ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/970/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Харківського обласного центру зайнятості (61068, м. Харків, вул. Броненосця Потьомкіна, 1-А)
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх)
про стягнення 3896,13 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Харківський обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просить стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 3896,13 грн, виплачену, як допомога по безробіттю ОСОБА_1 . Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2481 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/970/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

09.08.2022 відповідачем надано відзив на позовну заяву (вх. № 8000/22), в якому останній проти позову заперечує та просить у його задоволенні відмовити.

16.08.2022 позивачем надано відповідь на відзив на позовну заяву (вх.№8372/22), в якій останній спростовує доводи викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву та просить позов задовольнити.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Положеннями частини 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив такі обставини.

14.01.2019 ОСОБА_1 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Золочівської районної філії Харківського обласного центру зайнятості, де він був зареєстрований як безробітній з відкриттям персональної картки №00003.

На підставі поданої заяви від 14.01.2019 наказом від 14.01.2019 №НТ 190114 ОСОБА_1 надано статус безробітного з 14.01.2019 відповідно до ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення".

Наказом від 21.01.2019 №НТ190121 призначена допомога по безробіттю без врахування страхового стажу відповідно до ч.2, 4 ст.22, ч. 3, ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" з 21.01.2019 по 15.01.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення" до переліку підстав для припинення реєстрації безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, віднесено зайнятість особи, а також, досягнення особою встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку або призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років.

У зв`язку з поданням ОСОБА_1 особисто письмової заяви про зняття його з реєстрації як безробітного або відмови від її послуг, ОСОБА_1 припинено реєстрацію безробітного та виплату допомоги по безробіттю відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення" та п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Золочівською районною філією Харківського обласного центру зайнятості за результатами обміну даних від "РЗО про отримання соцвиплат" в ЄIAC.net встановлено факт виплати ОСОБА_1 пенсії за віком.

В своїх листах від 23.10.2021 № 2000-0305-6/132549 та від 15.11.2021 № 2000-0804-6/142106 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило, що на виконання рішення Золочівського районного суду Харківської області від 11.05.2019 № 622/704/17, яке надійшло до управління 09.09.2019, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до ст. 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 08.02.2017, пенсія вперше йому була виплачена в жовтні місяці 2019 року.

25 листопада 2021 року ОСОБА_1 Золочівській районній філії Харківського обласного центру зайнятості надані копії рішення Золочівського районного суду Харківської області від 11.05.2019 у справі № 622/704/17, яке набрало законної сили 23.07.2019, та копію постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі № 622/704/17.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що якщо органи Пенсійного фонду своєчасно призначили йому пенсію, то він мав би дохід і не був змушений звертатися до центру зайнятості за допомогою.

Листом від 25.11.2021 Золочівський районний суд Харківської області повідомив, що копію постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі № 622/704/17 отримано позивачем ОСОБА_1 23.08.2019, тобто після припинення його реєстрації як безробітного у центрі зайнятості.

Відповідно до рішення Золочівського районного суду Харківської області від 11.05.2019 у справі № 622/704/17 визнано протиправною відмову Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області в призначенні та нарахуванні ОСОБА_1 пенсії за віком як учаснику бойових дій та зобов`язано Дергачівське об`єднане управління Пенсійного фонду У країни Харківської області призначити та нарахувати йому пенсію за віком як учаснику бойових дій відповідно до ст. 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2021 апеляційну скаргу Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на вищевказане рішення суду першої інстанції залишено без задоволення, а рішення районного суду Харківської області від 11.05.2019 у справі №622/704/17 залишено без змін.

За період з 21.01.2019 по 01.08.2019 Харківським обласним центром зайнятості ОСОБА_1 було перераховано допомогу по безробіттю у сумі 3896,13 грн.

Харківським обласним центром зайнятості 06.12.2021 видано наказ № 813 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 , за рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за період з 21.01.2019 по 01.08.2019 у сумі 3896,13 грн.

З метою досудового врегулювання спору, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області направлено претензію від 23.12.2021 № 275/22-28 з пропозицією повернення в добровільному порядку суми виплаченої матеріальної допомоги безробітному ОСОБА_1 в сумі 3896,13 грн.

Листом від 21.01.2022 № 2000-0904-8/11783 відповідач повідомив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вважає претензію безпідставною та такою, яка не підлягає задоволенню, так як на його думку ОСОБА_1 не мав права перебувати на обліку як безробітний, незважаючи на відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, як учаснику бойових дій.

Заперечуючи проти позовних вимог Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області, зокрема, зазначає, що заявлена у позовній заяві сума до повернення в розмірі 3896,13 грн сплачена Золочівською районною філією Харківського обласного центру зайнятості як допомога по безробіттю саме ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням йому статусу безробітного за документами, наданими застрахованою особою. В свою чергу вказане свідчить про відсутність підстав для стягнення з Головного управління завданої матеріальної шкоди у вигляді коштів, перерахованих ОСОБА_1 , як виплати допомоги по безробіттю відповідно до статті 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Крім того, відповідно до абз. 14 п.1 ст. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 19.09.2018 №792 ОСОБА_1 не мав права перебувати на обліку як безробітний. Проте, рішення про надання статусу безробітного ОСОБА_1 прийнято саме Золочівською районною філією Харківського обласного центру зайнятості.

На підставі викладеного, відповідач вважає, позовну заяву Харківського обласного центру зайнятості про повернення коштів в розмірі 3896,13 грн безпідставною та такою, яка не підлягає задоволенню.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Предметом спору у даній справі є вимога про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій.

Правове обґрунтування позовних вимог полягає в тому, що ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Статтею 1173 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Отже, суб`єктами відповідальності, відповідно до статті 1173 ЦК України, є органи державної влади або місцевого самоврядування, а відповідальність за шкоду, завдану органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування, настає незалежно від вини цих органів.

На відміну від загальної норми статті 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 ЦК України, на підставі якої заявлені позовні вимоги у даній справі, передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою; довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Суб`єктами відповідальності, відповідно до ст. 1173 ЦК України, є органи державної влади або місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 23.07.2014, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідач у справі - Головне управління ПФУ в Харківській області є органом виконавчої влади, тобто суб`єктом відповідальності в розумінні ст.1173 ЦК України.

Згідно з частиною 1 статті 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Суд установив, що рішенням Золочівського районного суду від 11.05.2019 по справі №622/704/17, яке набрало законної сили, встановлено незаконність рішення Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, яке виявилось у безпідставній та незаконній відмові в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком як учаснику бойових дій, у зв`язку з чим, зобов`язано розглянути питання щодо призначення та виплати Пенсії.

Згідно з ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, суд вважає доведеним факт прийняття незаконного рішення Дергачівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області, яке виявилось у безпідставній та незаконній відмові в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком як учаснику бойових дій.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.43 Закону України "Про зайнятість населення" статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно з ч.2 ст.43 Закону України "Про зайнятість населення" статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Пунктом 7 ч.1 ст.31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття зобов`язаний вживати заходів до раціонального використання коштів і забезпечення його фінансової стабільності.

Суд наголошує, що положенням пункту 2 частини 1 статті 44 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону. Отже, виплата допомоги по безробіттю здійснювалася позивачем на виконання вимог Закону України "Про зайнятість населення", і така виплата відповідно до частини 1 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення", пункту 7 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" не здійснювалася би у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 , що свідчить про наявність шкоди у позивача та причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та заподіяною шкодою.

Аналогічні висновки викладені у Постановах Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 922/3435/17, від 10.04.2018 у справі № 927/455/17 та від 13.02.2018 у справі № 915/282/17.

Отже, неправомірні дії відповідача, призвели до відмови у призначення пенсії ОСОБА_1 і завдали матеріальної шкоди позивачу, яка у відповідності до ст.1173 ЦК України має відшкодуватися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність у справі достатніх правових та фактичних підстав для відхилення тверджень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, та задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується положеннями ст.129 ГПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача, з вини якого виник спір.

Керуючись ст. 73-80, 86, 129, 232-233, 236-238, 240-241, 247, 251, 252 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, 4) на користь Харківського обласного центру зайнятості (61068, м. Харків, вул. Броненосця Потьомкіна, буд. 1А, ) кошти в сумі 3896,13 грн, виплачені як допомога по безробіттю ОСОБА_1 , та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: Харківський обласний центр зайнятості (61068, м. Харків, вул. Броненосця Потьомкіна, буд. 1А, ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, 4).

У зв`язку з введенням Указом Президента України № 64/2022 воєнного стану на території України із 24.02.2022, обмеженим здійсненням судочинства Господарським судом Харківської області через проведення бойових дій на території міста Харкова та об`єктивну неможливість підписання даного рішення у строки, передбачені ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі складено та підписано судом за наявної можливості, після встановлення он-лайн доступу суддів та працівників апарату суду до системи "Діловодство спеціалізованого суду" 19 жовтня 2022 року.

Суддя І.В. Трофімов