ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.10.2022м. СумиСправа № 920/570/22

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження заяву б/н від 27.09.2022 (Вх.№2473 від 05.10.2022) представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Легал Форс» РІ Груп» адвоката Сиротюка Р.В. про стягнення витрат на правову допомогу по справі №920/570/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Легал Форс» РІ Груп»,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛАНСЕНЕРГО»

про стягнення 141279 грн 24 коп.

Стислий виклад прийнятих судових рішень та заяви представника позивача.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 141279 грн 24 коп., з яких: 108380 грн 90 коп. основного боргу, 16418 грн 93 коп. пені, 1818 грн 62 коп. 3% річних, 14660 грн 79 коп. інфляційних збитків, нарахованих у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про надання охоронних послуг від 30.04.2021, а також судові витрати у справі.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 22.09.2022 у справі №920/595/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Легал Форс» РІ Груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛАНСЕНЕРГО» про стягнення 141279 грн 24 коп. задоволено частково: присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛАНСЕНЕРГО» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕГАЛ ФОРС» РІ ГРУП» 108380 грн 90 коп. основного боргу, 12756 грн 12 коп. пені, 1818 грн 62 коп. 3% річних, 14660 грн 79 коп. інфляційних збитків, 2416 грн 74 коп. витрат по сплаті судового збору; у позові в частині стягнення 3662 грн 81 коп. пені- відмовлено.

У позовній заяві було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікував понести у зв`язку з розглядом справи: 2241 грн 00 коп. витрати зі сплати судового збору, 50000 грн 00 коп. витрати на професійну правничу допомогу.

05.10.2022 від представника позивача адвоката Сиротюка Р.В. до суду надійшла заява від 27.09.2022 про стягнення витрат на правову допомогу (вх. №2473), в якій він просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 58784 грн 92 коп.

Ухвалою суду від 05.10.2022 було призначено розгляд зазначеної заяви у справі на 18.10.2022 без виклику сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно зі ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У постанові від 08 квітня 2020 року у справі №306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Відповідно до висновку Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду Верховного Суду викладеного у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

Такі ж висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц та від 09 червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц.

Чинне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак зобов`язує надати докази щодо надання правової допомоги.

На підтвердження понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Сиротюком Р.В. разом і заявою надано:

- копію Договору про надання правової допомоги №405-10/12/2021 від 10.12.2021 (а.с. 60-62);

- копію Додаткової угоди №2 від 23.08.2022 до Договору про надання правової допомоги №405-10/12/2021 від 10.12.2021 (а.с. 63);

- копію Акту №2 приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №405-10/12/2021 від 10.12.2021 (а.с. 64)

З наданих документів вбачається, що Договір про надання правової допомоги №405-10/12/2021 від 10.12.2021 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Легал Форс» РІ Груп» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП» (Адвокатське об`єднання) в особі представника Лященко А.М., що діє на підставі довіреності від 10.12.2019 року.

Суд звертає увагу на той факт, що позов був підготовлений та підписаний від імені позивача адвокатом Сиротюком Р.В. відповідно до ордеру №1066140 від 27.07.2022 (а.с.26).

В ордері підставою для надання правової допомоги позивачу зазначено договір б/н від 20.07.2022 р.

Також адвокатом Сиротюком Р.В. були підписані заяви про стягнення витрат на правову допомогу та про поновлення процесуальних строків (із позначкою, що докази на підтвердження повноважень адвоката знаходяться у матеріалах справи).

Позивачем (його представником) не подано доказів, що підтверджують участь адвоката Сиротюка Р.В. у роботі Адвокатського об`єднання «РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП» у якості партнера (адвоката).

Тому додані до заяви про стягнення витрат на правову допомогу докази не є належними та не можуть підтвердити факт надання позивачу правової допомоги саме адвокатом Сиротюком Р.В.

Доказів, що підтверджують надання правової допомоги у даній справі адвокатом Сиротюком Р.В. на підставі зазначеного у ордері договору б/н від 20.07.2022 р. взагалі суду не подані.

Тому суд вважає, що позивачем (його представником) не доведено наявність визначених ст. ст. 126, 129 ГПК України підстав для відшкодування витрат на правову допомогу, а заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 126, 129, 234, 235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви б/н від 27.09.2022 (Вх.№2473 від 05.10.2022) представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Легал Форс» РІ Груп» адвоката Сиротюка Р.В. про стягнення витрат на правову допомогу по справі №920/570/22 відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. ст. 255-257 ГПК України.

Ухвала підписана суддею 19.10.2022.

Суддя О.Ю. Резніченко