ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"05" жовтня 2022 р. м. Київ Справа № 911/290/22
Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О.
за участю секретаря Гарбуз Л.В.
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Канбанбуд», м. Київ
до Управління капітального будівництва Бориспільської міської ради
(УКБ Бориспільської міської ради), м. Бориспіль
про стягнення 1 251 749,60 грн.

від позивача: Дейнегін С.М., адвокат, ордер серія КС № 667948 від 10.08.2021;
від відповідача: не з`явився;
вільний слухач: Ткаченко І.Б.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням господарського суду Київської області від 19.09.2022 у справі №911/290/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Канбанбуд» до Управління капітального будівництва Бориспільської міської ради (УКБ Бориспільської міської ради) були задоволені частково; присуджено до стягнення з Управління капітального будівництва Бориспільської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Канбанбуд» 999 800,00 грн. заборгованості, 78 723,98 грн. пені та 16 177,86 грн. судового збору.

Разом з цим, в судовому засіданні 19.09.2022 представником позивача на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, заявлено про вирішення судом питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, після ухвалення рішення у справі № 911/290/22, на підставі доказів щодо розміру судових витрат, понесених позивачем, які будуть надані у встановлений законодавством строк.

Згідно з приписами ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

26.09.2022 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Канбанбуд» надійшла заява від 22.09.2022 (вх. № суду 13152/22) про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування відповідної заяви позивач, посилається на те, що в ході розгляду справи № 911/290/22 з метою захисту інтересів та отримання правової допомоги, звертався до Адвокатського бюро «Адвокатський кабінет Дмитра Макучкіна», на підтвердження чого надав суду відповідні докази, в т.ч. Договір про надання правової допомоги № 1001 від 03.08.2021.

Разом з цим, у своїй заяві представник позивача просив суд визнати поважною причину ненадання доказів про судові витрати до закінчення судових дебатів та ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача 68 580,00 грн. витрат на правничу допомогу та 70 000,00 грн. витрат на проведення експертизи. Представник позивача зазначає, що у судовому засіданні 19.09.2022 питання стягнення судових витрат не вирішено.

Однак, суд відзначає, що питання покладення на відповідача судових витрат позивача на проведення експертизи досліджувалось судом в судовому засіданні 19.09.2022 та відмовлено в його задоволенні, що підтверджується звукозаписом судового засідання від 19.09.2022. Представник позивача до закінчення судових дебатів не зазначав про неможливість подання доказів понесення судових витрат на проведення експертизи, а навпаки, зазначав, що докази наявні в матеріалах справи, що й досліджувалось судом в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, оскільки питання про покладення на відповідача судових витрат в сумі 70 000,00 грн. понесених позивачем на проведення експертизи вже вирішено судом, заява позивача про ухвалення додаткового рішення від 22.09.2022 (вх. № суду 13152/22) прийнята судом до розгляду в частині покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу, про що судом постановлена ухвала від 27.09.2022; розгляд заяви від 22.09.2022 (вх. № суду 13152/22 від 26.09.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю «Канбанбуд» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/290/22 в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу призначено на 05.10.2022.

Присутній представник заявника в судовому засідання 05.10.2022 підтримав подану суду заяву від 22.09.2022 (вх. № суду 13152/22) про ухвалення додаткового рішення та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача в судове засідання 05.10.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, однак 04.10.2022 через систему «Електронний суд» від Управління капітального будівництва Бориспільської міської ради надійшло клопотання/заява б/н від 04.10.2022, в якому останній просить суд відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/290/22. Так, у своїх запереченнях відповідач вказував на те, що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним, безпідставним, документально не підтвердженим та явно завищеним, що недоречно в умовах воєнного стану та по відношенню до бюджетної організації.

Розглянувши в судовому засіданні 05.10.2022 заяву від 22.09.2022 (вх. № суду 13152/22 від 26.09.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю «Канбанбуд» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/290/22 , дослідивши зібрані у справі докази, суд

встановив:

Як вбачається із наданих суду доказів, 03.08.2021 між Адвокатським бюро «Адвокатський кабінет Дмитра Макучкіна» (надалі-адвокатське бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Канбанбуд» (надалі-клієнт) укладений Договір про надання правової допомоги № 1001, за умовами якого адвокатське бюро зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями клієнта (п. 1.1 договору).

Адвокатське бюро приймає на себе обов`язки представляти права та законні інтереси клієнта в суді, перед третіми особами, в підприємствах, установах та організаціях всіх форм власності, органах місцевого самоврядування, органах податкової служби, правоохоронних органах та прокуратури, органах державної виконавчої служби, фінансових установах, банках і здійснювати професійну діяльність адвокатського бюро згідно з умовами цього договору з усіма правами представника та захисника, у зв`язку із провадженнями за заявами клієнта та відносно нього (п. 1.2 договору).

Умовами п. 2.3 договору визначено, що клієнт зобов`язується сплатити гонорар адвокатському бюро у розмірі та в строк згідно з умовами цього договору; прийняти все виконане, що стосується доручення, а при відмові у прийнятті доручення за цим договором, протягом 2 днів після повідомлення про виконання доручення, письмово мотивувати таку відмову.

Пунктом 4.1 договору визначено, що за правову допомогу, що надається згідно з цим договором, клієнт сплачує адвокатському бюро винагороду (гонорар), розмір якої оговорюється додатковою угодою до названого договору. Винагорода може сплачуватись частками, залежати від об`єму та характеру наданих послуг, та здійснюється на підставі наданих клієнту рахунків.

Умовами п. 3.1 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 03.08.2024.

21.09.2022 адвокатом Адвокатського бюро «Адвокатський кабінет Дмитра Макучкіна» був складений Акт виконаних робіт № 1, а також Детальний опис робіт (наданих послуг) за якими адвокатським бюро зазначено, що останнім були надані клієнту наступні види правничої допомоги:

збір та аналіз матеріалів щодо виконаних робіт ТОВ «Канбанбуд» за Договором № 3 від 12.03.2020 (з додатками) з Управління капітального будівництва Бориспільської міської ради - 4 год.;

підготовка претензії ТОВ «Канбанбуд» до Управління капітального будівництва Бориспільської міської ради - 3 год.;

складання листів ТОВ «Канбанбуд» до Управління капітального будівництва Бориспільської міської ради - 2 год.;

визначення правової позиції, вивчення судової практики із спірних питань - 1 год.;

складання позовної заяви про стягнення заборгованості за договором та пені - 6 год.;

усунення недоліків позовної заяви - 1 год.;

підготування матеріалів для проведення експертизи - 1 год.;

участь у судовому засіданні у справі № 911/290/22 - 0,5 год.;

участь у судовому засіданні у справі № 911/290/22 - 1 год.;

участь у судовому засіданні у справі № 911/290/22 - 2 год.;

участь у судовому засіданні у справі № 911/290/22 - 2 год.;

підготування клопотання про долучення доказів - 0,5 год.;

підготування клопотання про долучення доказів - 0,5 год.;

підготування клопотання про витребування доказів - 0,5 год.;

складання заяви про винесення додаткового рішення - 1 год.;

адвокатський запит - 0,5 год.

У своєму Акті та Детальному описі робіт (наданих послуг) адвокатським бюро зазначено, що останнім було виконано, всього: 16 заходів, потрачено 26 годин, на загальну суму 68 580,00 грн.; також зазначено про те, що вартість 1 години роботи складає 90 доларів США в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на момент фактичного надання послуг; 20 годин роботи виконані у період до 01.03.2022 - 48 600,00 грн.; 6 годин роботи виконані у період після 01.03.2022 - 19 980,00 грн.

Для оплати вартості наданих послуг, адвокатським бюро були виставлені рахунки-фактури № АБ-109001 від 01.09.2021 на суму 48 180,00 грн. та № АБ -2009001 від 20.09.2022 на суму 19 980,00 грн.

Згідно з платіжними дорученнями № 914 від 06.09.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Канбанбуд» було перераховано на рахунок Адвокатського бюро «Адвокатський кабінет Дмитра Макучкіна» 48 180,00 грн.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Разом з цим, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У постановах від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вказане, у відповідності до вказаних вище норм, дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Канбанбуд» про ухвалення додаткового рішення та подані докази, на підставі яких позивач просить стягнути витрати на правничу допомогу, господарський суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співрозмірності їхнього розміру, та є необґрунтованими виходячи з наступного.

Так, звертаючись із заявою від 22.09.2022 (вх. № суду 13152/22 від 26.09.2022) про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/290/22 Товариство з обмеженою відповідальністю «Канбанбуд» просить суд стягнути з відповідача 68 580,00 грн. понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги.

В обґрунтування понесення витрат в сумі 68 580,00 грн., позивачем надані Акт та Детальний опис робіт (наданих послуг) адвокатським бюро, в яких зазначено, про те, що адвокатським бюро було виконано, всього: 16 заходів, потрачено 26 годин, на загальну суму 68 580,00 грн.; також зазначено про те, що вартість 1 години роботи складає 90 доларів США в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на момент фактичного надання послуг; 20 годин роботи виконані у період до 01.03.2022 - 48 600,00 грн.; 6 годин роботи виконані у період після 01.03.2022 - 19 980,00 грн.

Умовами п. 4.1 Договору про надання правової допомоги № 1001 від 03.08.2021 між Адвокатським бюро «Адвокатський кабінет Дмитра Макучкіна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Канбанбуд» було обумовлено, що за правову допомогу, що надається згідно з цим договором, клієнт сплачує адвокатському бюро винагороду (гонорар), розмір якого оговорюється додатковою угодою до договору (п. 4.1 договору).

В Акті та Детальному описі робіт (наданих послуг) розраховано, що вартість 1 години роботи складає 90 доларів США в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на момент фактичного надання послуг.

Представник позивача в судовому засіданні 05.10.2022 зазначав, що гонорар у розмірі 90 доларів США/год. був погоджений із клієнтом та останнім не заперечувався.

Суд звертає увагу, що Акт виконаних робіт № 1 від 21.09.2022, складений та підписаний адвокатом Адвокатського бюро «Адвокатський кабінет Дмитра Макучкіна» в односторонньому порядку.

Однак, суд не погоджується із такими твердженнями представника позивача та не бере такий розрахунок до уваги, оскільки заявником, в порушення умов договору, не додано до заяви будь-яких додаткових договорів до Договору № 1001 від 03.08.2021, за якими між сторонами було досягнуто (оговорено) згоди щодо розміру гонорару - 90 доларів США/год. Тобто, з наданих суду доказів не можливо встановити розмір погодинної ставки послуг адвоката.

Як зазначено, вище, у п. 2.3 договору між сторонами було погоджено, що клієнт зобов`язується прийняти все виконане, що стосується доручення, а при відмові у прийнятті доручення за цим договором, протягом 2 днів після повідомлення про виконання доручення, письмово мотивувати таку відмову.

Тобто, доводи позивача стосовно того, що вказаний вище акт вважається узгодженим з клієнтом, у зв`язку із відсутністю у клієнта зауважень, що означає належне надання відображених послуг та необхідності їх оплати, оцінюються судом критично, оскільки пункт 2.3 договору є безумовним, та в якому, зокрема, йдеться про обов`язок клієнта прийняти все виконане, що стосується доручення. Відтак відсутні підстави вважати, що в силу п. 2.3 договору акт вважається узгодженим сторонами, а послуги відображені в ньому прийнятими.

Одночасно, суд має зазначити, що у наданих суду Акті виконаних робіт № 1 від 21.09.2022 та Детальному описі робіт (наданих послуг) адвокатським бюро зазначено, що останнім були надані клієнту послуги щодо підготовки претензії ТОВ «Канбанбуд» до Управління капітального будівництва Бориспільської міської ради та складання листів ТОВ «Канбанбуд» до Управління капітального будівництва Бориспільської міської ради.

Однак, суд вважає надані докази неспроможними, оскільки, дійсно в матеріали справи № 911/290/22 наявні листи ТОВ «Канбанбуд» до Управління капітального будівництва Бориспільської міської ради від 17.03.2020, 27.03.2020, 05.06.2020, 11.06.2020, 24.06.2020, 25.06.2020, 25.11.2020, 15.12.2020, 17.12.2020, 21.12.2020, 18.01.2021, 05.03.2021, 02.04.2021 та претензія № К-17 від 09.04.2021, однак такі складені ще до укладення між Адвокатським бюро «Адвокатський кабінет Дмитра Макучкіна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Канбанбуд» Договору про надання правової допомоги № 1001 від 03.08.2021 та, які, між іншим, підписані не адвокатом АБ «Адвокатський кабінет Дмитра Макучкіна», а директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Канбанбуд».

Щодо нарахування позивачем витрат за подання позивачем клопотання про долучення доказів та про витребування доказів, то суд відзначає про те, що в судовому засіданні 19.09.2022 судом відмовлено позивачу у задоволенні його клопотань та не було взято до уваги, як такі що подані з порушенням строків, передбачених нормами Господарського-процесуального кодексу України та їх недоведеністю.

Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) із зазначенням їх вартості позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну не співмірність.

Інформація, яка міститься в акті та описі, зокрема перелік наданих послуг та розмір витрат, не може вважатись тим розрахунком наданих послуг (детальним описом робіт), виконаних адвокатом, здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, у визначеному фінансовому розмірі, подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, враховуючи відсутність у договорі загальної ціни договору, недоведеність розміру загального обсягу робіт, який мав бути виконаний адвокатським бюро, суперечливість наданими стороною доказів щодо фактично виконаних робіт, суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 81 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 № 129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевстановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено фактичного розміру понесених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді першої інстанції, та невідворотності їх понесення. Таким чином, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «Канбанбуд» в задоволенні заяви від 22.09.2022 (вх. № суду 13152/22 від 26.09.2022) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та покладеню таких витрат на відповідача.

На підстави викладеного та керуючись ст. ст. 73-74, 86, 123, 126, 129, 130, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Канбанбуд» в задоволенні заяви від 22.09.2022 (вх. № суду 13152/22 від 26.09.2022) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та покладені таких витрат на відповідача.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення підписано - 21.10.2022.

Суддя О.О. Христенко