ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
21.10.2022 Справа №905/801/22
без виклику сторін, -
ВСТАНОВИВ:
За наслідками розгляду заяви №1/26 від 26.09.2021 про видачу судового наказу, суд зазначає таке.
За приписом ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатом розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Відповідно до ст.148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником; у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені, зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п.4); до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості (п.3); інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.4).
З наявних в матеріалах справи документів слідує, що заявлені вимоги не є достеменно такими, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Відповідно до ч.2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Суд зазначає, що, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п.7 ч.1 ст.155 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги.
Така підстава для відмови у видачі судового наказу свідчить про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості здійснення господарських операцій саме у межах та на підставі договору, виникнення спірних правовідносин за таким, а відтак і обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права.
Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст.15 Господарського процесуального кодексу України).
Так, у випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав.
Заявником надано копії актів №UC00-001171 від 28.02.2022 та №UC00-001321 від 31.03.2022, у яких зазначений фактичний обсяг спожитої електроенергії та вартість. Означені акти підписані лише з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз». Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерготехнології» акти не підписано.
На підтвердження направлення актів та рахунків Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерготехнології» заявник надає викопіювання з електронної пошти. Проте, беручи до уваги умови договору, з них не вбачається приналежність особи, якій направлялися документи та електронної адреси до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехнології».
Одночасно рахунок на оплату за лютий 2022 року №EE/22-02/1171Ф від 06.09.2022 та рахунок на оплату за електроенергію за березень 2022 року №EE/22-03/1321Ф від 18.04.2022 підписано за довіреністю №43 від 18.08.2021 Афанасьєвим Олександром. Проте, до матеріалів заяви не додано документи на підтвердження повноважень означеної особи на підписання даних документів.
До матеріалів заяви не додано доказів отримання вищевказаних актів та рахунків на оплату уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехнології». Реєстри вручення рахунків до матеріалів заяви також не долучено.
З огляду на викладене, виходячи з п.2.2, п.п.8, 9 п.5.1, п.п.2 п.5.2 договору, р.4, 5 комерційної пропозиції, положень Правил роздрібного ринку електричної енергії, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п.8 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України).
Відтак, судом не встановлено підстав для видачі судового наказу в порядку р.ІІ Господарського процесуального кодексу України.
За таких обставин заява №1/26 від 26.09.2022 про видачу судового наказу не підлягає задоволенню.
Одночасно суд звертає увагу заявника, що за приписами ч.2 ст.148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Керуючись п.8 ч.1, ч.2 ст.152, ч.1 ст.153, ч.2 ст.154, ст.ст.234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
2.Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим Кодексом, після усунення її недоліків.
3.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку Господарського процесуального кодексу України.
Дата підписання ухвали 21.10.2022.

Суддя О.В. Кротінова