РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.10.2022Справа № 910/4717/22
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОКСІ РЕНТ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ"

про визнання недійсним повідомлення про одностороннє розірвання

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ОКСІ РЕНТ"

про вилучення об`єктів лізингу

При секретарю судового засідання: Габорак О.М.

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): не з`явився;

від відповідача (за первісним позовом): Мазаєв С.О. - посадова особа (довіреність б/н від 29.07.2016; витяг ЄДРПОУ).

встановив:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "ОКСІ РЕНТ" до товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" про визнання недійсним повідомлення про одностороннє розірвання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між сторонами укладено договори фінансового лізингу.

Відповідачем направлено позивачу повідомлення вих. №1326 від 02.05.2022 про відмову від (розірвання) 34 договорів фінансового лізингу.

Позивач вважає одностороннє розірвання ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" (відмову від) договорів фінансового лізингу безпідставним та незаконним, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Вищезазначена ухвала суду отримана відповідачем 28.06.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 012.

11.07.2022 до канцелярії суду позивачем подано додаткові документи.

18.07.2022 до канцелярії суду товариством з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" подано відзив на позовну заяву.

18.07.2022 до канцелярії суду (направлена поштою 13.07.2022) від товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" надійшла заява про забезпечення позову (подана одночасно з пред`явленням зустрічного позову).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2022 в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" про забезпечення позову відмовлено.

19.07.2022 до канцелярії суду (направлена поштою 13.07.2022) від товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" надійшла зустрічна позовна заява в якій просить суд: визнати розірваними договори фінансового лізингу згідно переліку (34 договори) та вилучити та передати власнику - позивачу об`єкти лізингу згідно переліку (34 автомобілі).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 вищевказану зустрічну позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

04.08.2022 до канцелярії суду позивач подав заяву з доданими документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2022 року відкрито провадження у справі та об`єднано зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" до товариства з обмеженою відповідальністю "ОКСІ РЕНТ" про визнання недійсним повідомлення про одностороннє розірвання в одне провадження з первісним позовом у справі № 910/4717/22 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2022 постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, розгляд зустрічного позову призначити разом з первісним у підготовчому засіданні на 06.09.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 відмовлено у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ОКСІ РЕНТ" про забезпечення позову.

У підготовче засідання 06.09.2022 представники товариства з обмеженою відповідальністю "ОКСІ РЕНТ" не з`явилися, хоча про місце, дату та час підготовчого засідання Товариство було повідомлене належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2022 відкладено підготовче засідання у справі на 20.09.2022.

20.09.2022 через відділ діловодства суду від товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" надійшло клопотання, в якому просить суд: 1) визнати розірваними договори фінансового лізингу згідно переліку (34 договори) 2) вилучити та передати власнику - позивачу за зустрічним позом - об`єкт лізингу, а саме: автомобіль Peugeot 301 Activ седан 5 дверей 1.6 115 к.с. 5-ст. механічна, 2021 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 3) на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України (у зв`язку з відсутністю предмету спору), закрити провадження в частині вилучення та передачі власнику - позивачу - 33-х об`єктів лізингу згідно переліку, 4) повернути позивачу за зустрічним позовом частину сплаченого ним судового збору в розмірі 81 873,00 грн.

Представником товариства з обмеженою відповідальністю "ОКСІ РЕНТ" в засіданні було подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову, судові витрати покласти на ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ". Також, у відзиві зазначено, що станом на 20.09.2022 ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" вилучено по списку транспортні засоби - об`єкти лізингу з користування та володіння ТОВ "ОКСІ РЕНТ".

Протокольною ухвалою від 20.09.2022 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 04.10.2022.

04.10.2022 через відділ діловодства суду від товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" надійшло клопотання про зменшення позовних вимог за зустрічним позовом та про повернення судового збору, а також відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву. В поданому клопотанні позивач за зустрічним позовом просить суд: визнати розірваними договори фінансового лізингу згідно переліку (34 договори), 2) вилучити та передати власнику - позивачу за зустрічним позовом - об`єкт лізингу, а саме: автомобіль Peugeot 301 Activ седан 5 дверей 1.6 115 к.с. 5-ст.механічна, 2021 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 3) на підставі п.2 ч.2 ст. 56 ГПК України зменшити розмір позовних вимог в частині вилучення та передачі власнику - позивачу за зустрічним позовом - 33-х об`єктів лізингу згідно переліку, 4) повернути позивачу за зустрічним позовом частину сплаченого ним судового збору в розмірі 81 873,00 грн., 5) стягнути з відповідача за зустрічним позовом судовий збір, 6) стягнути з відповідача за зустрічним позовом 50 000,00 грн. витрат на проіесійну правничу допомогу.

У підготовче засідання 04.10.2022 не з`явився позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним), хоча про місце, дату та час був повідомлений належним чином.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" не підримав подане 20.09.2022 клопотання про закриття провадження в частині та просив суд задовольнити клопотання про зменшення позовних вимог та повернення судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 прийнято до розгляду заяву товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" про зменшення розміру позовних вимог за зустрічним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи з її врахуванням. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 18.10.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" про повернення судового збору задоволено. Повернуто товариству з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" (01054, місто Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 13/2, літера Б; ) сплачений судовий збір у розмірі 81 873 (вісімдесят одна тисяча вісімсот сімдесят три) грн 00 коп. згідно з платіжним дорученням № 8811 від 01.08.2022, яке знаходиться в матеріалах справи 910/4717/22.

В судове засідання 18.10.2022 не з`явився позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним), хоча про місце, дату та час був повідомлений належним чином.

Представник відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) підтримав зустрічний позов, просив суд його задовольнити, заперечив проти первісного позову.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача за зустрічним позовом, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача за первісним позовом не підлягають задоволенню, а позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню частково.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" (лізингодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "ОКСІ РЕНТ" (лізингоодрежувач) укладено договори фінансового лізингу, а саме:

- №210831-5/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021,

- №210831-7/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021,

- №210831-8/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021,

- №210831-9/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021,

- №210915-31/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-32/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-14/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-15/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-16/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-17/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-19/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-20/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-21/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-23/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-24/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-25/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-26/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-27/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-28/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-29/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-30/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-1/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-3/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-4/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-5/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-6/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-7/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-8/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-10/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-11/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-12/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-33/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-34/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021,

- №210915-35/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021.

Відповідно до п.1.1 договорів, лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування об`єкт лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в Додатку "Специфікація", а лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на об`єкт лізингу згідно умов цього договору (за виключенням випадків, передбачених договором та/або законодавством). Найменування фінансової операції: фінансовий лізинг.

Пунктом 1.2 загальних умов договорів передбачено, що строк користування лізингоодержувачем об`єктом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу зазначених в додатку "Графік сплати лізингових платежів" до договору (надалі - Графік) та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року.

Пунктом 3.4 загальних умов договорів передбачено, що приймання лізингоодержувачем об`єкта лізингу в лізинг оформлюється шляхом складання акту. Підписання лізингоодержувачем акту підтверджує в т.ч. належну якість, комплектність, справність об`єкта лізингу і відповідність об`єкта лізингу вимогам лізингоодержувача та умовам договору. З моменту підписання сторонами акту до лізингоодержувача переходять усі ризики, пов`язані з користуванням та володінням об`єктом лізингу (в тому числі ризики, випадкового знищення чи пошкодження об`єкта лізингу, ризики пов`язані з відшкодуванням збитків та шкоди, завданої третім особам внаслідок користування об`єктом лізингу). З моменту підписання акту лізингоодержувач несе повну цивільну відповідальність перед третіми особами за його використання, відшкодовує у повному обсязі шкоду третім особам, заподіяну внаслідок експлуатації об`єкта лізингу, несе відповідальність за порушення правил дорожнього руху, правил зупинки, паркування та стоянки за участю об`єкта лізингу (в т.ч. зафіксованих у автоматичному режимі, а також за допомогою фото та відеофіксації). Ризик невідповідності об`єкта лізингу цілям використання цього об`єкта лізингу несе лізингоодержувач. Лізингодавець залишає у себе один комплект ключів від об`єкта лізингу та зберігає його протягом всього строку дії договору (якщо об`єкт лізингу - транспортний засіб).

Відповідно до п. 4.3 загальних умов договорів до припинення даного договору об`єкт лізингу не може вивозитись чи будь-яким іншим чином переміщуватись за межі території України бути переданим (відчуженими лізингоодержувачем за будь-якими договорами, обтяженим будь-якими обтяженнями будь-якими особами без письмової згоди лізингодавця).

Згідно п. 4.4 загальних умов договорів лізингоодержувач має право експлуатувати, зберігати, переміщувати об`єкт лізингу по всій території України, окрім: тимчасово окупованих територій, визначених відповідно до Закону України від 18.01.2018 №2268-VІІІ "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" та Закону України від 15.04.2014 №1207-VІІ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (в т.ч. відповідних територій Донецької і Луганської областей, а також усієї території Автономної Республіки Крим); території (зон) проведення Операції об`єднаних сил, території введення надзвичайного чи військового стану у разі запровадження на такій території такого заходу правового режиму, як примусове відчуження майна.

Пунктом 4.4.1 загальних умов договорів передбачено, що у випадку зміни адреси базування об`єкта лізингу, лізингоодержувач зобов`язаний повідомити про це лізингодавця протягом трьох робочих днів.

Пунктами п.п. 5.2.1, 5.2.2 загальних умов договорів лізингоодержувач зобов`язується: щомісяця (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення попереднього місяця) письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі встановленою додатком "Довідка" до договору та фото спидометра та всіх чотирьох сторін (а у разі повідомлення/направлення інформації про пошкодження додатково надавати фото пошкоджень з декількох ракурсів та фото після усунення таких пошкоджень). В разі настання з об`єктом лізингу пошкоджень та/або викрадення, лізингоодержувач зобов`язаний негайно, але в будь-якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання таких подій, письмово та засобами електронного зв`язку інформувати про це лізингодавця шляхом направлення йому звіту у формі, встановленій додатком "Довідка" до договору. У разі недотримання умов цього пункту лізингоодержувач сплачує договірну санкцію (штраф) у розмірі 10 (десяти) відсотків остаточної загальної вартості об`єкта лізингу, за кожен випадок. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості об`єкта лізингу) протягом строку дії договору, та для зручності сторін визначається як 10 (десять) відсотків від розміру остаточної загальної вартості об`єкта лізингу Окрім цього, лізингодавець мас право в будь-який момент вимагати від Лізингоодержувача надати на огляд об`єкт лізингу, а лізингоодержувач отримавши повідомлення про необхідність надання об`єкта лізингу для огляду зобов`язаний доставити його для огляду в зазначений лізингодавцем місце та час; забезпечити безперешкодний доступ представникам лізингодавця та/або фінансуючої установи до об`єкта лізингу для проведення його інспектування та наявність об`єкта лізингу за останньою адресою базування, що була повідомлена лізингоодержувачем лізингодавцю згідно умов цього договору на час проведення інспектування, призначений лізингодавцем.

Пунктом 6.1 загальних умов договорів сторони погодили, що лізингодавець має право в односторонньому порядку змінити умови цього договору в таких випадках:

6.1.1 лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 60 (шістдесяти) календарних днів з дня настання строку платежу, встановленого в цьому договорі;

6.1.2 лізингоодержувач порушує умови страхування, пункти 2.9, 4.1.1-4.1.2, 4.3, 4.4 загальних умов;

6.1.3 лізингоодержувач протягом строку дії цього договору порушує умови будь-яких договорів фінансового лізингу, оперативного лізингу (оренди), користування прокату та інших договорів, укладених сторонами;

6.1.4 у разі порушення справи про банкрутство лізингоодержувача. або прийняття рішення про ліквідацію чи реорганізацію лізингоодержувача;

6.1.5 у випадку викрадення або втрати об`єкта лізингу незалежно від того був такий випадок визнаний страховим чи ні;

6.1.6 у випадку, якщо об`єкт лізингу знищений, пошкоджений і не може бути відновлений (в т.ч. при повній конструктивній загибелі об`єкта лізингу), незалежно від того був такий випадок визнаний страховим чи ні;

6.1.7 лізингоодержувач прострочив приймання об`єкта лізингу на строк понад 30 (тридцять) календарних днів;

6.1.8 у випадках та з підстав, передбачених Законом України від 06.12.2019 №361-1Х "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (в частині вимог про припинення ділових відносин).

У пункті 6.3 загальних умов договорів обумовлено, що у випадках передбачених пунктами 6.1.1-6.16, 6.1.8 загальних умов, лізингодавець має право вимагати від лізингоодержувача сплатити викупний лізинговий платіж на умовах пункту 6.4 загальних умов, а лізингоодержувач зобов`язаний сплатити викупний платіж. У випадках, передбачених пунктами 6.1.5.-6.1.6 загальних умов, право лізингоодержувача на придбання об`єкта лізингу згідно умов цього договору припиняються.

Згідно п. 6.6 загальних умов договорів у будь-якому випадку, незважаючи на те, вирішить лізингоодержувач скористатися можливістю здійснити викупний платіж, або не вирішить, лізингодавець має право у односторонньому порядку відмовитись від договору (розірвати договір) та вилучити об`єкт лізингу у випадках, передбачених пунктами 6.1.1 - 6.1.4 , 6.1.8 загальних умов. У разі порушення лізингоодеожувачем умов пунктів 4.4, 6.5, 9.3 загальних умов договору лізингодавець має право в односторонньому порядку відмовитись від договору та вилучити об`єкт лізингу у лізингоодержувача в наступному порядку: лізингодавець надсилає лізингоодержувачу повідомлення про відмову від договору (його розірвання) та вилучення об`єкта лізингу із зазначенням строку та місця його передачі лізингодавцю в межах України. Якщо інше не встановлено у такому повідомленні, місцем виконання договору (зобов`язань по договору) щодо повернення лізингоодержувачем об`єкта лізингу є місцезнаходження лізингодавця лізингоодерягувач зобов`язаний за свій рахунок, протягом строку встановленому в повідомленні про вилучення об`єкта лізингу, повернути об`єкт лізингу лізингодавцю незалежно від цього лізингодавець має право самостійно вилучити об`єкт лізингу з місця зберігання (знаходження, експлуатації, ремонту тощо) об`єкта лізингу без будь-яких погоджень або дозволів лізингоодержувача або будь-яких інших осіб з покладенням на лізингоодержувача понесених при цьому витрат. Лізингоодержувач вважається повідомленим про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів з дня, наступного за днем відправлення лізингодавцем відповідного про це повідомлення та з цього моменту цей договір є розірваним.

Відповідно до п. 8.1, 8.2 загальних умов договорів сторони звільняються від відповідальності у разі затримки виконання зобов`язання або невиконання своїх обов`язків за договором, і якщо вказані затримки чи невиконання виникли внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). До обставин непереборної сили належать війна, страйки, пожежі, вибухи, повені чи інші стихійні лиха, дії чи бездіяльність органів влади та/або управління України чи інших країн, які безпосередньо впливають на виконання сторонами їх обов`язків за договором. Сторони зобов`язані письмово, не пізніше 10 діб з моменту настання обставин непереборної сили, повідомити одна одну про настання таких обставин якщо вони перешкоджають належному виконанню цього договору. Підтвердженням настання обставин непереборної сили є виключно офіційне підтвердження таких обставин Торгово-промисловою палатою України.

Згідно п. 10.1 загальних умов договорів даний договір набирає чинності (вважається укладеним) після його підписання сторонами (в тому числі, обов`язкового підписання сторонами додатків "Загальні умови Договору", "Специфікація", "Довідка", "Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності на об`єкт лізингу", "Графік сплати лізингових платежів", "Технічний асістанс", "Поняття нормального зносу", "Акт огляду (Типова форма)" до договору).

У п. 10.9 загальних умов договорів сторони передбачили, що усі повідомлення та вимоги та інша кореспонденція направляються поштою рекомендованим або цінним повідомленням, чи кур`єрською доставкою в разі, якщо лізингоодержувач змінить місцезнаходження та/або фактичну адреси (які вказані у договорі) та не повідомить про такі зміни у порядку, визначеному цим договором, усі повідомлення та інша кореспонденція, направлена лізингодавцем та адреси лізингоіздержувача, зазначені у цьому договорі вважаються належним чином направленими лізингодавцем та отриманими лізингоодержувачем. При цьому, достатнім доказом направлення сторонами одна одній повідомлень, вимог та іншої кореспонденції є розрахунковий документ (касовий чек) про направлення рекомендованого повідомлення. У разі прийняття лізингодавцем рішення про направлення повідомлення, вимоги чи іншої кореспонденції іншій стороні засобами електронної пошти е-mail повідомлення та або іншими каналами телекомунікацій, в тому числі, з використанням додатків (sms, viber, whats app, telegram) сторони в порядку ст. 10, 11 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", сторони домовились що вказані повідомлення вимоги чи інша кореспонденція вважаються такими що надані/надіслані в письмовій формі та доставлені/одержані лізингоодержувачем, якщо: а) документи направлені з електронної пошти лізингодавця (що вказана в цьому договорі та/або електронну адресу ) на електронну пошту лізингоодержувача (або його уповноваженої/контактної особи), що вказана в цьому договорі та/або взяту з заяви-анкети на одержання послуг фінансового лізингу електронну пошту та/або в офіційних письмових документах (в тому числі, бланку), підписаних лізингоодержувачем власноруч (або електронним цифровим (кваліфікованим електронним) підписом лізингоодержувача; б) документ підписано електронним цифровим підписом лізингодавця (відсканований власноручний підпис на від сканованому документі, що міститься у вкладенні е-mail повідомлення та/або електронний підпис уповноваженої особи лізингодавця під текстом/супровідним листом лізингодавця та/або електронним цифровим підписом (кваліфікованим електронним) підписом лізингодавця, що міститься у вкладенні е-mail повідомлення.

В матеріалах справи наявні підписані між сторонами акти прийому-передачі об`єкта лізингу в користування за договорами фінансового лізингу від 07.09.2021, 17.09.2021, 20.09.2021 та 29.10.2021.

Як зазначено позивачем за первісним позовом, листом №б/н від 30.03.2022 року лізингоодержувач повідомив лізингодавця про неможливість виконання зобов`язань за Договорами лізингу у зв`язку з оголошенням воєнного стану в Україні, що є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), та засвідчено листом Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1.

Через те, що обставини непереборної сили тривали більше 30 днів, 15.04.2022 лізингодавцем на адресу ТОВ «ОКСІ РЕНТ» направлено лист №1165 про намір розпочати переговори на підставі пункту 8.3 загальних умов договорів фінансового лізингу.

У відповідь на лист ТОВ «БЕСТ ЛІЗИНГ» від 15.04.2022 №1165, ТОВ «ОКСІ РЕНТ» направлено лізингодавцю, для розгляду та погодження, додаткову угоду про розірвання договорів фінансового лізингу з умовами погашення заборгованості (лист за вих. №б/н від 19.04.2022).

У відповідь на лист лізингоодержувача за вих. №б/н від 19.04.2022, товариством з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" надіслано товариству з обмеженою відповідальністю "ОКСІ РЕНТ" повідомлення вих. №1326 від 02.05.2022 про відмову від (розірвання) 34 (тридцяти чотирьох) договорів фінансового лізингу та повернення об`єктів лізингу.

У вищезазначеному повідомленні зазначено, що відповідно до листа ТОВ "ОКСІ РЕНТ" за вих. №б/н від 19.04.2022 сторони не змогли домовитисч про врегулювання простроченої дебіторської заборгованості через форс-мажорні обставини, лізингодавцем прийнято рішення про вилучення об`єктів лізингу. Керуючись Законом України «Про фінансовий лізинг», п.6, 8 загальних умов договорів фінансового лізингу ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" повідомило про розірвання (відмову від) договорів фінансового лізингу, укладених між сторонами, а саме: №210831-5/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021, №210831-7/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021, №210831-8/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021, №210831-9/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021, №210915-31/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-32/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-14/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-15/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-16/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-17/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-19/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-20/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-21/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-23/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-24/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-25/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-26/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-27/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-28/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-29/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-30/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-1/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-3/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-4/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-5/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-6/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-7/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-8/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-10/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-11/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-12/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-33/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-34/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-35/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що правочин розірвання (відмови від) договорів, оформлений повідомленням №1326 від 02.05.2022 є зловживанням правами, передбаченими частиною четвертою ст. 17 Закону України "Про фінансовий лізинг", порушенням частини першої ст. 8 Конституції України, пункту 8.1 договору, статтею 6 договору та статтями 203,525 Цивільного кодексу України, а відтак підлягає визнанню недійсним.

Згідно із частиною 1 та 2 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Отже, повідомлення сторони договору може вважатися одностороннім правочином, у випадку, якщо воно породжує, змінює чи припиняє права та обов`язки обох сторін договору.

Відповідно до ст.ст. 203, 204 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Предметом спору є недійсність одностороннього правочину відмови від договорів фінансового лізингу, оскільки позивач вказує про відсутність підстав для такої відмови.

За змістом ч. 1, 3 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідач обґрунтував спірний правочин а) порушенням умов договорів в частині здійснених оплат (прострочення понад 60 днів) і порушенням умов договору, які полягали у вивезенні автомобіля за кордон без дозволу лізингодавця та знятті GPS трекінгів, що є передбаченими п.п. 6.1.1-6.1.13 загальних умов договорів підставами для розірвання в односторонньому порядку договору; б) пунктами 8.1-8.3 загальних умов договорів.

Загальні правові та організаційні засади фінансового лізингу в Україні визначено Законом України "Про фінансовий лізинг".

Згідно ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про фінансовий лізинг" після отримання лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса: 1) у разі якщо лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календрних днів; 2) за наявності інших підстав, встановлених договором фінансового лізингу або законом.

Як вказувалось вище, у розділі 6 загальних умов договорів сторонами визначено порядок зміни умов договору, його виконання та припинення.

Пунктом 6.3 загальних умов договорів унормовано, що у випадках передбачених пунктами 6.1.1-6.16, 6.1.8 загальних умов, лізингодавець має право вимагати від лізингоодержувача сплатити викупний лізинговий платіж на умовах пункту 6.4 загальних умов, а лізингоодержувач зобов`язаний сплатити викупний платіж. У випадках, передбачених пунктами 6.1.5.-6.1.6 загальних умов договору, право лізингоодержувача на придбання об`єкта лізингу згідно умов цього договору припиняються.

За умовами п. 6.6 загальних умов договорів у будь-якому випадку, незважаючи на те, вирішить лізингоодержувач скористатися можливістю здійснити викупний платіж, або не вирішить, лізингодавець має право у односторонньому порядку відмовитись від договору (розірвати договір) та вилучити об`єкт лізингу у випадках, передбачених пунктами 6.1.1 - 6.1.4 , 6.1.8 загальних умов. У разі порушення лізингоодержувачем умов пунктів 4.4, 6.5, 9.3 загальних умов договоріву лізингодавець має право в односторонньому порядку відмовитись від договору та вилучити об`єкт лізингу у лізингоодержувача в наступному порядку: лізингодавець надсилає лізингоодержувачу повідомлення про відмову від договору (його розірвання) та вилучення об`єкта лізингу із зазначенням строку та місця його передачі лізингодавцю в межах України. Якщо інше не встановлено у такому повідомленні, місцем виконання договору (зобов`язань по договору) щодо повернення лізингоодержувачем об`єкта лізингу є місцезнаходження лізингодавця лізингоодержувач зобов`язаний за свій рахунок, протягом строку встановленому в повідомленні про вилучення об`єкта лізингу, повернути об`єкт лізингу лізингодавцю незалежно від цього лізингодавець має право самостійно вилучити об`єкт лізингу з місця зберігання (знаходження, експлуатації, ремонту тощо) об`єкта лізингу без будь-яких погоджень або дозволів лізингоодержувача або будь-яких інших осіб з покладенням на лізингоодержувача понесених при цьому витрат. Лізингоодержувач вважається повідомленим про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів з дня, наступного за днем відправлення лізингодавцем відповідного про це повідомлення та з цього моменту цей договір є розірваним.

Тобто умовами укладених між сторонами правочинів передбачено право лізингодавця в односторонньому порядку достроково розірвати договір лізингу за наявності певних умов.

Зокрема, з аналізу умов укладених між сторонами договорів вбачається, що сторонами досягнуто згоди про те, що лізингодавець має право на одностороннє розірвання договору у випадках, передбачених пунктами 6.1.1 - 6.1.4, 6.1.8 загальних умов договору, та у випадках порушення лізингоодержувачем умов пунктів 4.4, 6.5, 9.3 загальних умов.

Суд не погоджується із твердженнями позивача про те, що настання обставин, передбачених пунктами 6.1.1 - 6.1.4, 6.1.8 загальних умов договорів, має наслідком лише виникнення права лізингоодержувача на зміну умов договору, оскільки у п. 6.6 договорів вказано, що незважаючи на те, вирішить лізингоодержувач скористатися можливістю здійснити викупний платіж, або не вирішить, лізингодавець має право у односторонньому порядку відмовитись від договору (розірвати договір) та вилучити об`єкт лізингу у випадках, передбачених пунктами 6.1.1 - 6.1.4 , 6.1.8 загальних умов договору.

В контексті наведеного суд звертає увагу, що вимога до лізингоодержувача здійснити викупний платіж є правом лізингодавця, а не його обов`язком, отже реалізація цього права ніяким чином не впливає на право у односторонньому порядку відмовитись від договору (розірвати договір) та вилучити об`єкт лізингу у випадках, передбачених пунктами 6.1.1 - 6.1.4 , 6.1.8 загальних умов договорів.

Суд зазначає, що у відповіді на відзив та в судовому засіданні позивачем не заперечувався факт перетину частини автомобілів державного кордону на виїзд з України 18.03.2022 та 21.03.2022 - на в`їзд в Україну.

Доказів письмової згоди лізингодавця на вивезення об`єкту лізингу за межі території України відповідно до умов п. 4.3 договору позивачем до суду не надано та матеріали справи не містять.

Посилання позивача на те, що виїзд транспортного засобу був обумовлений настанням 24.02.2022 року обставин непереборної сили - військової агресії з боку російської федерації, суд до уваги не приймає, оскільки умовами договору не передбачено таке право позивача на вивезення автомобіля за кордон при настанні певних обставин, у тому числі форс-мажорних.

Крім того, позивачем не заперечувався факт прострочення платежів зі сплати лізингових платежів по договорах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Крім того, пунктами 8.1, 8.2 загальних умов договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності у разі затримки виконання зобов`язання або невиконання своїх обов`язків за договором, і якщо вказані затримки чи невиконання виникли внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). До обставин непереборної сили належать війна, страйки, пожежі, вибухи, повені чи інші стихійні лиха, дії чи бездіяльність органів влади та/або управління України чи інших країн, які безпосередньо впливають на виконання сторонами їх обов`язків за договором. Сторони зобов`язані письмово, не пізніше 10 діб з моменту настання обставин непереборної сили, повідомити одна одну про настання таких обставин якщо вони перешкоджають належному виконанню цього договору. Підтвердженням настання обставин непереборної сили є виключно офіційне підтвердження таких обставин Торгово-промисловою палатою України.

Тобто сторонами договору досягнуто згоди щодо чіткого порядку дій сторін у разі настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Дійсно, Торгово-промислова палата України на підставі ст. 14 № Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Так, товариство з обмеженою відповідальністю "ОКСІ РЕНТ" стверджує, що поінформувало товариство з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" про настання форс-мажорних обставин листом б/н від 30.03.2022, проте даний лист був складений в якості відповіді на запити відповідача щодо об`єктів лізингу.

Отже, всупереч умов п. 8.2 договорів позивачем не було повідомлено відповідача не пізніше 10 діб з моменту настання обставин непереборної сили про настання таких обставин та про те, що вказані обставини перешкоджають належному виконанню договору.

При цьому, судом також враховано, що повідомлення сторін договору та порядок їх направлення визначений у п. 10.9 загальних умов договорів.

Однак, доказів повідомлення позивачем відповідача про настання обставин непереборної сили, які перешкоджають належному виконанню цього договору, у спосіб, що визначений п. 10.9 договорів, позивачем до матеріалів справи не надано.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного у сукупності, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджуються обставини порушення позивачем умов договорів, що стало наслідком для виникнення у відповідача права у односторонньому порядку відмовитись від договорів (розірвати договори) та вилучення об`єкт лізингу, що вказує на обґрунтованість та правомірність одностороннього розірвання (відмови від) договорів, оформленого повідомленням № 1326 від 02.05.2022 року, а отже і відсутність підстав для визнання такого правочину недійсним.

Таким чином, вимоги позивача за первісним позовом щодо визнання недійсним повідомлення товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ЛІЗИНГ» №1326 від 02.05.2022 про одностороннє розірвання (відмову від) договорів фінансового лізингу є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо зустрічного позову суд зазначає наступне.

Так, в зустрічному позові товариство з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ЛІЗИНГ» просить суд:

- визнати розірваними договори фінансового лізингу: №210831-5/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021, №210831-7/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021, №210831-8/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021, №210831-9/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021, №210915-31/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-32/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-14/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-15/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-16/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-17/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-19/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-20/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-21/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-23/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-24/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-25/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-26/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-27/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-28/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-29/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-30/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-1/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-3/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-4/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-5/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-6/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-7/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-8/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-10/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-11/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-12/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-33/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-34/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-35/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021;

- вилучити та передати власнику - позивачу за зустрічним позовом - об`єкт лізингу, а саме: автомобіль Peugeot 301 Activ седан 5 дверей 1.6 115 к.с. 5-ст.механічна, 2021 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до приписів статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У господарському судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Згідно частини 1 статті 15, частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, право визначення предмету позову належить лише позивачу, який обирає правомірний та ефективний спосіб захисту прав та інтересів.

Способи захисту цивільних прав та інтересів, за загальним правилом, визначені частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України та частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України (далі ГК України), хоча суд може захистити цивільне право або інтерес й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Так, аналіз приписів статей 16 ЦК України та 20 ГК України дає підстави стверджувати про те, що ними не передбачено такого способу захисту права та інтересу, як визнання договору розірваним (припиненим), позаяк реалізація такого способу захисту, як зміна або припинення правовідношення, може відбуватися шляхом розірвання відповідного договору.

Разом з цим, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верхового Суду від 28.05.2020 у справі №910/7164/19.

Суд зазначає, що при розгляді первісного позову судом встановлено порушення ТОВ «ОКСІ РЕНТ» умов договорів, що стало наслідком виникнення у ТОВ «БЕСТ ЛІЗИНГ» права у односторонньому порядку відмовитись від договорів (розірвати договори), що і було оформленого повідомленням № 1326 від 02.05.2022 року.

Вищезазначене повідомлення № 1326 від 02.05.2022 року ТОВ «БЕСТ ЛІЗИНГ» направлено на адресу ТОВ «ОКСІ РЕНТ» 02.05.2022, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 02.05.2022 та накладною Укрпошти №476 від 02.05.2022 року.

Відповідно доп.6.6.1 договорів фінансового лізингу лізингоодержувач вважається повідомленим про відмову від договору та його розірвання якщо минуло шість робочих днів з дня наступного за днем відправлення лізингодавцем відповідного про це повідомлення та з цього моменту цей договір є розірваним.

Враховуючи вищезазначене, договори фінансового лізингу: №210831-5/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021, №210831-7/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021, №210831-8/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021, №210831-9/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021, №210915-31/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-32/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-14/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-15/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-16/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-17/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-19/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-20/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-21/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-23/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-24/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-25/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-26/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-27/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-28/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-29/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-30/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-1/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-3/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-4/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-5/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-6/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-7/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-8/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-10/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-11/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-12/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-33/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-34/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-35/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021 є розірваними з 11.05.2022.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту права, а саме - визнання розірваними договори фінансового лізингу не відповідає матеріально-правовим способам захисту прав, що визначені приписами чинного законодавства, у зв`язку із чим зазначена вимоги позивача за зустрічним позовом є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Також, позивач за зустрічним позовом просить суд вилучити та передати власнику - позивачу за зустрічним позовом - об`єкт лізингу, а саме: автомобіль Peugeot 301 Activ седан 5 дверей 1.6 115 к.с. 5-ст.механічна, 2021 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Вищезазначений автомобіль був переданий ТОВ «БЕСТ ЛІЗИНГ» ТОВ «ОКСІ РЕНТ» на підставі акту від 29.10.2021 прийому-передачі об`єкта лізингу в користування за договором №210915-11/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021.

Відповідно до п.7 ч.2 статті 21 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов`язаний: у разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), а також у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення об`єкта фінансового лізингу, повернути об`єкт фінансового лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння та користування, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про фінансовий лізинг" у разі повернення лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу, у тому числі з підстав розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках, визначених договором фінансового лізингу та цим Законом, лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт фінансового лізингу лізингодавцю у стані, в якому такий об`єкт було отримано від нього, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу.

Відповідно до п.6.6.2 договору лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт лізингу, з усіма його складовими частинами, обладнанням, документами та іншими складовими, отриманими згідно акту, в стані, в якому він передавався лізингоодержувачу в лізинг, з урахуванням нормативного зносу, який повинен був виникнути під час строку лізингу, у придатному для експлуатації стані. При поверненні об`єкта лізингу лізингоодержувач зобов`язаний: підписати акт повернення об`єкта лізингу; надати лізингодавцю у відповідності до вимог діючого на дату вилучення законодавства щодо оподаткування операцій з вилучення об`єкта лізингу належним чином та своєчасно оформлену та зареєстровану податкову накладну з податку на додану вартість (застосовується у випадку, якщо лізингоодержувач є платником податку на додану вартість), яка надає право лізингодавцю на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Будь-яких доказів повернення об`єкту лізингу, а саме: автомобіля Peugeot 301 Activ седан 5 дверей 1.6 115 к.с. 5-ст.механічна, 2021 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 матеріали справи не містять.

Таким чином, оскільки договір фінансового лізингу №210915-11/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021 є розірваним, а ТОВ «ОКСІ РЕНТ» не повернуто ТОВ «БЕСТ ЛІЗИНГ» об`єкт лізингу, тому вимога позивача за зустрічним позовом щодо вилучення та передання власнику - позивачу за зустрічним позовом - об`єкт лізингу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів позивача за первісним позовом суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача за первісним позовом та на сторони пропорційно задоволених позовних вимог за зустрічним позовом.

Керуючись ч 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.ст. 74, 76, 77, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні первісних позовних вимог відмовити.

2. Зустрічний позов задовольнити частково.

3. Вилучити у товариства з обмеженою відповідальністю «ОКСІ РЕНТ» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, 19, корпус 4, ідентифікаційний код 43400158) та передати товариству з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ЛІЗИНГ» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2, літера Б, ідентифікаційний код 33880354) об`єкт лізингу, а саме: автомобіль Peugeot 301 Activ седан 5 дверей 1.6 115 к.с. 5-ст.механічна, 2021 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ОКСІ РЕНТ» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, 19, корпус 4, ідентифікаційний код 43400158) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ЛІЗИНГ» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2, літера Б, ідентифікаційний код 33880354) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

5. В іншій частині зустрічного позову відмовити.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 31.10.2022 року.

Суддя С.М. Мудрий