РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.10.2022Справа № 910/5136/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В. В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів», м. Чернігів

до Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Київській області, м. Київ

про стягнення 638 226,16 грн.

Представники:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача: Цатурян Е.В.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» (далі - ТзОВ «Енера Чернігів»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Київській області (далі - ГУ ДПС у Київській області/відповідач) про стягнення 638 226,16 грн, у тому числі: 522 433,70 грн - основного боргу, 44 943,61 грн - пені, 5 968,63 грн - 3% річних та 64 880,22 грн -інфляційних втрат, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу №3107039ВЦ від 29.04.2021.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 28.06.2022 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 01.08.2022.

19.07.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ГУ ДПС у Київській області заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідно до п. 2.3. договору про постачання електричної енергії споживачу №3107039ВЦ від 29.04.2021 загальна сума договору становить 2 429 367,36 грн, яка була сплачена відповідачем у повному обсязі, тому безпідставним є донарахування оплати за спожиту електроенергію у грудні 2021 року.

29.07.2022 на електронну пошту суду від позивача надійшли: відповідь на відзив разом із заявою про поновлення строку для її надання, заява про зміну підстав позову та заява про відкладення розгляду справи.

01.08.2022 суд задовольнив заяву позивача про поновлення строку на подання відповіді на відзив та відклав підготовче засідання на 29.08.2022.

03.08.2022 до канцелярії суду повторно надійшли від позивача: відповідь на відзив разом із заявою про поновлення строку для її надання, заява про зміну підстав позову та заява про відкладення розгляду справи.

22.08.2022 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про проведення судового засідання 29.08.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних засобів за допомогою програми Easycon.

29.08.2022 суд прийняв до розгляду заяву позивача про зміну підстав позову, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну підстав позову до 05.09.2022 та відклав підготовче засідання на 19.09.2022.

08.09.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив та на заяву про зміну підстав позову.

19.09.2022 у підготовчому засіданні представник відповідача заявив клопотання про витребування доказів, зокрема, щодо належного повідомлення з боку позивача зміни ціни на електричну енергію, як істотної умови договору.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів внаслідок невідповідності заявленого клопотання приписам ст. 81 ГПК України.

Суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 17.10.2022.

26.09.2022 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання 17.10.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних засобів за допомогою програми Easycon.

12.10.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

17.10.2022 у судове засідання з`явився представник ГУ ДПС у Київській області та заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву з урахуванням заперечень на заяву про зміну підстав позову.

Представник ТзОВ «Енера Чернігів» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» (далі - постачальник) та Державною податковою службою України в особі Головного управління ДПС у Київській області (далі - споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №3107039ВЦ, відповідно до якого за результатами проведеної процедури закупівлі постачальник продає товар: активна електрична енергія згідно коду ДК 021:2015:09310000-5 - електрична енергія, споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно п. 2.3. договору загальна сума договору становить 2 429 367,36 грн, в т.ч. ПДВ 404 894,56 грн.

У відповідності до п. 2.4. договору сума цього договору може бути змінена у випадку зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків споживача.

В п. 5.1. договору сторони погодили, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за вартістю, що визначаються відповідно до механізму визначення вартості електричної енергії, наведеним у додатку 2 до цього договору.

Пунктами 5.3., 5.4. та 5.5. договору передбачено, що ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про сплату електричної енергії за цим договором. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Розрахунки споживача за цим договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за електричну енергію відповідно до умов цього договору. Рахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Постачальник до 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, виставляє споживачу рахунок за спожиту електричну енергію та акт купівлі-продажу електричної енергії. Оплата вартості обсягів споживання електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 10 робочих днів від дня підписання акту купівлі-продажу електричної енергії. Рахунок за споживання електричної енергії формується постачальником з урахуванням отриманих від споживача фактичних оплат попередніх періодів. Постачальник підписує акт купівлі-продажу електричної енергії (у двох примірниках), за відповідний розрахунковий період та направляє споживачу його оригінал. Споживач підписує зі свого боку акти купівлі-продажу електричної енергії та направляє один примірник акту купівлі-продажу електричної енергії постачальнику до 20 (двадцятого) числа місяця наступного за розрахунковим. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернення, скарг та пропозицій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п. 5.6. договору).

Згідно п. 5.7. договору, у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені, у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, що діяла у період за який сплачується пеня.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та укладається на строк до 31.12.2021, а в частині розрахунків договір діє до повного виконання зобов`язань сторонами (п. 13.1. договору).

У додатку №2 до цього договору стороно погодили механізм визначення вартості електричної енергії та домовились, що фактична вартість електричної енергії буде розраховуватися по завершенню розрахункового періоду за формулою, наведеною у цьому додатку.

Також, у додатку №2 сторони погодили, що розрахунок фактичної ціни електричної енергії, що закуплена постачальником для споживача за результатами розрахункового періоду на ринку електричної енергії, Цфакт: для об`єктів споживача, що обладнані погодинними приладами комерційного обліку електричної енергії та системою зчитування та передачі даних - ціна електричної енергії розраховується на підставі фактичного погодинного графіку споживання електричної енергії об`єктом споживача та фактичних погодинних цін закупівлі електричної енергії на ринку електричної енергії; для інших об`єктів споживача, які не мають погодинних приладів обліку електричної енергії - ціна електричної енергії розраховується на підставі фактичних обсягів споживання електричної енергії об`єктом споживача розподіленого відповідно до загального графіку споживання електричної енергії відповідного ОСР та фактичних погодинних цін закупівлі електричної енергії на ринку електричної енергії.

У додатку №3 до цього договору сторонами погоджено технічну специфікацію, в якій зазначено, що: обсяг електричної енергії, що закуповується становить 1 064 000 кВт*год.; фактична вартість електричної енергії буде розраховуватися по завершенню розрахункового періоду за наведено формулою.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2021 році відповідачем спожито електричної енергії в об`ємі 129 343 кВт*год. на загальну суму 522 433,70 грн, про що позивачем складено та підписано акт купівлі-продажу електричної енергії №3107039ВЦ/192249/1 від 31.12.2021.

14.01.2022 на виконання умов договору позивачем направлено на адресу відповідача рахунок-фактуру №3107039ВЦ/192249/1 на оплату отриманого обсягу електричної енергії у грудні 2021 р. на суму 522 433,70 грн та акт купівлі-продажу електричної енергії №3107039ВЦ/192249/1 від 31.12.2021.

Проте, відповідач підписаний акт купівлі-продажу електричної енергії №3107039ВЦ/192249/1 від 31.12.2021 позивачу не повернув, за спожиту електроенергію не розрахувався, при цьому зауважень щодо обсягу та вартості наданої електричної енергії у грудні 2021 році не надав.

Ураховуючи неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за грудень 2021 року, позивач просить суд стягнути з відповідача 522 433,70 грн - заборгованості за спожиту електричну енергію у грудні 2021 року, 44 943,61 грн - пені, 5 968,63 грн - 3% річних та 64 880,22 грн - інфляційних втрат.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За юридичним змістом укладений між сторонами договір є договором поставки.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Судом встановлено, що 29.04.2021 між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №3107039ВЦ, відповідно до якого позивачем у грудні 2021 року поставлено електричну енергію в об`ємі 129 343 кВт*год. на загальну суму 522 433,70 грн, про що позивачем складено та підписано акт купівлі-продажу електричної енергії №3107039ВЦ/192249/1 від 31.12.2021.

На виконання умов договору, 14.01.2022 позивач направив на адресу відповідача підписаний акт купівлі-продажу електричної енергії №3107039ВЦ/192249/1 від 31.12.2021 та рахунок-фактуру №3107039ВЦ/192249/1 на оплату отриманого обсягу електричної енергії у грудні 2021 року на суму 522 433,70 грн.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно п. 2.1.1. р. ІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії комерційний облік електричної енергії на ринку електричної енергії організовується АКО та здійснюється ППКО відповідно до вимог Закону, цього Кодексу, Правил роздрібного ринку та Правил ринку.

Відповідно до п. 4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (далі - Правила), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п. 4.3. Правил).

У відповідності до п. 4.12 Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно п. 4.13 Правил для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на вебсайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу. Платіжний документ (рахунок) має надаватися споживачу в терміни та спосіб, визначені відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції або умов договору (п. 4.14 Правил).

Відповідно до п. 5.6. договору постачальник до 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, виставляє споживачу рахунок за спожиту електричну енергію та акт купівлі-продажу електричної енергії. Оплата вартості обсягів споживання електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 10 (десяти) робочих днів від дня підписання акту купівлі-продажу електричної енергії. Рахунок за споживання електричної енергії формується постачальником з урахуванням отриманих від споживача фактичних оплат попередніх періодів. Постачальник підписує акт купівлі-продажу електричної енергії (у двох примірниках), за відповідний розрахунковий період та направляє споживачу його оригінал. Споживач підписує зі свого боку акти купівлі-продажу електричної енергії та направляє один примірник акту купівлі-продажу електричної енергії постачальнику до 20 (двадцятого) числа місяця наступного за розрахунковим.

Крім того, у додатку №2 сторони погодили, що розрахунок фактичної ціни електричної енергії, що закуплена постачальником для споживача за результатами розрахункового періоду на ринку електричної енергії, Цфакт: для об`єктів споживача, що обладнані погодинними приладами комерційного обліку електричної енергії та системою зчитування та передачі даних - ціна електричної енергії розраховується на підставі фактичного погодинного графіку споживання електричної енергії об`єктом споживача та фактичних погодинних цін закупівлі електричної енергії на ринку електричної енергії; для інших об`єктів споживача, які не мають погодинних приладів обліку електричної енергії - ціна електричної енергії розраховується на підставі фактичних обсягів споживання електричної енергії об`єктом споживача розподіленого відповідно до загального графіку споживання електричної енергії відповідного ОСР та фактичних погодинних цін закупівлі електричної енергії на ринку електричної енергії.

У додатку №3 до цього договору сторонами погоджено технічну специфікацію, в якій зазначено, що: обсяг електричної енергії, що закуповується становить 1 064 000 кВт*год.; фактична вартість електричної енергії буде розраховуватися по завершенню розрахункового періоду за наведено формулою.

Судом встановлено, що відповідач за спожиту у грудні 2021 року електричну енергію не розрахувався, при цьому буд-яких зауважень щодо об`ємів або вартості спожитої електричної енергії у цей період позивачу не надав.

При цьому, судом не приймаються до уваги заперечення відповідача щодо погодженого в договорі об`єму електричної енергії та ціни договору, оскільки сторонами у додатку № 3 до договору про постачання електричної енергії споживачу погоджено, що фактична вартість електричної енергії буде розраховуватися по завершенню розрахункового періоду за наведеною формулою, тобто вартість наданої електричної енергії у кожному розрахунковому періоді залежить від об`єму спожитої електричної енергії та вартості електричної енергії за 1 кВт*год у цей період.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Ураховуючи встановлене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати поставленої електричної енергії у грудні 2021 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» до Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Київській області в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 522 433,70 грн підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати спожитої електричної енергії, позивач нараховує пеню у розмірі 44 943,61 грн, 3% річних в сумі 5 968,63 грн та інфляційні втрати у розмірі 64 880,22 грн за період з 27.01.2022 по 14.06.2022.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Так, згідно п. 5.7. договору, у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені, у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, що діяла у період за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат і встановив, що їх розрахунок здійснено арифметично вірно, що має наслідком задоволення і цих вимог.

Таким чином, ураховуючи встановлене вище, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» задовольнити.

Стягнути з Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Київській області (03151, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок 5А; ідентифікаційний код 44096797) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» (14013, місто Чернігів, проспект Перемоги, будинок 126 Б; ідентифікаційний код 41823846) заборгованість у розмірі 522 433 (п`ятсот двадцять дві тисячі чотириста тридцять три) грн 70 коп., пеню в сумі 44 943 (сорок чотири тисячі дев`ятсот сорок три) грн 61 коп., 3% річних у розмірі 5 968 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн 63 коп., інфляційні втрати в сумі 64 880 (шістдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят) грн 22 коп. та судовий збір у розмірі 9 573 (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят три) грн 39 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 24.10.2022.

Суддя В.В. Бондарчук