ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

20.10.2022м. Дніпро№ 904/3558/22

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши заяву:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» м. Київ

боржник: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 м. Дніпро

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» м. Київ звернулось із заявою про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Дніпро суми боргу в розмірі 2483грн.16коп.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на порушення боржником зобов`язань з оплати поставленого товару на підставі договору поставки №002881 від 28.03.2019.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у його видачі, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До заяви про видачу судового наказу Товариство з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» долучило копію договору поставки №002881 від 28.03.2019, видаткові накладні №ДНЕ-009755 від 12.02.2022 на суму 346грн.56коп., №ДНЕ-012657 від 23.02.2022 на суму 1270грн.44коп., №ДНЕ-003978 від 20.01.2022 на суму 866грн.16коп.

В пункті 8.5 договору поставки №002881 від 28.03.2019 зазначено, що «цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до «__» _______ 20__р., а у фінансовій частині до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. У разі, якщо жодна сторона протягом 30календарних днів до закінчення терміну дії даного договору не заявить про наміри його розірвання, цей договір вважається пролонгованим та них же умовах терміном на один календарний рік».

Статтею 267 Господарського кодексу України передбачено, що договір поставки може бути укладений на один рік, на строк більше одного року (довгостроковий договір) або на інший строк, визначений угодою сторін. Якщо в договорі строк його дії не визначений, він вважається укладеним на один рік.

З огляду на положення статті 267 Господарського кодексу України та відсутність строку дії договору в пункті 8.5 договору поставки №002881 від 28.03.2019, договір поставки №002881 від 28.03.2019 був укладений на один рік, тобто до 28.03.2020.

Враховуючи передбачену сторонами автоматичну пролонгацію на один календарний рік, строк дії договору поставки був продовжений виключно до 28.03.2021.

Зміст пункту 8.5 договору №002881 від 28.03.2019 не передбачає багаторазове продовження строку дії договору на наступний календарний рік. Тому строк дії договору №002881 від 28.03.2019 закінчився 28.03.2021.

Видаткові накладні №ДНЕ-003978 від 20.01.2022, №ДНЕ-009755 від 12.02.2022, №ДНЕ-012657 від 23.02.2022 про поставку товару складені за межами строку дії договору №002881 від 28.03.2019.

Таким чином вимоги заявника про стягнення суми боргу в розмірі 2483грн.16коп. не базуються на договорі, укладеному у письмовій (в тому числі електронній) формі.

Пунктом 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу

Частиною 2 статті 153 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно з частиною 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись нормами Господарського кодексу Украъни, статтями 12, 147, 148, 151 - 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» м. Київ про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Дніпро суми боргу в розмірі 2483грн.16коп.

Ухвала набирає законної сили 20.10.2022 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.Г. Новікова