910/3984/22, 910/4101/22 та 910/4479/22. Окрім того, позивач заперечував проти зменшення розміру пені.

03.10.2022 року від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вказано, що обставина того, що позивач не підписав видаткові накладні не свідчить, що товар не був поставлений у ці дні. Щодо зазначених позивачем рішень, то відповідачем вказано, що подано апеляційні скарги на них. Окрім того, відповідач вказав, що поставка товару здійснювалась 14.04.2022 року, 21.04.2022 та 29.04.2022 року.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Питання щодо винесення рішення в справі відбувається з перевищенням встановленого строку у зв`язку з введенням на території України воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року станом на 30 діб Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", а в подальшому, продовженням строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб відповідно до Закону України про затвердження Указу президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №2119-ІХ (реєстр. №7168). Надалі строк дії воєнного стану в Україні, згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 №7300, продовжено з 05:30 години 25 квітня 2022 року строком на 30 діб до 25 травня 2022 року. В подальшому, 22 травня 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 година 25 травня 2022 року строком на 90 діб, - до 23 серпня 2022 року. В наступному, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 №573/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, - до 21 листопада 2022 року.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ноліміт" (учасник) 05.04.2022 укладено договір №111/ВЗЗ-2022 про закупівлю товару (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого учасник зобов`язується поставити замовнику якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що найменування (номенклатура, асортимент, кількість) товару зазначена в Додатку № 1 до цього Договору. Код ДК 021:2015:15330000-0: оброблені фрукти та овочі.

Якість товару, що поставляється учасником повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ГСТу, ДСТУ, ТУ на цей вид товару (п. 2.1. Договору).

Додатком №1 до Договору (специфікацією) та пунктом 3.1. визначено, що кількість товару складає 100 000 кг на загальну вартість 6 504 000,00 грн, у тому числі податок на додану вартість 20% - 1 084 000,00 грн.

Найменування товару (асортименту) згідно Додатку №1 до Договору (специфікації): сухофрукти (суміш) (далі - Товар).

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що дата та місце поставки Товару зазначається у письмовій заявці Замовника, сканкопія якої надсилається Замовником з його офіційної електронної пошти на електронну пошту Учасника , вказану у розділі 13 цього Договору. Учасник зобов`язаний засобами телефонного зв`язку підтвердити Замовнику (його уповноваженій особі) отримання заявки. У заявці зазначається найменування Товару, місце поставки Товару, кількість Товару та інша необхідна інформація для поставки Товару. У випадку корегування інформації, яка зазначена в заявці, Замовник має право здійснити таке корегування засобами зв`язку, з обов`язковим письмовим підтвердженням в подальшому. В разі відсутності письмового підтвердження таке корегування вважається недійсним.

Також, пунктом 5.2. Договору визначено, що передача (приймання-здача) Товару здійснюється в пунктах відвантаження, адреси котрих визначені у договорі.

Підпунктами 6.3.1. та 6.3.2. пункту 6.3. Договору визначено, що Відповідач зобов`язаний забезпечити поставку якісного Товару у строки, встановлені цим Договором, а також забезпечити поставку Товару, якість якого відповідає умовам, встановленим цим Договором.

Пунктом 7.1. Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, а також іншими чинними нормативно-правовими актами України та цим Договором.

Пунктом 7.3. Договору сторони узгодили між собою, що за порушення строку поставки Товару, зазначеного у заявці Позивача, Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі 0,1% вартості Товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого Товару.

Договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами і/діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та продовженого Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", а в частині оплати за поставлений Товар - до повного виконання Сторонами узятих на себе зобов`язань. Строк дії Договору може бути продовжений за згодою Сторін у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначений Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", але не довше ніж до 31.12.2022. (п. 10.1. Договору).

За твердженням Позивача, котре не заперечується Відповідачем, Позивачем було надіслано сканкопію на електронну пошту Відповідача заявки Позивача №78/8/2-119 від 07.04.2022 про необхідність поставки Товару в кількості 100 000 кг на склади замовника за зазначеними адресами в наступні строки:

- в м. Павлоград за адресою вул. Заводська, 55 - 5000 кг до 13.04.2022 року;

- в м. Павлоград за адресою вул. Заводська, 55 - 5000 кг до 29.04.2022 року;

- в м. Одеса за адресою Люстдорфська дорога, 7 - 5000 кг до 13.04.2022 року;

- в м. Одеса за адресою Люстдорфська дорога, 7 - 5000 кг до 29.04.2022 року;

- в м. Львів за адресою вул. Стрийська, 146 - 10000 кг до 13.04.2022 року;

- в м. Львів за адресою вул. Стрийська, 146 - 10000 кг до 29.04.2022 року;

- в м. Дніпро за адресою вул. Надії Алексєєнко, 46 - 3000 кг до 13.04.2022 року;

- в м. Дніпро за адресою вул. Надії Алексєєнко, 46 - 3000 кг до 29.04.2022 року;

- в м. Київ за адресою вул. Нижньоюрківська, 8-А - 5000 кг до 13.04.2022 року;

- в м. Київ за адресою вул. Нижньоюрківська, 8-А - 5000 кг до 29.04.2022 року;

- в м. Київ за адресою вул. Євгена Коновальця, 38 - 10000 кг до 13.04.2022 року;

- в м. Київ за адресою вул. Євгена Коновальця, 38 - 10000 кг до 29.04.2022 року;

- в м. Золочів за адресою вул. Січових Стрільців, 2 - 5000 кг до 13.04.2022 року;

- в м. Золочів за адресою вул. Січових Стрільців, 2 - 5000 кг до 29.04.2022 року;

- в м. Александрія за адресою вул. Діброви, 77/95 - 1000 кг до 13.04.2022 року;

- в м. Александрія за адресою вул. Діброви, 77/95 - 1000 кг до 29.04.2022 року;

- в с. Старе за адресою вул. Богомольця, 10 - 1000 кг до 13.04.2022 року;

- в с. Старе за адресою вул. Богомольця, 10 - 1000 кг до 29.04.2022 року;

- в м. Запоріжжя за адресою вул. Військбуд, 123 - 5000 кг до 13.04.2022 року;

- в м. Запоріжжя за адресою вул. Військбуд, 123 - 5000 кг до 29.04.2022 року.

Водночас обґрунтовуючи власні позовні вимоги позивач вказує, що Товар, визначений заявкою від 07.04.2022 №78/8/2-119, був поставлений відповідачем з порушенням строку, а саме:

- Відповідачем поставлено Товар у кількості 10 000 кг на загальну суму 650 400,00 грн. в м. Павлоград, відповідно до видаткової накладної №НЛ-0000269 від 27.04.2022;

- Відповідачем поставлено Товар у кількості 10 000 кг на загальну суму 650 400,00 грн. в м. Одеса, відповідно до видаткової накладної №НЛ-0000235 від 20.04.2022;

- Відповідачем поставлено Товар у кількості 20 000 кг на загальну суму 1 300 800,00 грн. в м. Львів, відповідно до видаткової накладної №НЛ-0000211 від 18.04.2022;

- Відповідачем поставлено Товар у кількості 6 000 кг на загальну суму 650 400,00 грн. в м. Дніпро, відповідно до видаткової накладної №НЛ-0000252 від 26.04.2022;

- Відповідачем поставлено Товар у кількості 10 000 кг на загальну суму 650 400,00 грн. в м. Київ, відповідно до видаткової накладної №НЛ-0000307 від 05.05.2022;

- Відповідачем поставлено Товар у кількості 10 000 кг на загальну суму 650 400,00 грн. в м. Золочів, відповідно до видаткової накладної №НЛ-0000290 від 28.04.2022;

- Відповідачем поставлено Товар у кількості 2 000 кг на загальну суму 130 080,00 грн. в м. Олександрія, відповідно до видаткової накладної №НЛ-0000255 від 26.04.2022;

- Відповідачем поставлено Товар у кількості 10 000 кг на загальну суму 650 400,00 грн. в м. Запоріжжя, відповідно до видаткової накладної №НЛ-0000213 від 21.04.2022.

Пунктом 7.3. розділу 3 Договору сторони узгодили між собою, що за порушення строку поставки Товару, зазначеного у письмовій заявці Позивача, Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі 0,1% вартості Товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого Товару. У випадку порушення строку поставки понад 30 календарних днів чи ненадання товарно-супровідних документів у термін, визначений у пункті 5.7. Договору, Позивач залишає за собою право на одностороннє розірвання цього Договору.

За твердженням Позивача, відповідно до умов Договору Позивач свої зобов`язання виконав своєчасно та у повному обсязі. Проте, Відповідач не здійснив поставку Товару у строки, передбачені умовами Договору, а також в обумовлений строк Відповідач не здійснив сплату суми штрафних санкцій згідно з умовами Договору.

Таким чином, звертаючись до суду із позовом Позивач просить стягнути із Відповідача 27 186,72 грн. - пені за прострочення терміну поставки.

Відповідач заперечуючи проти задоволення вказаних вимог зазначає, що поставка товару відбулась вчасно, а неприйняття цього товару позивачем не свідчить про порушення відповідачем строків поставки, визначених умовами Договору.

Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відтак, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 ГК України, глави 54 ЦК України (поставка, купівля-продаж).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Нормами ст. 530 ЦК України, закріплено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 612 ЦК України зазначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

У відповідності до пункту 7.3 Договору за порушення строку поставки Товару, зазначеного у письмовій заявці Позивача, Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі 0,1% вартості Товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості непоставленого Товару.

Відповідач, порушуючи взяті на себе договірні зобов`язання, поставив Товар з порушенням строків, визначених Договором, що відображується зазначеними у заявці датами та датами фактичної поставки видатковими накладними.

Заперечення відповідача щодо того, що поставка відбулась вчасно не підтверджуються матеріалами справи, оскільки згідно погоджених сторонами умов Договору поставлений товар має бути якісним та у визначені строки (пункти 1.1., 6.3., заявка від 07.04.2022 року), а фактична поставка товару, яка підлягала прийняттю позивачем була поставлена з порушенням зазначених у заявці дат.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, що фактично поставка Товару відбулася з простроченням відповідно до видаткових накладних:

- №НЛ-0000269 від 27.04.2022 (прострочення на 13 днів - з 14.04.2022 року по 26.04.2022 року);

- №НЛ-0000235 від 20.04.2022 (прострочення на 6 днів - з 14.04.2022 року по 19.04.2022 року);

- №НЛ-0000211 від 18.04.2022 (прострочення на 4 дні - з 14.04.2022 року по 17.04.2022 року);

- №НЛ-0000252 від 26.04.2022 (прострочення на 12 днів - з 14.04.2022 року по 25.04.2022 року);

- №НЛ-0000307 від 05.05.2022 (прострочення на 21 день - з 14.04.2022 року по 04.05.2022 року) + (прострочення на 5 днів - з 30.04.2022 року по 04.05.2022 року);

- №НЛ-0000290 від 28.04.2022 (прострочення на 14 днів - з 14.04.2022 року по 27.04.2022 року);

- №НЛ-0000255 від 26.04.2022 (прострочення на 12 днів - з 14.04.2022 року по 25.04.2022 року);

- №НЛ-0000213 від 21.04.2022 (прострочення на 7 днів - з 14.04.2022 року по 20.04.2022 року).

Таким чином, обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач вказує, що він має право нарахувати Відповідачу пеню за прострочення виконання останнім зобов`язання.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та встановив, що заявлена до стягнення сума штрафу та пені є арифметично правильною та відповідно обґрунтованою. З огляду на що, суд задовольняє вимогу про стягнення із відповідача 27 186,72 грн. - пені.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру пені, заявленої до стягнення, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України).

За змістом п. 42 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/211 від 07.04.2008 р. "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України" суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин. Отже, зазначені вище норми про право суду на зменшення неустойки ставлять його в залежність від співвідношення розміру неустойки і збитків. При цьому слід враховувати, що правила частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються на розсуд суду за визначених умов та на підставі аналізу конкретної ситуації.

У обґрунтування заяви про зменшення розміру пені відповідач посилається на те, що останнім виконано умови договору щодо поставки товару, а позивачем вказаний товар прийнятий без зауважень та заперечень.

З цього приводу суд зазначає, що доказів того, що порушення строків доставки сталось не з вини Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноліміт" відповідачем суду не надано. За таких обставин суд не вбачає підстав для зменшення розміру пені.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заперечення відповідача проти позовних вимог, що наведені у відзиві, суд розглянув та відхилив, як такі що не спростовують заявлених позовних вимог.

Відповідачем належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовано, водночас позивачем не доведено суду наявності правових підстав для покладення на відповідача відповідальності за неналежне виконання умов договору у вигляді санкцій понад суми, визнані судом обґрунтованими.

З огляду на викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідача суми пені в розмірі 27 186,72 грн.

Судовий збір, у розмірі 2 481,00 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ноліміт» (ідентифікаційний код 44476694, місцезнаходження: 36023, м. Полтава, вул. Огнівська, буд. 12, кв. 152) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) суму пені в розмірі 27 186,72 грн (двадцять сім тисяч сто вісімдесят шість гривень 72 копійки) та суму судових витрат в розмірі 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривна 00 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. МОРОЗОВ