ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року Справа № 915/1835/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Жиган А.О.,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго"

(54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, буд.5-А, ;

ел.адреса: ),

до відповідача: Миколаївської міської ради

(54027, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20, ;

ел.адреса: ),

про: стягнення заборгованості в розмірі 50960,01 грн, -

в с т а н о в и в:

17.12.2021 Обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №3988/33 від 10.12.2021 (вх.№19034/21), в якій просить суд стягнути з Миколаївської міської ради заборгованість у розмірі 50960,01 грн, з якої: 42744,92 грн основного боргу, який виник внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання по сплаті послуг за теплопостачання за опалювальні періоди з 2018-2019рр., 2019-2020рр., 2020-2021рр. до нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м.Миколаїв, вул.Першотравнева, 111/1 площею 103,40 кв.м.; 6030,99 грн збитків від інфляції та 2184,10 грн - 3% річних.

Позовні вимоги, з посиланням на положення ст.ст.11, 322, 509, 526, ч.2 ст.530, ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 24 Закону України "Про теплопостачання", ст.ст.1, 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обґрунтовані тим, що в опалювальних сезонах 2018-2019рр., 2019-2020рр., 2020-2021рр. позивач здійснював постачання теплової енергії до нежитлового приміщення площею 103,40 кв.м, яке розташоване за адресою: м.Миколаїв, вул.Першотравнева, 111/1. Вказані обставини підтверджуються нарядами/наказами на підключення до централізованої системи опалення та відключення від централізованої системи опалення. Вказане приміщення з 12.06.2018 (з моменту припинення Договору оренди №7313 з АТ "Ощадбанк") по 31.01.2020 (до укладення Договору оренди №7905 з ФОП Дайнега О.М) та з 02.09.2020 (з моменту припинення Договору оренди №7905) по квітень 2021 року (кінець опалювального сезону 2020-2021рр.) було вільне, в орендне користування не передано, а отже в опалювальні періоди, заявлені в позовних вимогах, а саме 2018 (з 05.11.2018)-2019рр., 2019-2020рр. (по 31.01.2020), 2020-2021рр., знаходились на утриманні Миколаївської міської ради. За періоди з 2018-2019рр., 2019-2020рр., 2020-2021рр. до вказаного нежитлового приміщення поставлено теплової енергії на суму 42744,92 грн, за яку відповідач не розрахувався. Враховуючи положення чинного законодавства, позивач стверджує, що саме відповідач, як власник, повинен здійснювати витрати на утримання спірного нежитлового приміщення та здійснювати оплату поставленої до нього теплової енергії за періоди 2018-2019рр., 2019-2020рр., 2020-2021рр. Крім, того позивачем нараховано збитки від інфляції та 3% річних.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2021, - справу №915/1835/21 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 22.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. У задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відмовлено. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 24.01.2022.

05.01.2022 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву б/н б/д (вх.№102/22), в якому виклав свої заперечення на позовну заяву та просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позивних вимог позивача та зазначає про наступне. Будь-яких договірних відносин між ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" та ММР за період опалювальних сезонів з 12.06.2018 по 31.01.2020 та з 02.09.2020 по 31.03.2021 (період за який вимагається оплата) не існувало. Посилаючись на ч.1 ст.257 ЦК України відповідач вказує, що сума стягнення не може бути вища, ніж та, що нарахована за три попередні роки. При цьому позовна заява датується 10.12.2021, а в позові зазначається період стягнення з 12.06.2018 по 31.01.2020 та з 02.09.2020 по 31.03.2021. Більше того, нежитловим приміщенням (Літ.А прим. з №102-1 по №102-15, з №103-1 по №103-8, з №105-1 по №105-5) по вул.Першотравнева, 111/1 надано нову адресу: Першотравнева, 111/1 згідно рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1002 від 11.11.2016 "Про зміну та надання адрес і внесення змін до рішень виконкому міської ради". Посилаючись на ч.2 ст.80 ГПК України відповідач вказує, що в матеріалах доданих до позовної заяви не надано підтвердження факту відпуску теплової енергії до вказаних нежитлових приміщень. Відповідач вважає, що позивачем не доведено факт отримання відповідачем послуги постачання теплової енергії в нежитловому приміщенні, яке розташоване за адресою: Миколаїв, вул.Першотравнева, 111/1 і взагалі не підтверджено наявності системи опалення.

17.01.2022 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив №81/33 від 13.01.2022 (вх.№622/22), в якій виклав свої заперечення на доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 24.01.2022 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 24.02.2022.

01.02.2022 від відповідача на адресу суду надійшла заява б/н б/д (вх.№1575/22), в якій просить розглядати справу без участі його представника.

24.02.2022 підготовче засідання не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введенням на всій території України воєнного стану за Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ та проведенням активних бойових дій на території Миколаївської області та міста Миколаєва.

Наказом голови Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2022 судові засідання призначені з 02.03.2022 по 01.04.2022 були скасовані, враховуючи ведення бойових дій на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду.

Відповідно до положень частини 7 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи, зокрема, неможливість Господарським судом Миколаївської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Голова Верховного Суду розпорядженням від 22.03.2022 №12/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Господарський суд Одеської області.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.07.2022 №41 з 26.07.2022 відновлено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Миколаївської області.

За вказаних обставин, розгляд справи відбувається у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні за указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України.

Ухвалою суду від 15.08.2022 призначено підготовче засідання на 05.09.2022.

31.08.2022 від позивача до суду надійшло клопотання б/н від 30.08.2022 (вх.№3506/22), в якому просить розглядати справу №915/1835/21 без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Ухвалою суду від 05.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.09.2022.

22.09.2022 суд ухвалив відкласти судовий розгляд справи на 17.10.2022.

17.10.2022 від позивача до суду надійшли пояснення №2024/33 від 11.10.2022 (за вх.№4466/22 документ сформований в системі "Електронний суд" 16.10.2022 та за вх.№4484/22 на поштову адресу суду) щодо нарахування теплової енергії за період - січень 2020 року по рахунку-фактурі від 31.01.2020.

Представники сторін у судове засідання 17.10.2022 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Відповідно до п.2) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі, зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 17.10.2022 підписано вступну та резолютивну частини рішення суду без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

У відповідності з метою і предметом діяльності, встановлених в статуті підприємства, Обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м.Миколаєва.

В опалювальних сезонах 2018-2019рр., 2019-2020рр., 2020-2021рр., а саме з 12.06.2018 (з моменту припинення Договору оренди №7313 з АТ "Ощадбанк") по 31.01.2020 (до укладення Договору оренди №7905 з ФОП Дайнега О.М.) та з 02.09.2020 (з моменту припинення Договору оренди №7905) по квітень 2021 року (кінець опалювального сезону 2020-2021рр.) нежитлове приміщення загальною площею 103,40 кв.м за адресою м.Миколаїв, вул.Першотравнева, 111/1 було вільне, в орендне користування не передано, а отже в опалювальні періоди, заявлені в позовних вимогах, а саме 2018 (з 05.11.2018)-2019рр., 2019-2020рр. (по 31.01.2020), 2020-2021рр. знаходились на утриманні Миколаївської міської ради.

В зазначені періоди позивач здійснював постачання теплової енергії до нежитлового приміщення площею 103,40 кв.м за адресою: м.Миколаїв, вул.Першотравнева, 111/1, що підтверджується: нарядом на підключення до централізованої системи опалення №97-а від 25.10.2018, нарядом про відключення від централізованої системи опалення №128А від 06.04.2019, нарядом на підключення до централізованої системи опалення №141-а від 01.11.2019, наказом про відключення від централізованої системи опалення №192 від 08.04.2020, нарядом на підключення до централізованої системи опалення №141А від 09.11.2020, наказом про відключення від централізованої системи опалення №236 від 12.04.2021 та відомостями (обліку) споживання теплової енергії.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2018 актом приймання-передавання нежитлові приміщення загальною площею 103,40 кв.м за адресою м.Миколаїв, вул.Першотравнева, буд.111/1 були передані від Миколаївського управління АТ "Ощадбанк" Управлінню комунального майна Миколаївської міської ради, що підтверджується вказаним актом, технічним паспортом на громадянський будинок Нежитлові приміщення адреса: №111, вул.Першотравнева, м.Миколаїв.

31.01.2020 між Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради та ФОП Дайнега Оленою Миколаївною був укладений Договір оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна №7905, що належить до комунальної власності, де предметом договору є нежитлові приміщення, загальною площею 103,40 кв.м та розміщені на першому поверсі по вул.Першотравнева, 111/1 строком з 31.01.2020 до 31.12.2022.

Того ж дня нежитлові приміщення загальною площею 103,40 кв.м за адресою м.Миколаїв, вул.Першотравнева, буд.111/1 були передані від Управління комунального майна Миколаївської міської ради ФОП Дайнегі Олені Миколаївні, що підтверджується Актом приймання-передавання від 31.01.2020 комунального майна по Договору оренди №7905 від 31.01.2020.

Листом №2022/02.02.01-40/14/20 від 10.04.2020 Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради було повідомлено, що 31.01.2020 Управлінням комунального майна Миколаївської міської ради укладено Договір оренди нежитлового приміщення за адресою м.Миколаїв, вул.Першотравнева, 111/1 з ФОП Дайнега О.М.

19.03.2021 ФОП Дайнегою О.М. було повідомлено позивача та надано документи стосовно того, що 02.09.2020 Договором про внесення змін до Договору оренди №7905 від 31.01.2020 було припинено дію останнього на підставі п.10.4. починаючи з 02.09.2020.

02.09.2020 актом приймання-передавання нежитлові приміщення загальною площею 103,40 кв.м за адресою м.Миколаїв, вул.Першотравнева, буд.111/1 від ФОП Дайнеги О.М. були передані Управлінню комунального майна Миколаївської міської ради.

Нежитлові приміщення площею 103,40 кв.м з 12.06.2018 (з моменту припинення Договору оренди №7313 з АТ "Ощадбанк") по 31.01.2020 (до укладення Договору оренди №7905 з ФОП Дайнега О.М) та з 02.09.2020 (з моменту припинення Договору оренди №7905) по квітень 2021 року (кінець опалювального сезону 2020-2021) були вільними, в орендне користування не передані, а отже в опалювальні періоди, заявлені в позовних вимогах, а саме 2018 (з 05.11.2018)-2019рр., 2019-2020рр. (по 31.01.2020), 2020-2021рр., знаходились на утриманні Миколаївської міської ради.

Позивач вказує, а відповідач підтверджує, що між ними договір на постачання теплової енергії не укладався.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією укласти Договір купівлі-продажу теплової енергії, що постачається до вільного нежитлового приміщення за адресою: м.Миколаїв, вул.Першотравнева, 111/1, що підтверджується листами позивача від 23.05.2019 вх.№1688/25, від 23.01.2020 вх.№209/25, від 18.02.2020 вх.№423/3025, від 26.04.2021 №1375/25.

Проте, відповідач проігнорував пропозицію укладення відповідного договору не зважаючи, що відповідно до ст.24 Закону України "Про теплопостачання" основними обов`язками споживача теплової енергії зокрема є: своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення 42744,92 грн вартості поставленої в опалювальних сезонах 2018-2019рр., 2019-2020рр., 2020-2021 рр. за періоди з 05.11.2018 по 06.04.2019, з 01.11.2019 по 30.01.2020, з 09.11.2020 по 12.04.2021 теплової енергії до нежитлового приміщення площею 103,40 кв.м за адресою: м.Миколаїв, вул.Першотравнева, 111/1.

Вказане приміщення розташоване в житловому будинку, де система опалення є єдиною, а теплова енергія подавалась в опалювальні період з 2018-2019рр., 2019-2020рр., 2020-2021рр. Отже, в умовах єдиної системи централізованого опалення подача теплоносія до системи теплоспоживання будівлі забезпечує опалення всіх її приміщень, теплове обладнання яких підключено до системи централізованого опалення.

Теплове обладнання вищевказаних приміщень, власником яких є відповідач, підключено до системи централізованого опалення будинку, він фактично є споживачем тепла в опалювальних періодах з 2018-2019рр., 2019-2020рр., 2020-2021рр., що підтверджується відомістю споживання теплової енергії абонентом по вузлу №501593.01.

При обрахунку вартості спожитої без договору теплової енергії позивачем визначено пропорційно опалювальній площі нежитлових приміщень із застосуванням тарифів, що зазначені в наказах ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" відповідно до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (а.с.41-46).

Усі донарахування за спожиту теплову енергію були здійснені відповідно до змін (які стали відомі позивачу з березня 2021 року) про припинення Договору оренди №7905 та передачі відповідачу вдруге за актом приймання-передавання нежитлових приміщень.

Позивач у періоди з листопада 2018 року по квітень 2019 року включно, з листопада 2019 року по січень 2020 року включно та з березня 2021 року по квітень 2021 року включно щомісячно виставляв відповідачу рахунки-фактури на оплату спожитої у відповідному місяці теплової енергії (а.с.47-55), які щомісячно за супровідними листами направлялись відповідачу, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, фіскальним чеком, роздруківкою із АСКОД 10 та вручено нарочно (а.с.22-28).

Зазначені у рахунках обсяги споживання теплової енергії підтверджують відомості споживання теплової енергії, які відповідачем не заперечені (а.с.29-40).

На дату подання позову, вартість спожитої у спірний період теплової енергії в сумі 42744,92 грн відповідачем не оплачена, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про теплопостачання" балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про теплопостачання" одним з обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до ч.4 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії.

Статтею 25 Закону України "Про теплопостачання" передбачено обов`язок споживача на своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з ч.2 ст.275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Зазначені положення кореспондуються з пунктами 4, 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, якими передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, споживач зобов`язаний до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання укласти з теплопостачальною організацією такий договір.

Відповідно до п.3 Правил користування тепловою енергією, споживач теплової енергії фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно із ст.1 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Судом встановлено, що між сторонами не укладався договір на постачання теплової енергії на потреби опалення нежитлового приміщення площею 103,40 кв.м за адресою: м.Миколаїв, вул.Першотравнева, 111/1.

Однак, з аналізу положень Правил користування тепловою енергією, зокрема пункту 44, вбачається, що термін "споживач" застосовується в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання.

Частиною 6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися фактичні договірні відносини щодо постачання та споживання теплової енергії у нежитлове приміщення площею 103,40 кв.м за адресою: м.Миколаїв, вул.Першотравнева, 111/1, яке належать відповідачу на праві власності.

Як вбачається з матеріалів справи, в опалювальних сезонах 2018-2019рр., 2019-2020рр., 2020-2021рр., а саме з 05.11.2018 по 06.04.2019, з 01.11.2019 по 30.01.2020, 09.11.2020 по 12.04.2021, позивач здійснював постачання теплової енергії до нежитлового приміщення за адресою: м.Миколаїв, вул.Першотравнева, 111/1, що підтверджується нарядами та наказами (нарядом на підключення до централізованої системи опалення №97-а від 25.10.2018, нарядом про відключення від централізованої системи опалення №128А від 06.04.2019, нарядом на підключення до централізованої системи опалення №141-а від 01.11.2019, наказом про відключення від централізованої системи опалення №192 від 08.04.2020, нарядом на підключення до централізованої системи опалення №141А від 09.11.2020, наказом про відключення від централізованої системи опалення №236 від 12.04.2021) та відомостями (обліку) споживання теплової енергії.

Вказане приміщення розташоване в житловому будинку, де система опалення є єдиною. Теплове обладнання нежитлового приміщення, власником якого є відповідач, підключено до системи централізованого опалення будинку, він фактично є споживачем тепла в опалювальних періодах з 2018-2019рр., 2019-2020рр., 2020-2021рр., що підтверджується відомістю споживання теплової енергії абонентом по вузлу №501593.01.

Факт постачання теплової енергії підтверджується також наявними в матеріалах справи відомостями щодо споживання теплової енергії по вузлу обліку.

Таким чином, позивачем доведено, що за періоди з 05.11.2018 по 06.04.2019, з 01.11.2019 по 30.01.2020, 09.11.2020 по 12.04.2021 позивач поставив відповідачу теплову енергію на суму 42744,92 грн.

Отже, обов`язок відповідача сплатити вартість спожитої теплової енергії виникає з самого факту споживання теплової енергії, що підтверджується нарядами/наказами на підключення та відключення до/від централізованої системи опалення.

Заперечення відповідача щодо відсутності його обов`язку оплачувати фактично надані послуги на позадоговірних засадах, оскільки відносини між сторонами по справі (виконавцем та споживачем), як учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг, повинні ґрунтуватись на договорі про надання житлово-комунальних послуг укладеного на основі типового договору, а обов`язку споживача (відповідача) оплачувати вартість житлово-комунальних послуг має передувати виконання позивачем обов`язку підготувати договір на надання житлово-комунальних послуг та надати його на підписання споживачу, судом відхиляються. Слід зазначити, що відповідач мав право відмовитись від отримання послуг позивача та прийняти необхідні міри щодо відключення нежитлового приміщення від системи теплопостачання.

Суду не надано доказів того, що у спірний період нежитлове приміщення площею 103,40 кв.м за адресою: м.Миколаїв, вул.Першотравнева, 111/1 було відключено від внутрішньобудинкової системи теплопостачання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у відповідача виникло зобов`язання щодо сплати безпідставно спожитої теплової енергії в розмірі 42744,92 грн за періоди з 05.11.2018 по 06.04.2019, з 01.11.2019 по 30.01.2020, 09.11.2020 по 12.04.2021.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В обґрунтування періоду нарахування збитків від інфляції та 3% річних, позивач посилається на приписи ч.2 ст.530 ЦК України, згідно яких якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач в періоди з листопада 2018 року по квітень 2019 року включно, з листопада 2019 року по січень 2020 року включно та з березня 2021 року по квітень 2021 року щомісячно виставляв відповідачу рахунки-фактури №6315.09 на оплату спожитої у відповідному місяці теплової енергії, які щомісячно за супровідними листами направлялись відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, фіскальним чеком, роздруківкою із АСКОД 10 та вручено нарочно.

Позивачем нараховано збитки від інфляції за період з 01.01.2019 по 30.11.2021 по кожному окремому зобов`язанню (кожному окремому рахунку) в загальній сумі 6030,99 грн та 3% річних за період з 15.01.2019 по 31.05.2021 по кожному окремому зобов`язанню (кожному окремому рахунку) в загальній сумі 2184,10 грн.

У абз.2 п.1.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013, визначено, що днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Перевіривши виконаний позивачем розрахунок збитків від інфляції, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, оскільки позивачем було не вірно визначено періоди виникнення обов`язку відповідача щодо оплати спожитої теплової енергії, виходячи з наступних розрахунків:

1) за зобов`язанням листопада 2018 року - за період з лютого 2019 року по листопад 2021 року; сума боргу на початок періоду 2550,90 грн; сумарний індекс інфляції склав 1,18290282; збитки від інфляції 466,57 грн (2550,90 грн х 1,18290282 - 2550,90 грн);

2) за зобов`язанням грудня 2018 року - за період з лютого 2019 року по листопад 2021 року; сума боргу на початок періоду 5255,10 грн; сумарний індекс інфляції склав 1,18290282; збитки від інфляції 961,17 грн (5255,10 грн х 1,18290282 - 5255,10 грн);

3) за зобов`язанням січня 2019 року - за період з червня 2019 року по листопад 2021 року; сума боргу на початок періоду 4250,56 грн; сумарний індекс інфляції склав 1,14694078; збитки від інфляції 624,58 грн (4250,56 грн х 1,14694078 - 4250,56 грн);

4) за зобов`язанням лютого 2019 року - за період з червня 2019 року по листопад 2021 року; сума боргу на початок періоду 2731,75 грн; сумарний індекс інфляції склав 1,14694078; збитки від інфляції 401,41 грн (2731,75 грн х 1,14694078 - 2731,75 грн);

5) за зобов`язанням березня 2019 року - за період з червня 2019 року по листопад 2021 року; сума боргу на початок періоду 1682,92 грн; сумарний індекс інфляції склав 1,14694078; збитки від інфляції 247,29 грн (1682,92 грн х 1,14694078 - 1682,92 грн);

6) за зобов`язанням квітня 2019 року - за період з червня 2019 року по листопад 2021 року; сума боргу на початок періоду 788,72 грн; сумарний індекс інфляції склав 1,14694078; збитки від інфляції 115,90 грн (788,72 грн х 1,14694078 - 788,72 грн);

7) за зобов`язанням листопада 2019 року - за період з лютого 2020 року по листопад 2021 року; сума боргу на початок періоду 2098,60 грн; сумарний індекс інфляції склав 1,14589570; збитки від інфляції 306,18 грн (2098,60 грн х 1,14589570 - 2098,60 грн);

8) за зобов`язанням грудня 2019 року - за період з лютого 2020 року по листопад 2021 року; сума боргу на початок періоду 2707,08 грн; сумарний індекс інфляції склав 1,14589570; збитки від інфляції 394,95 грн (2707,08 грн х 1,14589570 - 2707,08 грн);

9) за зобов`язанням січня 2020 року - за період з березня 2020 року по листопад 2021 року; сума боргу на початок періоду 3555,18 грн; сумарний індекс інфляції склав 1,14934373; збитки від інфляції 530,94 грн (3555,18 грн х 1,14934373 - 3555,18 грн);

10) за зобов`язанням березня 2021 року - за період з травня 2021 року по листопад 2021 року; сума боргу на початок періоду 16473,69 грн; сумарний індекс інфляції склав 1,04369595; збитки від інфляції 719,83 грн (16473,69 грн х 1,04369595 - 16473,69 грн);

11) за зобов`язанням квітня 2021 року - за період з травня 2021 року по листопад 2021 року; сума боргу на початок періоду 650,42 грн; сумарний індекс інфляції склав 1,04369595; збитки від інфляції 28,42 грн (650,42 грн х 1,04369595 - 650,42 грн).

За вказаних обставин, стягненню з відповідача підлягають збитки від інфляції у загальній сумі 4797,24 грн (466,57 + 961,17 + 624,58 + 401,41 + 247,29 + 115,90 + 306,18 + 394,95 + 530,94 +719,83 + 28,42).

В частині стягнення збитків від інфляції у сумі 1233,75 грн слід відмовити.

Перевіривши виконаний позивачем розрахунок 3% річних, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, оскільки позивачем було не вірно визначено періоди виникнення обов`язку щодо оплати відповідачем спожитої теплової енергії та допущено арифметичні помилки у кількості днів прострочки за вказані періоди у розрахунку, виходячи з наступних розрахунків:

1) за зобов`язанням листопада 2018 року - за період з 19.01.2019 по 31.05.2021; сума боргу на початок періоду 2550,90 грн; кількість днів за вказаний період становить 863 дн.; 3% річних: 2550,90 грн х 3%/365 дн. х 347 дн. + 2550,90 грн х 3%/366 дн. х 366 дн. + 2550,90 грн х 3%/365 дн. х 150 дн. = 180,73 грн;

2) за зобов`язанням грудня 2018 року - за період з 19.01.2019 по 31.05.2021; сума боргу на початок періоду 5255,10 грн; кількість днів за вказаний період становить 863 дн.; 3% річних: 5255,10 грн х 3%/365 дн. х 347 дн. + 5255,10 грн х 3%/366 дн. х 366 дн. + 5255,10 грн х 3%/365 дн. х 150 дн. = 372,32 грн;

3) за зобов`язанням січня 2019 року - за період з 01.06.2019 по 31.05.2021; сума боргу на початок періоду 4250,56 грн; кількість днів за вказаний період становить 730 дн.; 3% річних: 4250,56 грн х 3%/365 дн. х 214 дн. + 4250,56 грн х 3%/366 дн. х 366 дн. + 4250,56 грн х 3%/365 дн. х 150 дн. = 254,68 грн;

4) за зобов`язанням лютого 2019 року - за період з 01.06.2019 по 31.05.2021; сума боргу на початок періоду 2731,75 грн; кількість днів за вказаний період становить 730 дн.; 3% річних: 2731,75 грн х 3%/365 дн. х 214 дн. + 2731,75 грн х 3%/366 дн. х 366 дн. + 2731,75 грн х 3%/365 дн. х 150 дн. = 163,68 грн;

5) за зобов`язанням березня 2019 року - за період з 01.06.2019 по 31.05.2021; сума боргу на початок періоду 1682,92 грн; кількість днів за вказаний період становить 730 дн.; 3% річних: 1682,92 грн х 3%/365 дн. х 214 дн. + 1682,92 грн х 3%/366 дн. х 366 дн. + 1682,92 грн х 3%/365 дн. х 150 дн. = 100,84 грн;

6) за зобов`язанням квітня 2019 року - за період з 01.06.2019 по 31.05.2021; сума боргу на початок періоду 788,72 грн; кількість днів за вказаний період становить 730 дн.; 3% річних: 788,72 грн х 3%/365 дн. х 214 дн. + 788,72 грн х 3%/366 дн. х 366 дн. + 788,72 грн х 3%/365 дн. х 150 дн. = 47,26 грн;

7) за зобов`язанням листопада 2019 року - за період з 05.02.2020 по 31.05.2021; сума боргу на початок періоду 2098,60 грн; кількість днів за вказаний період становить 481 дн.; 3% річних: 2098,60 грн х 3%/366 дн. х 331 дн. + 2098,60 грн х 3%/365 дн. х 150 дн. = 82,81 грн;

8) за зобов`язанням грудня 2019 року - за період з 05.02.2020 по 31.05.2021; сума боргу на початок періоду 2707,08 грн; кількість днів за вказаний період становить 481 дн.; 3% річних: 2707,08 грн х 3%/366 дн. х 331 дн. + 2707,08 грн х 3%/365 дн. х 150 дн. = 106,82 грн;

9) за зобов`язанням січня 2020 року - за період з 28.02.2020 по 31.05.2021; сума боргу на початок періоду 3555,18 грн; кількість днів за вказаний період становить 458 дн.; 3% річних: 3555,18 грн х 3%/366 дн. х 308 дн. + 3555,18 грн х 3%/365 дн. х 150 дн. = 133,58 грн;

10) за зобов`язанням березня 2021 року - за період з 06.05.2021 по 31.05.2021; сума боргу на початок періоду 16473,69 грн; кількість днів за вказаний період становить 25 дн.; 3% річних: 16473,69 грн х 3%/365 дн. х 25 дн. = 33,85 грн;

11) за зобов`язанням квітня 2021 року - за період з 06.05.2021 по 31.05.2021; сума боргу на початок періоду 650,42 грн; кількість днів за вказаний період становить 25 дн.; 3% річних: 650,42 грн х 3%/365 дн. х 25 дн. = 1,34 грн.

За вказаних обставин, стягненню з відповідача підлягають 3% річних у загальній сумі 1477,91 грн (180,73+372,32+254,68+163,68+100,84+47,26+82,81+106,82+133,58+33,85+1,34).

В частині стягнення 3% річних у сумі 706,19 грн слід відмовити.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Миколаївської міської ради (54027, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20, ) на користь Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" (54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, буд.5-А, ) 42744,92 грн основного боргу, 4797,24 грн збитків від інфляції, 1477,91 грн - 3% річних та 2183,51 грн судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 27.10.2022 року.

Суддя М.В.Мавродієва