ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2022 р. Справа № 927/265/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Агрикової О.В.

Кравчука Г.А.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн"

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 29.07.2022

у справі № 925/265/22 (суддя Демидова М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Золотий дракон"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн"

про 2 172 698,11 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Золотий дракон" (далі - ТОВ "ВК "Золотий дракон", позивач) звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн" (далі - ТОВ "Агровет Продакшн", відповідач) про стягнення 2 172 698,11 грн заборгованості, в тому числі: 1 973 584,00 грн основного боргу, 14 905,56 грн 3% річних, 164 140,39 грн інфляційних втрат та 20 068,16 грн штрафу, посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки від 22.07.2021 № Б/ШР2207-1 в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.05.2022 у справі № 927/265/22 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 30.06.2022; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 28.07.2022 поновлено ТОВ "Агровет Продакшн" строк на подання відзиву на позов; прийнято до розгляду поданий відповідачем відзив на позовну заяву.

18.07.2022 ТОВ "Агровет Продакшн" звернулось до Господарського суду Чернігівської області із зустрічною позовною заявою до ТОВ "ВК "Золотий дракон" про стягнення 4 403,72 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.07.2022 у справі № 927/265/22 зустрічну позовну заяву і додані до неї документи повернуто ТОВ "Агровет Продакшн" на підставі ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Вирішуючи питання про повернення зустрічної позовної заяви, суд виходив з того, що відзив на позовну заяву був надісланий відповідачем на адресу позивача 14.07.2022, тобто в межах 15-денного строку з моменту відновлення роботи Єдиного реєстру судових рішень та ознайомлення відповідачем з ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 927/265/22 від 25.05.2022; ухвалою суду від 28.07.2022 поновлено ТОВ "Агровет Продакшн" строк на подання відзиву на позов та прийнято останній до розгляду. Водночас зустрічна позовна заява була надіслана на адресу відповідача за зустрічним позовом лише 18.07.2022, тобто з пропуском строку, встановленого судом для подання відзиву на позовну заяву, який був надісланий 14.07.2022. При цьому доказів у підтвердження поважності причин, з яких зустрічний позов не може бути поданий у встановлений строк, а також клопотання про поновлення пропущеного строку ТОВ "Агровет Продакшн" не надано.

Не погодившись із вищезазначеною ухвалою, ТОВ "Агровет Продакшн" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття зустрічного позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, є незаконною та такою, що порушує право апелянта на доступ до правосуддя та ефективний захист свого порушеного права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав про неповідомлення судом першої інстанції відповідача про відкриття провадження у даній справі та її подальший розгляд, тоді як 15-денний строк на подання відзиву на позовну заяву відраховується з моменту отримання стороною ухвали про відкриття провадження у справі. Також апелянт зазначив, що не є належним повідомленням надсилання процесуальних документів на електронну адресу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Агровет Продакшн" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 29.07.2022 у справі № 927/265/22, постановлено здійснювати розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено ТОВ "ВК "Золотий дракон" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що є у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ГПК України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ГПК України щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 46 ГПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Пунктом 3 частини другої статті 46 ГПК України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до частини 1 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

У свою чергу, частиною 1 ст. 113 ГПК України унормовано, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

За приписами ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.05.2022 судом встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Разом з тим, вказана ухвала не була направлена на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак була направлена на електронну пошту: .

У подальшому, 14.07.2022 відповідач звернувся до Господарського суду Чернігівської області із відзивом на позовну заяву, в якому зазначив, що дізнався про відкриття провадження у даній справі в кінці червня з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Водночас у відзиві на позовну заяву відповідач просив поновити строк для подання відзиву та прийняти його до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 28.07.2022 поновлено ТОВ "Агровет Продакшн" строк на подання відзиву на позов та прийнято його до розгляду.

Із зустрічним позовом ТОВ "Агровет Продакшн" звернувся до Господарського суду Чернігівської області 18.07.2022.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що відповідач звернувся до суду із пропуском встановленого процесуального строку на подання відзиву, оскільки апелянт особисто підтвердив, що дізнався про відкриття провадження у даній справі в кінці червня.

Так, якщо припустити, що ТОВ "Агровет Продакшн" дізналося про відкриття провадження у даній справі в останній день червня, строк все одно вважається пропущеним.

До того ж, у зустрічній позовній заяві відповідач не заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання зустрічного позову.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч.ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України).

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Таким чином пропущений процесуальний строк може бути поновлений лише за заявою учасника справи у разі, якщо суд визнає наведені причини пропуску цього строку поважними.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у контексті Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі "Рябих проти Росії").

Водночас, як наголошує ЄСПЛ, держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див. рішення ЄСПЛ у справі "Делкурт проти Бельгії" від 17.01.1970, пункт 25, Серія А № 11; пункт 27 рішення ЄСПЛ у справі "Пелевін проти України" від 20.05.2010 № 24402/02,). Однак, при цьому ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 23 рішення ЄСПЛ у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37 38 рішення ЄСПЛ у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Відповідно до статті 285 ГПК України судові рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України, за змістом частин п`ятої, десятої та одинадцятої якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Верховний Суд, надаючи оцінку щодо належності повідомлення сторони про отримання судового рішення електронною поштою, вказував, що факт отримання копії рішення суду засобами електронної пошти не тягне за собою правових наслідків, передбачених статтею 242 ГПК України (пункт 41 постанови Верховного Суду від 02 серпня 2021 року № 914/1191/20).

Разом з тим, за змістом частини 9 статті 120 ГПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Водночас колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що не дивлячись на відсутність в матеріалах справи доказів надсилання судом першої інстанції відповідачу ухвали про відкриття провадження у даній справі у порядку, встановленому статтями 120 та 242 ГПК України, порушення прав відповідача на подання зустрічної позовної заяви не відбулося, оскільки, як встановлено судом, відповідач дізнався про відкриття провадження у даній справі в кінці червня, а звернувся із зустрічним позовом 18.07.2022. Водночас зустрічна позовна заява не містила клопотання по поновлення пропущеного процесуального строку.

З огляду на викладене, враховуючи, що з клопотанням про поновлення строку на звернення з зустрічною позовною заявою відповідач до суду не звертався, причини пропуску встановленого строку не навів, а також не повідомляв про необхідність продовження строку для подання зустрічного позову, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для повернення зустрічної позовної заяви без розгляду на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

За приписами ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Також колегія суддів зазначає, що апелянт не був позбавлений права та можливості знайомитись з відповідними ухвалами та рішенням суду першої інстанції у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 ГПК України, ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", відповідно до яких доступ до судових рішень є відкритим, а повний текст судових рішень підлягає оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

Крім того, згідно ч.12 ст. 242 ГПК України особа, яка не брала участі у справі, але стосовно якої суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, може отримати в суді, який розглядав справу як суд першої інстанції, копію рішення, що є в матеріалах цієї справи, ухваленого судом будь-якої інстанції.

Таким чином, відповідач мав об`єктивну можливість ознайомитись як з ходом розгляду справи так і з постановленим у справі судовим рішенням, зважаючи на вищевикладене.

Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню та обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України. Тому, учасники провадження мають розуміти, що встановлені судом строки будуть застосовані.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що відповідач не скористався наданим йому правом своєчасного подання до суду зустрічного позову, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом було правомірно повернуто зустрічну позовну заяву ТОВ "Агровет Продакшн" на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України, як такої, що подана з порушенням вимог ч. 1 ст. 180 ГПК України.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє відповідача права звернутись до господарського суду з окремим позовом в загальному порядку, а відтак, доводи апелянта про порушення його права на доступ до правосуддя та ефективний захист свого права є безпідставними.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Чернігівської області від 29.07.2022 у справі № 927/265/22 відповідає чинному законодавству та обставинам справи, прийнята з дотримання норм процесуального права, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Судові витрати за перегляд справи у суді апеляційної інстанції, у зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 253-255, 269, 270-271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 29.07.2022 у справі № 927/265/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 29.07.2022 у справі № 927/265/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 927/265/22 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді О.В. Агрикова

Г.А. Кравчук