ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2022 р. Справа№ 927/1139/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Сотнікова С.В.

Гарник Л.Л.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

представники учасників провадження у судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 30.08.2022р.

(повний текст складено 05.09.2022р.)

у справі №927/1139/21 (суддя Сидоренко А.С.)

за заявою боржника ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 30.08.2022р. у справі №927/1139/21 припинено процедуру реструктуризації боргів боржника та повноваження керуючого реструктуризацією - арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександрівни; припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів; провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) закрито.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 30.08.2022р., в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзивах на апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» та АТ «ПУМБ» просять відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу господарського суду Чернігівської області від 30.08.2022р. залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 30.08.2022р. у справі №927/1139/21 та призначено її до розгляду на 31.10.2022р.

26.10.2022р. до Північного апеляційного господарського суду від представника АТ «Перший Український Міжнародний Банк» надійшло клопотання № КНО-44.2.5/307 від 25.10.2022р. про розгляд справи за відсутності кредитора.

31.10.2022р. в судове засідання апеляційної інстанції представники учасників провадження не з`явились, хоча про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Про причини неявки суду не повідомили.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.6 ст.12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019р. введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

З матеріалів справи вбачається, що 08.11.2021р. через систему «Електронний суд» до господарського суду Чернігівської області надійшла заява ОСОБА_1 (далі - боржник) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, яка ухвалою господарського суду Чернігівської області від 15.11.2021р. була прийнята до розгляду.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 30.11.2021р. було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Білявського В.В.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 08.02.2022р. у справі №927/1139/21 було визнано грошові вимоги наступних кредиторів: Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в розмірі 27 235,39 грн. (19 091,69 грн. - борг по кредиту, 8 143,70 - борг по процентах) та 4 540,00 грн. судового збору; Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в розмірі 92 186,97 грн. (69 809,10 грн. - борг по кредиту, 10 069,50 грн. - борг по відсотках, 10 172,40 грн. - борг по комісії, 2 135,97 грн. - неустойка (комісія, штраф)) та 4 540,00 грн. судового збору; визначено дату проведення перших зборів кредиторів та вирішено інші процедурні питання.

Арбітражний керуючий Білявський В.В. звертався до кредиторів з повідомленням (від 11.02.2022р. №02-13/1287) про проведення перших зборів кредиторів у справі №927/1139/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Для участі у зборах кредиторів арбітражний керуючий Білявський В.В. просив кредиторів до 17.02.2022р. направити на його адресу заповнені запити (бюлетені для голосування).

Як свідчать наявні в матеріалах справи письмові докази (протокол №1 Перших зборів кредиторів у справі №927/1139/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 від 18.02.2022р.), за результатами отриманих арбітражним керуючим Білявським В.В. запитів (бюлетенів) з рішеннями із запропонованих питань порядку денного, у зборах кредиторів у справі №927/1139/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , прийняв участь 1 (один) кредитор - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (), який згідно реєстру кредиторів у справі №927/1139/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 володіє 27 голосами, що становить величину меншу від 2/3 загальної кількості голосів кредиторів, які мають право брати участь у зборах кредиторів з правом вирішального голосу, а відтак збори кредиторів не можуть визнатися повноважними і як наслідок - збори були оголошені такими, що не відбулись.

Докази організації та проведення арбітражним керуючим Білявським В.В. повторних перших зборів кредиторів в матеріалах справи відсутні.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 23.05.2022р. у справі №927/1139/21 було припинено повноваження керуючого реструктуризацією - арбітражного керуючого Білявського Віталія Віталійовича у зв`язку зі смертю арбітражного керуючого.

Ухвалою місцевого суду від 05.07.2022р. у справі №927/1139/21 керуючим реструктуризацією боржника ОСОБА_1 було призначено арбітражного керуючого Белінську Н.О.

Із введенням в дію 21.10.2019р. КУзПБ запроваджено новий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, фізичної особи-підприємця та не тотожний за метою і механізмом реалізації до інституту банкрутства юридичних осіб.

Метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації не з їх вини та потребують допомоги з боку держави.

Призначенням цих норм визначено забезпечення допомоги чесним боржникам шляхом передусім реструктуризації їх боргів, а у разі неможливості у майбутньому погасити борги - заслужити їх списання.

У преамбулі КУзПБ закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої КУзПБ - «Відновлення платоспроможності фізичних осіб» законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами обох судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Застосовуючи ці норми, слід враховувати, що на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб КУзПБ не встановлена.

За змістом ст.116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

КУзПБ запроваджено «добровільне банкрутство» боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

Частиною 2 ст.6 КУзПБ визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

Згідно з ч.5 ст.119 КУзПБ, в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (ст.1 КУзПБ).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021р. у справі №910/6639/20 вказав, що, з огляду на мету та цілі КУзПБ, інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах ст.3 та ст.13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч.2, 3 ст.13 ЦК України).

Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів, КУзПБ покладає на боржника обов`язки: повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (п.3 ч.2 ст.116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо; надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (п.4 - п.11 ч.3 ст.116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог; подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (ч.4 ст.116, ч.7 ст.126 КУзПБ); повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (ст.125 КУЗПБ); погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (ч.1 ст.128 КУзПБ).

Також, КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, зокрема передбачає: відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю чи визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (п.3,4 ч.4 ст.119 КУзПБ), а також заборону відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника протягом року з дня закриття такого провадження стосовно того ж боржника з підстав, передбачених ч.7 ст.123 КУзПБ; закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 ч.7 ст.123 КУзПБ); відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з ч.3 ст.125 КУзПБ або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 2, 5, 6 ч.8 ст.126 КУзПБ); дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (ч.11 ст.126 КУзПБ).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Задля ефективної реалізації боржником цього права КУзПБ передбачає участь арбітражного керуючого у справі про неплатоспроможність фізичної особи, залежно від судової процедури - як керуючого реструктуризацією боргів або керуючого реалізацією майна боржника.

Поряд із загальним правовим статусом арбітражного керуючого закріпленим у ст.12 КУзПБ, деякі його аспекти у справах про неплатоспроможність фізичних осіб конкретизовано ст.114 КУзПБ, а особливості механізму реалізації - у інших нормах Книги четвертої цього Кодексу.

За ч.1 ст.114 КУзПБ арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи користується всіма правами арбітражного керуючого відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати інформацію і документи, що містять конфіденційну інформацію та/або банківську таємницю; здійснювати огляд майна боржника.

Арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи зобов`язаний організувати виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації), визначити його вартість (п.1 ч.2 ст.114 КУзПБ).

Керуючий реструктуризацією не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання зобов`язаний направити суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника (ч.3 ст.122 КУзПБ).

На результатах таких заходів, за приписами ч.7 ст.123 та ч.1 ст.124 КУзПБ, ґрунтуватиметься план реструктуризації боргів боржника, а у разі виявлення керуючим реструктуризацією та неусунення боржником неповноти/недостовірності інформації у декларації про його майновий стан - рішення про закриття провадження у справі.

Тому, керуючий реструктуризацією зобов`язаний у найкоротший строк перевірити майновий стан боржника, серед іншого виконати вказівки суду чи зборів кредиторів щодо додаткової перевірки конкретних фактів приховування боржником майна чи відомостей його декларації, а також забезпечити збирання та аналіз інформації, витребуваної судом відповідно до пунктів 9 - 11 ч.5 ст.119 КУзПБ при відкритті провадження у справі.

Своєчасне та належне виконання керуючим реструктуризацією завдань з перевірки майнового стану боржника є запорукою адекватної оцінки стану неплатоспроможності боржника та його можливостей погасити борг, відтак сприятиме досягненню компромісу при узгодженні сторонами плану реструктуризації боргів.

Відповідно до ч.1 ст.3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 6 ст.12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

За ч.1 ст.2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою четвертою КУЗБ «Відновлення платоспроможності фізичної особи» (ст.113 КУзПБ).

За такого правового регулювання у справі про неплатоспроможність фізичної особи застосовні загальні підстави закриття провадження у справі про банкрутство, передбачені ч.1 ст.90 КУзПБ з урахуванням особливостей, встановлених спеціальними нормами цього Кодексу, отже тією мірою, якою ці підстави можуть стосуватися боржника - фізичної особи.

Системне тлумачення положень ч.1 ст.90 КУзПБ у взаємозв`язку зі ст.113 КУзПБ свідчить, що наведена норма та визначені нею підстави закриття провадження у справі про банкрутство (за винятком, визначених пунктами 1, 2, 5, які стосуються виключно юридичних осіб) є загальними приписами стосовно підстав закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за Книгою четвертою цього Кодексу, адже застосовуються як до банкрутства юридичних осіб, так і фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців.

За змістом ч.1 ст.90 КУзПБ термін «справа про банкрутство» слід тлумачити широко, як універсальне поняття, адже банкрутство боржника є одним з етапів провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а підстави закриття провадження, які стосуються лише юридичних осіб, законодавець виділив у цій нормі відповідним уточненням щодо особи боржника або властивих лише банкрутству юридичних осіб судових процедур.

З урахуванням положень статей 3, 12 ГПК України, 2 КУзПБ та відсилочного припису п.9 ч.1 ст.90 КУзПБ у справі про неплатоспроможність фізичної особи можуть бути застосовані підстави закриття провадження у справі за ст.231 ГПК України в тих межах, що стосуються фізичної особи та особливостей банкрутства.

Щодо спеціальних підстав закриття провадження у справі, які можуть бути застосовані лише у справі про неплатоспроможність фізичної особи, то аналіз приписів Книги четвертої КУзПБ свідчить, що така процесуальна можливість передбачена на всіх стадіях судової процедури реструктуризації боргів боржника, за різних підстав та з неоднаковим ступенем імперативності відповідних норм.

Так, ч.7 ст.123 КУзПБ визначено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:

1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи і витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів і витрат боржника та членів його сім`ї;

2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами;

3) судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.

Конструкція цієї норми побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.

До того ж, розширене коло ініціаторів застосування ч.7 ст.123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника.

У абзаці 5 ч.7 ст.123 КУзПБ визначено, що господарський суд протягом одного року з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність з підстав, визначених цією частиною, не може відкрити провадження у новій справі про неплатоспроможність щодо того самого боржника.

Таким чином, зібравши певний перелік підстав для закриття провадження у справі в окремій нормі (ч.7 ст.123 КУзПБ), законодавець акцентував насамперед на спеціальних наслідках її реалізації - неможливості протягом року повторно скористатися такою процедурою для очевидно недобросовісного боржника.

Тому, перелік підстав для закриття провадження у справі за ч.7 ст.123 КУзПБ слід тлумачити як вичерпний лише в аспекті застосування передбачених цією ж нормою обмежувальних наслідків такого закриття.

Добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

Відповідні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022р. у справі №903/806/20.

За змістом ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції було встановлено, що під час вирішення питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі №927/1139/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ухвала господарського суду Чернігівської області від 30.11.2021р.) «в деклараціях про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2018-2020 роки членами сім`ї боржника значаться: дочка - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); дочка - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ). Згідно декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2018-2020 роки, суми одержаного (нарахованого) боржником доходу становили (інші види доходів/дохід від ФОП): за 2018 рік - 0,00 грн.; за 2019 рік - 129 691,65 грн.; за 2020 рік - 0,00 грн. Інформація щодо сукупної суми доходів членів сім`ї боржника відсутня, оскільки останніми надана не була. Згідно довідки, сформованої засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України 21.10.2021р., боржник отримала наступні доходи: в 2018 році - в сумі 98 993,09 грн.; в 2019 році - в сумі 129 691,65 грн.; в 2020 році - в сумі 89 698,74 грн.

Вказаною вище ухвалою господарського суду Чернігівської області від 30.11.2021р. було зобов`язано керуючого реструктуризацією - арбітражного керуючого Білявського В.В. в строк до 06.01.2022р. включно направити до місцевого суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника.

На виконання даної вимоги, 05.01.2022р. на електронну пошту господарського суду Чернігівської області арбітражним керуючим Білявським В.В. був надісланий звіт від 05.01.2022р. №02-13/973 про результати перевірки декларації боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , з якого вбачається, що станом на 05.01.2022р. за результатами дій по перевірці декларацій боржника - фізичної особи ОСОБА_1 у останньої будь-якого рухомого або нерухомого майна не виявлено.

Водночас вбачаються розбіжності між даними декларацій і отриманою інформацією.

Зокрема, боржником не було зазначено інформацію щодо його доходів у 2018 і 2020 роках та членів її сім`ї у деклараціях за 2018, 2019, 2020 роки.

Арбітражним керуючим Білявським В.В. було зазначено, що відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС про суми виплачених доходів наявна наступна інформація по фізичним особам:

1. ОСОБА_1 - 1) Квартал та рік: 2018-4 - 28 437,06 грн.; 2) Квартал та рік: 2019-1 - 29 462,24 грн., 2019-2 - 32 948,08 грн., 2019-3 - 30 921,00 грн., 2019-4 - 37 065,64 грн.; 3) Квартал та рік: 2020-1 - 19 623,37 грн., 2020-2 - 25 837,71 грн., 2020-3 - 23 889,29 грн., 2020-4 - 28 106,74 грн.; 4) Квартал та рік: 2021-1 - 29 297,36 грн., 2021-2 - 33 953,07 грн., 2020-3 - 26 273,25 грн.

2. ОСОБА_2 - 1) Квартал та рік: 2018-4 - відсутня інф. про доходи; 2) Квартал та рік: 2019-1 - відсутня інф. про доходи, 2019-2 - відсутня інф. про доходи, 2019-3 - 490,00 грн., 2019-4 - 4 670,00 грн.; 3) Квартал та рік: 2020-1 - 1 470,00 грн., 2020-2 - 1 470,00 грн., 2020-3 - 1 515,57 грн., 2020-4 - 11 366,32 грн.; 4) Квартал та рік: 2021-1 - 27 754,25 грн., 2021-2 - 33 764,84 грн., 2020-3 - 57 755,00 грн.

3. ОСОБА_3 - 1) Квартал та рік: 2018-4 - 41 874,65 грн.; 2) Квартал та рік: 2019-1 - 8 007,08 грн., 2019-2 - 41 643,25 грн., 2019-3 - 537,88 грн., 2019-4 - 799,10 грн.; 3) Квартал та рік: 2020-1 - 8 925,48 грн., 2020-2 - 8 652,34 грн., 2020-3 - 5 474,05 грн., 2020-4 - відсутня інф. про доходи; 4) Квартал та рік: 2021-1 - відсутня інф. про доходи, 2021-2 - 10 730,91 грн., 2020-3 - 6 127,73 грн.»

Зміст п.1 ч.7 ст.123 КУзПБ свідчить про те, що боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

06.01.2022р. до господарського суду Чернігівської області було подано клопотання/заява від 05.01.2022р. боржницею про прийняття виправленої декларації про майновий стан по справі №927/1139/21, яким остання просила розглянути декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2018, 2019 та 2020 роки та додати їх до матеріалів справи.

Зі змісту названих декларацій вбачається, що останні містять наступні відомості про доходи та інші грошові виплати боржника та членів його сім`ї з усіх джерел в Україні, у тому числі одержані (нараховані) за межами України:

2018 рік: сума одержаного (нарахованого) доходу боржниці за рік - 98 993,09 грн. (заробітна плата); сукупна сума доходів членів сім`ї: ОСОБА_3 - 4 574,65 грн. (заробітна плата), 37 300,00 грн. (інші види доходів/грошові виплати);

2019 рік: сума одержаного (нарахованого) доходу боржниці за рік - 129 691,65 грн. (заробітна плата), 705,31 грн. (інші види доходів/грошові виплати); сукупна сума доходів членів сім`ї: ОСОБА_3 - 50 188,21 грн. (інші види доходів/грошові виплати); ОСОБА_2 - 2 160,00 грн. (стипендія); 3 000,00 грн. (інші види доходів/грошові виплати);

2020 рік: сума одержаного (нарахованого) доходу боржниці за рік - 89 698,74 грн. (заробітна плата), 7 758,37 грн. (інші види доходів/грошові виплати); сукупна сума доходів членів сім`ї: ОСОБА_3 - 400,00 грн. (інші види доходів/грошові виплати); ОСОБА_2 - 9 385,75 грн. (заробітна плата), 6 436,14 грн. (стипендія).

Дослідивши зміст декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2018-2020 роки, що були додані до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та виправлених декларацій, місцевим судом був зроблений правильний висновок про те, що боржницею в деклараціях за 2019-2020 роки не в повному обсязі був вказаний дохід, отриманий її донькою ОСОБА_3 , а саме: в 2019 році замість 50 987,31 грн. зазначено лише 50 188,21 грн. (різниця 799,10 грн.) та в 2020 році замість 23 051,87 грн. зазначено лише 400,00 грн. (різниця 22 651,87 грн.).

Дана обставина, з урахування наведених вище висновків Верховного Суду, свідчить про ненадання боржницею повної і достовірної інформації про майновий стан членів її сім`ї, зокрема щодо розміру доходів її доньки ОСОБА_3 у відповідні періоди часу, що свідчить про приховування відповідних відомостей і як наслідок - про недобросовісну поведінку боржниці та ухилення останньої від конструктивної співпраці з учасниками справи (кредиторами та керуючим реструктуризацією) та судом, оскільки така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих обставин справи та може свідчити про можливість боржниці реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням її об`єктивних можливостей та прагнення останньої до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та отримання прощення (списання) кредиторських вимог або їх частини.

Жодних пояснень щодо невказаних доходів доньки (з урахуванням отриманої арбітражним керуючим Біляським В.В. інформації під час виконання ним своїм повноважень) боржницею надано не було, такі в матеріалах справи відсутні.

Наведені вище факти в своїй сукупності свідчать про наявність підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 відповідно до п.1 ч.7 ст.123 КУзПБ, із застосуванням до боржниці передбаченого абз.5 ч.7 ст.123 КУзПБ обмежувального наслідку такого закриття - неможливість протягом року повторно звернутись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Тому місцевий суд законно і обґрунтовано припинив процедуру реструктуризації боргів боржника та повноваження керуючого реструктуризацією - арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександрівни, припинив дію мораторію на задоволення вимог кредиторів та закрив провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Чернігівської області від 30.08.2022р. у справі №927/1139/21 - без змін.

Справу №927/1139/21 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді С.В. Сотніков

Л.Л. Гарник