РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.09.2022Справа № 910/3376/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Степанець Є.Ю., розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" про визнання неналежним виконання договору та зобов`язання належного виконання договору,

за участю представників:

позивача: Жили М.І.;

відповідача: Панченко О.В.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2022 року Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" (далі - Депозитарій) про визнання неналежним виконання Депозитарієм умов договору про обслуговування випусків цінних паперів від 15 листопада 2013 року № ОВ-1962 в частині невиконання розпоряджень Товариства про виплату доходів/сум погашення за цінними паперами: від 22 грудня 2021 року № 01/01/13/05/02-02-2013 шляхом його відхилення 23 грудня 2021 року та 29 грудня 2021 року; від 11 лютого 2022 року № 01/01/13/05/02-02-262 шляхом його відхилення 11 лютого 2022 року; зобов`язання Депозитарія виконати зазначений договір шляхом прийняття від Товариства коштів у розмірі 30 072 756,24 грн та 11 538 040,81 грн, необхідних для виконання вказаних розпоряджень, а також зобов`язання Депозитарія виконати розпорядження Товариства від 22 грудня 2021 року № 01/01/13/05/02-02-2013 та від 11 лютого 2022 року № 01/01/13/05/02-02-262.

В обґрунтування своїх позовних вимог Товариство вказувало на те, що відмови відповідача від прийняття до виконання зазначених розпоряджень були необґрунтованими, оскільки приписи чинного законодавства України, а також не містять вимог про одночасну виплату дивідендів всім акціонерам, не містять умов та обмежень у черговості сплати дивідендів через депозитарну систему України.

Також у своїй позовній заяві Товариство просило суд залучити в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство "Фінансова компанія "Укрнафтогаз", Спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю "Драгон Капітал", Приватне акціонерне товариство "Івекс Капітал", Товариство з обмеженою відповідальністю "Арт-Капітал Кастоді", Акціонерне товариство "Піреус Банк МКБ", Товариство з обмеженою відповідальністю "Кінто, ЛТД", Товариство з обмеженою відповідальністю "Навігатор - Інвест" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрідом Фінанс Україна".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 9 травня 2022 року відкрито провадження в справі № 910/3376/22, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 9 червня 2022 року. Повідомлено, що питання залучення третіх осіб буде вирішено в підготовчому засіданні.

8 червня 2022 року через загальний відділ діловодства суду відповідач подав відзив від 2 червня 2022 року № 180/09-2, в якому заперечив проти задоволення вимог позивача, посилаючись на те, що спірні розпорядження спрямовані на виплату чистого прибутку лише певному колу акціонерів, що не відповідає приписам чинного законодавства України, оскільки виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має відбуватися пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) мають бути однакові для всіх власників акцій одного типу та класу. Також у відзиві відповідач заперечив проти задоволення клопотання позивача про залучення третіх осіб, проте просив суд залучити як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку та Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

У підготовчому засіданні 15 червня 2022 року відповідач подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

У вказаному підготовчому засіданні суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви до 7 липня 2022 року.

5 липня 2022 року через загальний відділ діловодства суду надійшли заяви Приватного акціонерного товариства "Фінансова компанія "Укрнафтогаз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрідом фінанси Україна" про залучення їх у справу як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

6 липня 2022 року через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшли заперечення щодо залучення Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

У підготовчому засіданні 7 липня 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольні ухвали: про відмову в залученні в якості третіх осіб: Приватного акціонерного товариства "Фінансова компанія "Укрнафтогаз", Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Драгон Капітал", Приватного акціонерного товариства "Івекс Капітал", Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Капітал Кастоді", Акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кінто, ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор - Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрідом Фінанс Україна" та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Також у цьому підготовчому засіданні суд постановив протокольні ухвали: про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів і про оголошення перерви до 28 липня 2022 року.

27 липня 2022 року через підсистему "Електронний суд" Товариство подало додаткові письмові пояснення щодо залучення третіх осіб.

28 липня 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відмову в залученні Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду від 28 липня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 серпня 2022 року.

17 серпня 2022 року через загальний відділ діловодства суду позивач подав додаткові письмові пояснення від вказаної дати № 01/01/07-552.

18 серпня 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви до 15 вересня 2022 року.

14 вересня 2022 року на електронну адресу суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення від вказаної дати № 01/01/07-651.

15 вересня 2022 року суд протокольними ухвалами залишив без розгляду додаткові пояснення Товариства від 14 вересня 2022 року № 01/01/07-651 та оголосив перерву в судовому засіданні до 29 вересня 2022 року.

У судовому засіданні 29 вересня 2022 року представник Товариства підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та у письмових поясненнях, та наполягав на їх задоволенні.

Представник Депозитарія у цьому судовому засіданні проти задоволення вимог заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2013 року між Депозитарієм та Товариством укладено договір про обслуговування випуску цінних паперів № ОВ-1962, шляхом направлення заяви від 8 листопада 2013 року № юр-2131 про приєднання позивача до запропонованих відповідачем умов договору.

Дана заява підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками цих суб`єктів господарювання.

Предметом зазначеного правочину є надання Депозитарієм послуг з організації перерахування Товариством дивідендів акціонерам, що підлягають виплаті в результаті розподілу прибутку позивача.

8 листопада 2021 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до вказаного правочину (щодо надання послуг з виплати доходів/сум погашення цінних паперів грошовими коштами) № ВД/ОВ-196 шляхом направлення заяви від 5 листопада 2021 року № 01/01/07/871 про приєднання позивача до запропонованих відповідачем умов договору.

Вказана заява підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками цих суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 1.1. договору позивач доручає, а відповідач надає Товариству послуги щодо виплати доходів/сум погашення цінних паперів грошовими коштами (далі - суми погашення) за випущеними ним цінними паперами, які обслуговуються у Депозитарія, (далі - Послуги).

За умовами пункту 2.1.1. вказаної угоди відповідач зобов`язався приймати від позивача розпорядження про виплату доходів/сум погашення за цінними паперами (далі - розпорядження) та інші документи, які відповідно до Правил Депозитарію, Регламенту провадження депозитарної діяльності Депозитарію (далі - Регламент) необхідні для надання послуг, обумовлених цією додатковою угодою.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2.1.2. додаткової угоди відповідач зобов`язався, за умови надання Товариством Депозитарію всіх документів, які відповідно до Правил та Регламенту необхідні для виплати доходів/сум погашення за цінними паперами, здійснювати перерахування грошових коштів у вигляді доходів/сум погашення за цінними паперами позивача, що надійшли від нього на рахунок відповідача, визначений згідно з пунктом 2.3.2. цієї угоди, на відповідні грошові рахунки депозитарних установ, що мають діючу ліцензію на здійснення депозитарної діяльності та/або депозитаріїв-кореспондентів з одночасним наданням таким депозитарним установам та/або депозитаріям-кореспондентам розпорядження щодо виплати доходів/сум погашення отримувачам відповідних доходів/сум погашення.

Рішеннями загальних зборів акціонерів Товариства, оформлених протоколом від 18 травня 2021 року № 31, затверджено розмір та порядок розподілу прибутку позивача за 2018 рік, затверджено загальний розмір дивідендів за простими акціями позивача за результатами 2018 року в розмірі 1 931 619 526,20 грн, що складає 30 % чистого прибутку Товариства. Вказану суму направлено на виплату дивідендів за простими акціями. Решту чистого прибутку - 70 %, що дорівнює 4 506 581 473,80 грн, направлено на покриття накопиченого збитку. Нараховані за результатами 2018 року дивіденди, що припадають на 1 (одну) просту акцію, затверджено в розмірі 35,62 грн.

Рішеннями наглядової ради Товариства, оформленими протоколом від 27 травня 2021 року № 9/21, вирішено, що датою складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за підсумками 2018 року, є 11 червня 2021 року. Виплата дивідендів здійснюється через депозитарну систему України з 15 червня 2021 року по 17 листопада 2021 року. Виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу відбувається пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови їх виплати однакові для всіх власників акцій одного типу та класу, зокрема, умови щодо строків, способу та суми. Виплата дивідендів здійснюється виключно грошовими коштами, шляхом виплати всієї суми дивідендів у повному обсязі або кількома частками пропорційно всім особам, які мають право на їх отримання, по мірі надходження коштів на рахунок позивача в межах встановленого строку виплати дивідендів.

Інформацію про прийняті рішення щодо виплати дивідендів відображено у відповідному повідомленні, яке було розміщено на офіційному вебсайті позивача (додаток № 1 до протоколу від 27 травня 2021 року № 9/21).

Судом встановлено, що розпорядженням від 22 грудня 2021 року № 01/01/13/05/02-02-213, яке було відхилено відповідачем 23 грудня 2021 року та 29 грудня 2021 року, та розпорядженням від 11 лютого 2022 року № 01/01/13/05/02-02-262 позивач наказав відповідачу здійснити виплату доходів за результатами діяльності у 2018 році в повному обсязі та перерахувати дані дивіденди на відповідні рахунки депозитарних установ/депозитаріїв-кореспондентів для наступної виплати (перерахування) власникам цінних паперів.

Згідно з розпорядженням від 22 грудня 2021 року № 01/01/13/05/02-02-213 мало б бути перераховано дивіденди на загальну суму 30 072 756,24 грн, а за розпорядженням від 11 лютого 2022 року № 01/01/13/05/02-02-262 - 12 408 534,48 грн.

Судом встановлено, що вказані суми чистого прибутку за результатами 2018 року були перераховані Депозитарію, що підтверджується копіями платіжних доручень: від 23 грудня 2021 року № 19389-П21 та від 11 лютого 2022 року № 2875-П22.

Разом із тим, відповідач відмовив у взятті до виконання вищезазначених розпоряджень позивача що підтверджується листами-відмовами від 23 грудня 2021 року № 0247ECCB-F48C-4EE1-93DF-08D9C60869A3, від 29 грудня 2021 року № E3477E37-AF81-4AEB-52D9-08D9CA8C0C3E та від 11 лютого 2022 року № D8A73EBD-AD53-4437-A12B-08D9ED28DF2E.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За умовами частини 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства» (далі - Закон) виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має відбуватися пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) мають бути однакові для всіх власників акцій одного типу та класу.

Згідно з абзацом 1 частини 2 та абзацом 1 частини 3 статті 30 Закону виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. Рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства.

Згідно з приписами частини 4 статті 30 Закону для кожної виплати дивідендів наглядова рада акціонерного товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати. Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за простими акціями, визначається рішенням наглядової ради, передбаченим першим реченням цієї частини, але не раніше ніж через 10 робочих днів після дня прийняття такого рішення наглядовою радою. Перелік осіб, які мають право на отримання дивідендів, складається в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України. Товариство в порядку, встановленому наглядовою радою товариства, повідомляє осіб, які мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок та строк їх виплати. Протягом 10 днів з дня прийняття рішення про виплату дивідендів за простими акціями акціонерне товариство повідомляє про дату, розмір, порядок та строк виплати дивідендів за простими акціями оператора організованого ринку капіталу (операторів організованих ринків капіталу), на якому (яких) акції такого товариства допущені до торгів.

Акціонерні товариства, інші, ніж зазначені в абзаці першому цієї частини, у порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, здійснюють виплату дивідендів через депозитарну систему України або безпосередньо акціонерам. Спосіб виплати дивідендів визначається відповідним рішенням загальних зборів акціонерів (абзац 2 частини 5 статті 30 Закону).

Послідовність дій акціонерного товариства, професійних учасників депозитарної системи України, депозитаріїв-кореспондентів, номінальних утримувачів з виплати акціонерним товариством дивідендів, порядок та строки перерахування дивідендів особам, які мають право на отримання дивідендів, визначає "Порядок виплати акціонерним товариством дивідендів", затверджений рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 12 квітня 2016 року № 391 (далі - Порядок).

Згідно з абзацами 3-5 пункту 1 частини 2 глави 1 розділу ІІІ Порядку для виплати дивідендів товариство перераховує на грошовий рахунок Депозитарію в Національному банку України суму дивідендів у повному обсязі або частками, якщо це передбачено рішенням загальних зборів або наглядової ради товариства. У випадку перерахування Депозитарію дивідендів частками товариство зазначає про це у розпорядженні про виплату дивідендів, яке надається Депозитарію. У разі отримання Депозитарієм розпорядження товариства про виплату дивідендів, яке містить інформацію про таку виплату частками, та перерахування коштів для виплати не всім особам, які мають право на отримання дивідендів, без збереження пропорційності щодо кількості належних таким особам прав на акції відповідного випуску, Депозитарій відмовляє у взятті до виконання такого розпорядження.

У разі отримання відповідачем розпорядження позивача, яке містить інформацію про виплату дивідендів частками, та перерахування Товариством Депозитарію для виплати не всім особам, які мають право на отримання дивідендів, без збереження пропорційності щодо кількості належних таким особам прав на акції відповідного виписку, то відповідач відмовляє у взятті до виконання такого розпорядження позивача (абзац 3 пункту 2.1.2. додаткової угоди).

Згідно з пунктом 2.2.4. додаткового договору Депозитарій має право відмовити Товариству в наданні послуг, обумовлених цією додатковою угодою, в тому числі у виконанні розпорядження, з підстав, обумовлених чинним законодавством України та/або цією додатковою угодою, та/або правилами, та/або регламентом, та/або договором.

Аналогічна норма міститься в пункті 2.2.3.5. пункту 2.2.3. договору.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2.3.1. вказаного правочину у випадку перерахування дивідендів частками, позивач зобов`язаний зазначити про це у розпорядженні, яке надається відповідачу.

Отже, як вбачається зі змісту рішень наглядової ради Товариства, оформлених протоколом від 27 травня 2021 року № 9/21, передбачено два шляхи виплати чистого прибутку позивача за результатами 2018 року: у повному обсязі шляхом перерахування всієї суми в розмірі 1 931 619 526,20 грн або кількома частками пропорційно всім особам, які мають право на отримання дивідендів у межах встановленого строку.

У спірних розпорядженнях зазначено, що вказані в них суми були передбачені для виплати дивідендів у повному обсязі.

Разом із тим, судом встановлено, що суми чистого прибутку, які мали б бути перераховані відповідачу згідно розпоряджень та згідно вищевказаного рішення Загальних зборів та Наглядової ради Товариства є різними.

Якщо у розпорядженні зазначено, що дивіденди виплачується в повному обсязі, то вказана у них сума мала б дорівнювати 1 931 619 526,20 грн. Якщо в розпорядженні зазначена інша сума, то вважається, що чистий прибуток виплачується частинами, і в такому випадку повинен бути збережений принцип пропорційності виплати дивідендів всім акціонерам, які мають право на їх отримання.

Зі змісту додатків до розрахунку нарахування дивідендів згідно розпорядження від 22 грудня 2021 року № 01/01/13/05/02-02-213 вбачається, що чистий прибуток у розмірі 30 072 756,24 грн за цим документом був спрямований на виплату 229 акціонеру через 4 депозитарні установи, а за розпорядженням від 11 лютого 2022 року № 01/01/13/05/02-02-26 чистий прибуток в розмірі 12 408 534,48 грн був спрямований на виплату 321 акціонеру через 5 депозитарних установ. Отже, згідно цих розпоряджень позивач намагався виплатити дивіденди в повному обсязі 550 акціонерам.

У той же час, зі змісту рішення Загальних зборів позивача, оформлених протоколом від 18 травня 2021 року № 31, вбачається, що статутний капітал позивача становить 13 557 127,50 грн та поділяється на 54 228 510 штук простих іменних акцій, кількість привілейованих акцій - 0.

Також зі змісту вказаного рішення вбачається, що загальна чисельність акціонерів, яким позивач мав сплатити дивіденди за 2018 року рік, становила 13 182 особи. Дані обставини не заперечувалися учасниками справи.

Вибірковість виплати чистого прибутку за результатами 2018 року акціонерам через певні депозитарні установи підтверджується також розрахунками нарахування цих дивідендів.

Таким чином, вказані розпорядження Товариства не відповідають приписам статті 30 Закону, Порядку та договору, оскільки ці розпорядження були направлені на виплату дивідендів у повному обсязі лише незначній частині акціонерів позивача.

Також слід зазначити, що спірні розпорядження здійснені поза межами строку, визначеного загальними зборами для виплати дивідендів.

Отже, відмови Депозитарія у взятті до виконання спірних розпоряджень позивача були обґрунтованими та відповідали приписам Закону, Порядку та договору, а відтак вимога позивача про визнання неналежним виконання Депозитарієм умов договору в частині невиконання вказаних розпоряджень Товариства про виплату доходів/сум погашення за цінними паперами є необґрунтованою, а відтак не підлягає задоволенню.

Оскільки відсутні підстави для задоволення вимоги Товариства про визнання неналежним виконання Депозитарієм умов договору, похідна вимога про зобов`язання відповідача виконати зазначений договір, а також зобов`язання Депозитарія виконати спірні розпорядження Товариства також не підлягають задоволенню.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо відмови у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин у задоволенні позову Товариства слід відмовити в зв`язку з його необґрунтованістю.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати залишаються за позивачем та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 20 жовтня 2022 року.

СуддяЄ.В. Павленко