РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.08.2022Справа № 910/19575/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Заїки О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФАРМА УКРАЇНА"

до Фізичної особи - підприємця Гаасс Лесі Василівни

про стягнення 230 938, 20 грн

та за зустрічним позовом Фізичної особи - підприємця Гаасс Лесі Василівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФАРМА УКРАЇНА"

про стягнення 231 656, 13 грн

Представники учасників справи:

від позивача за первісним (відповідача за зустрічним): Шевченко Л.П.

від відповідача за первісним (позивача за зустрічним): не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СОФАРМА УКРАЇНА" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи - підприємця Гаасс Лесі Василівни (далі - відповідач) про стягнення 217 265, 58 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 позовну заяву залишено без руху.

У встановлений судом строк позивачем було усунуто недоліки, вказані в ухвалі Господарського суду міста Києва від 06.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

02.02.2022 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, серед додатків якого наявна заява про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

02.02.2022 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла зустрічна позовна заява про стягнення 231 656, 13 грн, з яких: 212 033, 63 грн основна заборгованість, пеня у розмірі 12 565, 17 грн, 3 % річних у розмірі 2 143, 57 грн та 4 913, 76 грн інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2022 прийнято зустрічний позов Фізичної особи - підприємця Гаасс Лесі Василівни до спільного розгляду з первісним позовом та призначено підготовче засідання на 02.03.2022.

14.02.2022 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

Відповідно до положень статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 № 9 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного рішення зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

За наведених обставин призначене на 02.03.2022 підготовче засідання з розгляду справи № 910/19575/21 не відбулося з об`єктивних причин, що не залежали від суду.

25.03.2022 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФАРМА УКРАЇНА" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2022 призначено підготовче засідання по справі № 910/19575/21 на 06.06.2022.

06.06.2022 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача за первісним позовом надійшло клопотання про виклик свідків.

Представник позивача за первісним позовом в підготовчому засіданні 06.06.2022 підтримав клопотання про виклик свідків.

Представник відповідача за первісним позовом в підготовчому засіданні 06.06.2022 поклався на розсуд суду щодо розгляду клопотання про виклик свідків.

Судом у підготовчому засіданні 06.06.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду клопотання про виклик свідків до встановлення фактичних обставин справи та відкладено підготовче засідання на 15.06.2022.

15.06.2022 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача за первісним позовом надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

Представник позивача за первісним позовом в підготовчому засіданні 15.06.2022 підтримав заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача за первісним позовом в підготовчому засіданні 15.06.2022 поклався на розсуд суду щодо розгляду заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Судом у підготовчому засіданні 15.06.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про виклик свідків.

Крім того, судом у підготовчому засіданні 15.06.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про прийняття до розгляду заяви про збільшення розміру позовних вимог, спір вирішується з її урахуванням.

Представник відповідача за первісним позовом в підготовчому засіданні 15.06.2022 заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Судом у підготовчому засіданні 15.06.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 06.07.2022.

30.06.2022 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача за первісним позовом надійшло клопотання про долучення доказів по справі, в яких представник позивача просив поновити строк для подачі додаткових доказів.

06.07.2022 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача за первісним позовом надійшли заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Судом у підготовчому засіданні 06.07.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про приєднання наданих докази до матеріалів справи та поновлення строку для подачі додаткових доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.08.2022.

28.07.2022 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення.

В судовому засіданні 03.08.2022 оголошено перерву на 15.08.2022.

Присутній у судовому засіданні 15.08.2022 представник позивача підтримав первісні позовні вимоги, заперечив проти задоволення зустрічного позову.

Представники відповідача у судовому засіданні підтримав зустрічні позовні вимоги, заперечив проти задоволення первісного позову.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 15.08.2022, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.06.2018 між ФОП Гаас Лесею Василівною (далі - суборендодавець, відповідач, Підприємець) та ТОВ "Софарма Україна" (далі - суборендар, позивач, Товариство) був укладений договір суборенди № 36/18 (далі - договір суборенди), за умовами якого суборендодавець передає, а суборендар приймає у тимчасове користування нежитлове приміщення 300 кв.м, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 9, зона 3, для розміщення офісних приміщень (розділ 1).

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору розмір орендної плати на місяць складає 196 125,00 грн. без ПДВ, що еквівалентно 7 500 дол. США (за офіційним курсом НБУ 26,15 грн за 1 дол. США станом на 06.06.2018).

Розмір орендної плати за користування об`єктом суборенди складає 7 500 доларів США.

Плата встановлена з розрахунку 25 доларів США за 1 кв.м на місяць. Винагорода за адміністрування та обслуговування орендованого об`єкту суборенди складає 5,25 %, що є еквівалентом 394 дол. США від суми орендної плати та є невід`ємною частиною орендної плати.

Сума фіксованої щомісячної орендної плати разом з винагородою складає 7 894 в еквіваленті доларів США.

Розмір фіксованої орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць (із розрахунку такої орендної плати за повний календарний місяць) пропорційно зміні курсу долара США, встановленому Національним Банком України станом на останній робочий день місяця попереднього за розрахунковим.

У день підписання акта прийому-передачі суборендар повинен сплатити одноразово суму коштів у розмірі 206 428,10 грн, що є гарантійним платежем, у рахунок належних з нього платежів, яка повертається суборендарю протягом 5 робочих днів з дати підписання акта прийому-передачі об`єкту оренди суборендарю, або не повертається у разі порушення суборендарем своїх зобов`язань та на умовах, визначених цим договором.

Сума орендної плати та гарантійного платежу вноситься суборендарем на рахунок суборендодавця в гривнях України та визначається в еквіваленті 15 788 дол. США згідно встановленого НБУ курсу долара до гривні на останній робочий день місяця, попереднього за розрахунковим (п. 4.1 договору).

Згідно з п. 4.9 договору суборендодавець має право в односторонньому порядку зарахувати гарантійний платіж в рахунок погашення можливих збитків, сплати неустойки (пені, штрафів), інших платежів у разі їх виникнення внаслідок порушення суборендарем положень договору, за умови повідомлення про це суборендаря в письмовій формі за 3 робочих дні до такого зарахування.

Оплата за електроенергію сплачується авансовим платежем згідно встановленого ліміту та рахунку на відшкодування вартості спожитої електроенергії протягом 3-х робочих днів після отримання рахунку, але не пізніше 25 числа поточного місяця (п. 4.1.2 договору).

Суборендар сплачує суборендодавцю авансом орендну плату за вісім місяців оренди (п. 4.3 договору). Орендна плата за наступні роки перераховується суборендарем щомісячно протягом 3 банківських днів з дати отримання рахунку шляхом переказу відповідної суми коштів на поточний рахунок суборендодавця (п. 4.3 договору).

Першим днем строку, за який суборендар повинен вносити плату за користування приміщенням згідно договору є день підписання сторонами акта прийому-передачі в оренду приміщення, а останнім днем - день підписання сторонами акта приймання-передачі приміщення (п. 4.5 договору).

Відповідно до п. 4.9 укладеного сторонами договору у випадку, якщо у суборендаря не виникло зобов`язань зі сплати неустойки та/або відшкодування збитків, а також заборгованості суборендаря перед суборендодавцем у зв`язку з цим договором, що не були оплачені, то сума гарантійного платежу, сплачена в порядку, передбаченому договором порядку, повертається суборендарю протягом 5-х робочих днів з дати підписання акту прийому-передачі об`єкту оренди.

Передача об`єкта суборенди здійснюється уповноваженими представниками сторін в строк з 01.10.2018 по 31.10.2018 включно за умови своєчасного виконання суборендарем зобов`язань, встановлених п. 4.3 договору (п. 5.1 договору), що оформляється актом прийому-передачі об`єкта суборенди (п. 5.2 договору). Повернення об`єкта суборенди після закінчення строку суборенди оформляється актом прийому-передачі об`єкта суборенди, що складається і підписується представниками сторін в день закінчення строку суборенди, за умови виконання суборендарем умов п. 5.6 - 5.8 цього договору щодо стану об`єкта оренди (п. 5.5 договору).

Відповідно до п. 5.7 договору сторони зобов`язані за 20 календарних днів до закінчення строку дії цього договору, при відсутності згоди сторін про продовження цього договору або при достроковому його розірванні (в тому числі шляхом дострокового звільнення суборендарем об`єкта суборенди), створити спільну комісію для огляду об`єкта суборенди з метою його подальшого прийняття. За наслідками огляду об`єкта суборенди сторони складають та підписують акт огляду, в якому зазначають стан об`єкта суборенди, встановлене в ньому обладнання та враховують здійснені суборендарем поліпшення об`єкта суборенди (якщо такі мали місце), виявлені несправності та недоліки.

Відповідно до п. 7.7 договору у випадку виникнення обставин, що перешкоджають користуванню приміщенням, а саме - погіршення технічного стану приміщення, комунікацій або обладнання, що передавалось разом з приміщенням; створення фізичних перешкод з боку суборендодавця у користування об`єктом суборенди, суборендодавець зобов`язаний усунути такі обставини протягом 7 днів з моменту надіслання йому повідомлення з боку орендаря. Орендна плата за час неможливості повноцінного користування приміщенням не сплачується.

Договір є укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до 01.10.2021 (п. 3.1).

Судом встановлено, що відповідно до умов договору суборенди ФОП Гаас Л.В. передала у користування ТОВ "Софарма Україна" приміщення 300 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 9, зона 3. Проте, у порушення п. 5.2 договору сторони не склали акту приймання-передачі цього приміщення.

У свою чергу, позивач на підставі рахунку орендодавця № 47 від 22.10.2018 сплатив на користь останнього гарантійний платіж за суборенду нежитлового приміщення у сумі 206 428,10 грн, а також винагороду за адміністрування та обслуговування орендованого приміщення у сумі 10 837,48 грн., що разом склало 217 265,58 грн. Зазначені обставини підтверджуються копією платіжного доручення № 4892 від 23.10.2018, наявною в матеріалах справи.

У подальшому, у зв`язку з припиненням дії договору 01.10.2021, на вимогу суборендаря та за відсутності у нього наміру продовжувати договір суборенди, 10.09.2021 комісією у складі ФОП Гаас Л.В., ФОП Ярош В.В., ФОП Мельник Г.І., представника ТОВ "Софарма Україна" (суборендар) Кучер О. В., за участю представника ТОВ "МЛК" (орендодавець за основним договором оренди) Павлової В. В. та працівника технагляду Змієвець С. М. був складений акт огляду нежитлового приміщення, що є об`єктом в тому числі договору суборенди № 36/18 від 08.06.2018. У вказаному акті комісія зазначила, що в результаті обстеження були виявлені недоліки, які зафіксовані на відео трьома сторонами та які є підставою для визначення вартості ремонтних робіт в приміщеннях по вул. Прирічна, 9.

ТОВ "Софарма Україна" направило відповідачу лист № 407 від 13.09.2021, у якому з метою встановлення фактичних недоліків, які виникли під час користування суборендарем приміщенням, просило надати позивачу акт приймання-передачі у користування приміщення.

У відповідь на вказаний лист ФОП Гаас Л.В. повідомила позивача, що два примірника відповідного акту приймання-передачі приміщення були надані ТОВ "Софарма Україна" у липні 2019, однак, другий примірник позивачем, після його підписання, суборендодавцю не повернуто.

30.09.2021 ТОВ "Софарма Україна" передало (повернуло) суборендодавцю орендоване приміщення 300 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 9, зона 3, по акту приймання-передачі, підписаному сторонами того ж дня. У вказаному акті сторони зазначили, що при обстеженні приміщення були виявлені наступні недоліки: в кімнатах частково не працюють розетки; відсутні магістралі для монтажу спліт-систем; наявні пошкодження фарбованого покриття стін. Також сторони погодили, що суборендодавець має викликати представника суборендаря для перевірки придатності системи електропроводки, а у разі нез`явлення останнього, вартість усунення її недоліків буде встановлена самостійно суборендодавцем.

06.10.2021, у зв`язку із закінченням дії договору суборенди та поверненням орендованого майна, ТОВ "Софарма Україна" звернулось до ФОП Яроша В. В. з вимогою, у якій просило повернути гарантійний платіж у сумі 217 265,58 грн.

У відповідь на вказану вимогу, посилаючись на п. 4.9 договору, ФОП Гаас Л.В. листом від 05.11.2021 повідомив позивача про відсутність підстав для повернення гарантійного платежу, оскільки той був зарахований у рахунок сплати орендної плати за вересень 2021 у сумі 212 597,40 грн.

Спір у справі стосується обставин припинення дії Договору та наслідків цього у вигляді обов`язку Підприємця повернути Товариству сплачений останній гарантійний платіж, а саме, за первісним позовом Товариство вказує на порушення Підприємцем свого зобов`язання з повернення суми гарантійного платежу після повернення об`єкту суборенди, а Підприємцем заперечується наявність у нього такого зобов`язання з посиланням на зарахування суми гарантійного платежу в рахунок оплати суборендної плати за вересень 2021 року (останній місяць суборенди) та відшкодування завданих недоліками повернутого об`єкту суборенди збитків, в той же час, за зустрічним позовом Підприємцем заявляється вимога про стягнення з Товариства заборгованості по оплаті суборендної плати за вересень 2021 року.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Згідно із ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Положеннями ст. 14 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

З огляду на викладені норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання та права вимоги його виконання є, зокрема, відповідний правочин.

У день підписання акта прийому-передачі суборендар повинен сплатити одноразово суму коштів у розмірі 206 428,10 грн, що є гарантійним платежем, у рахунок належних з нього платежів, яка повертається суборендарю протягом 5 робочих днів з дати підписання акта прийому-передачі об`єкту оренди суборендарю, або не повертається у разі порушення суборендарем своїх зобов`язань та на умовах, визначених цим договором.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується учасниками справи сплата позивачем визначеного умовами п. 4.1 Договору гарантійного платежу на користь відповідача та повернення 30.09.2021 орендованого приміщення останньому шляхом складення сторонами відповідного акту прийому-передачі об`єкту оренди суборендатору вказаною датою.

Отже, в силу приписів ст.ст. 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України та п. 4.1 Договору з поверненням відповідачу орендованих за Договором приміщень в останнього виникає обов`язок з повернення позивачу суми гарантійного платежу, що має бути виконаний на протязі 5 робочих днів з такого моменту.

Поряд з цим, у відповідності до п. 4.9 Договору суборендодавець має право в односторонньому порядку зарахувати гарантійний платіж в рахунок погашення можливих збитків, сплати неустойки (пені, штрафів), інших платежів у разі їх виникнення внаслідок порушення суборендарем положень договору, за умови повідомлення про це суборендаря в письмовій формі за 3 робочих дні до такого зарахування.

Тобто, зобов`язання суборендодавця з повернення суми гарантійного платежу не є безумовним та може бути припинено у випадку наявності порушень умов Договору з боку суборендаря, наприклад, наявності невиконаного ним зобов`язання по сплаті орендної плати чи інших, передбачених Договором нарахувань, а також у випадку завдання збитків пошкодженням ним орендованого майна.

В даному випадку, відповідач вказує на те, що гарантійний платіж за Договором було зараховано в рахунок погашення заборгованості позивача з оплати орендної плати за вересень 2021 року та відшкодування збитків, завданих недоліками орендованих приміщень після їх повернення з суборенди.

В той же час, позивачем вказується на те, що з 26.08.2021 внаслідок протиправних дій в т.ч. відповідача було створено перешкоди у користуванні ним орендованими приміщеннями, що було зумовлено безпідставним відключенням електропостачання, у зв`язку з чим він був вимушений достроково виїхати з таких приміщень, а тому правові підстави для нарахування суборендної плати за вересень 2021 року відсутні.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 26.08.2021 о 8:47 год. представник відповідача, разом з іншими суборендаторами приміщень у будівлі за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 9, а саме: ФОП Ярош В.В., його представник та ФОП Мельник Г.І., прибули за адресою об`єкта оренди (вул. Прирічна, 9) та без пояснення причин відключили електропостачання у будівлі, закрили електрощитову та заблокували до неї доступ інших осіб, повідомивши при цьому суборендаря, що електропостачання буде відновлене тільки після виконання майнових вимог суборендодавця (як пояснив позивач - після погашення існуючої заборгованості за серпень 2021 року, внесення орендної плати наперед, передачі частини майна суборендаря (кондиціонерів - спліт-систем, вбудованих меблів, тощо)), а в іншому випадку - вимагали негайного залишення орендованого приміщення. Не погодившись з вимогами суборендодавця, представники позивача викликали наряд поліції та службу охорони ПП "Шериф Пульт", про що був складений відповідний акт. О 14:00 год. 26.08.2021 представник відповідача та інші суборендатори покинули орендоване приміщення, проте, електропостачання не відновили.

Вказані обставини були зафіксовані представниками: ТОВ "Софарма Україна", Представництва "Софарма АД" в Україні, АТ "Вітаміни", які користувались вказаним приміщенням, а також охоронних служб ПП "Система нагляду "Грізлі", ПП "Шериф Пульт" у акті про події на охоронюваному об`єкті від 26.08.2021 та підтверджені листом ПП "Шериф Пульт" від 29.06.2022, листом ПП "Система нагляду "Грізлі" від 24.06.2022, а також заявою свідка ОСОБА_1 та відеозаписом на CD-диску, доданими ТОВ "Софарма Україна" до матеріалів позову.

Відповідно до п. 7.7 Договору у випадку виникнення обставин, що перешкоджають користуванню приміщенням, а саме - погіршення технічного стану приміщення, комунікацій або обладнання, що передавалось разом з приміщенням; створення фізичних перешкод з боку суборендодавця у користування об`єктом суборенди, суборендодавець зобов`язаний усунути такі обставини протягом 7 днів з моменту надіслання йому повідомлення з боку орендаря. Орендна плата за час неможливості повноцінного користування приміщенням не сплачується.

27.08.2021, посилаючись на вказані умови договору (п. 7.7), позивач направив повідомлення відповідачу про те, що у зв`язку з відключенням суборендодавцем електропостачання на об`єкті суборенди, користування орендованим приміщенням є неможливим, а тому відповідно до умов договору припиняється нарахування та сплата суборендної плати. Вказаний лист був отриманий відповідачем 31.08.2021.

Доказів реагування на вказане повідомлення з боку відповідача матеріали справи не містять.

Поряд з цим, електропостачання на об`єкті суборенди було відновлене лише 10.09.2021, що орендованих приміщеннях від 27.08.2021, від 06.09.2021, від 09.09.2021 та від 10.09.2021, складених суборендарями - ТОВ "Софарма Україна", Представництвом АТ "Софарма" АД, АТ "Вітаміни" та ТОВ "Рембудтехнологія" (підрядник), у яких зафіксовано, що у приміщеннях було відсутнє електропостачання через його відключення всередині електрощитової, а відновлення (10.09.2021) відбулось у присутності представника ФОП Мельник підтверджується наданими позивачем копіями актів приймання-передачі виконання ремонтних робіт з демонтажу кондиціонерів у ОСОБА_2 , ФОП Гаасс Л.В, ФОП Яроша В.В.

Посилання відповідача на те, що: а) Товариство мало змогу самостійно поновити електропостачання, оскільки 26.08.2021 після його відключення Ярошем В.В. було залишено ключ від щитової на рецепції, про що нібито було обізнано Товариство; б) електропостачання було поновлено раніше 10.09.2021, що підтверджується працюючим шлагбаумом на заїзді до автостоянки, облаштованій перед будівлею за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 5, електропостачання якого відбувалось через кабель, прокладений від будівлі №9 (вул. Прирічна), судом відхиляються, адже по-перше, обставини залишення Ярошем В.В. ключів від щитової на рецепції не підтверджуються матеріалами справи (спростовуються наявними відеозаписами); по-друге, цілком логічно, що електрощитова в будинку може забезпечувати електропостачання не лише розташованих в ньому приміщень, а й прилеглої території (споруд, конструкцій на ній), однак, у суду не виникає сумнівів в тому, що існує можливість відключення за рахунок окремих перемикачів кожного об`єкту електропостачання окремо, а матеріали справи взагалі не містять доказів дійсного забезпечення електропостачання до шлагбауму із щитової, яка забезпечувала електропостачання до орендованих приміщень.

Також, судом не приймаються до уваги й інші доводи відповідача щодо нібито поновлення електропостачання раніше 10.09.2021 з посиланням на працюючі зовнішні блоки кондиціонерів, нібито злом дверей щитової Товариством та в послідуючому заміни замка, адже такі доводи не підтверджуються жодними доказами.

Поряд з цим, не в залежності від можливостей позивача щодо відновлення електропостачання, обов`язок створення та підтримання належних умов для можливості безперешкодного користування орендованими приміщеннями покладається саме на відповідача як суборендодавця, а тому за відсутності реакції останнього на обставини відключення електропостачання до орендованих приміщень, а більше того, вчинення цього за його участі (в особі уповноваженого представника), вести мову про певну неналежну поведінку суборендаря неможливо.

До того ж, як положення чинного законодавства України, так і умови Договору не містять такого виду превентивного захисту інтересів орендодавця (суборендодавця) у випадку неналежного виконання орендарем (суборендарем) своїх обов`язків за відповідним правочином оренди (суборенди) (в т.ч. по щодо своєчасного внесення орендної плати) як створення перешкод у користуванні орендованими приміщеннями шляхом відключення електропостачання до них (тобто, блокування можливості їх використання за визначеним в Договорі цільовим призначенням), а тому такі дії Підприємця є нічим іншим як проявом недобросовісної поведінки, що суперечить приписам ст.ст. 3, 13 Цивільного кодексу України, а тим більше того становлять порушення умов п. 6.2.2 Договору щодо забезпечення безперешкодного використання суборендарем об`єкта суборенди та систем комунікацій на умовах такого договору.

Отже, матеріалами справи належним чином підтверджується неможливість використання позивачем орендованих за Договором приміщень протягом 26.08.2021 - 10.09.2021 з незалежних від нього причин, а тим більше, створених та не усунених відповідачем, тому в силу приписів ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України та п. 7.7 Договору його посилання на звільнення від сплати орендної плати за вказаний період є обґрунтованими.

В аспекті наведеної агресивної недобросовісної поведінки відповідача цілком логічними та обґрунтованими діями Товариства є організація свого робочого процесу в іншому місці та звільнення орендованих за Договором приміщень, що як підтверджується матеріалами справи (долученими відеозаписами) та не спростовано відповідачем було здійснено у період з 03.09.2021 по 09.09.2021.

Відтак, постає питання відносно того хто ж має оплачувати період користування приміщеннями з 10.09.2021 по 30.09.2021, адже, де-факто у вказаний період позивач не користувалося відповідними приміщеннями, однак, де-юре повернуло їх суборендодавцю у визначеному Договором порядку лише 30.09.2021.

Відповідаючи на це питання, суд в першу чергу відзначає, що агресивна недобросовісна поведінка відповідача (в особі уповноваженого представника) 26.08.2021 у вигляді ультиматуму: або звільнення орендованих приміщень, або погашення заборгованості за серпень 2021 року, повна оплата орендної плати до кінця строку дії Договору та передача частини майна суборендаря (кондиціонерів - спліт-систем, вбудованих меблів) у власність суборендодавцям, що супроводжувалась відключенням електропостачання до орендованих приміщень, по своїй суті була висловленням волі суборендодавця на дострокове припинення дії Договору в односторонньому порядку.

В той же час, за змістом приписів ст. 782 Цивільного кодексу України та п. 3.5 Договору право суборендодавця на одностороннє дострокове припинення дії такого договору виникає в останнього виключно за наявності однієї із таких умов: прострочення сплати орендодавцем орендної плати за користування об`єктом суборенди більше ніж на один місяць; суборендар навнимсно або з необережності погіршує стан об`єкту суборенди або своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження об`єкту суборенди; суборендар використовує об`єкт оренди не за цільовим призначенням згідно з п. 2.1 Договору. При цьому, за змістом вказаного пункту у таких випадках Договір є розірваним з дати одержання суборендарем повідомлення суборендодавця про відмову від Договору.

Тобто, події які мали місце 26.08.2021 можливо кваліфікувати як односторонню відмову відповідача (в особі його уповноваженого представника) від Договору, однак, матеріали справи не містять доказів існування визначених в п. 3.5 Договору правових підстав для цього, а тому такі дії є протиправними.

Одночасно з цим, такі дії, попри їх протиправність, однак в сукупності із агресивною недобросовісною поведінкою відповідача, яка полягала в створенні перешкод у користуванні орендованими приміщеннями шляхом відключення електропостачання та не усуненням таких перешкод у визначені Договором строки, цілком обґрунтовано зумовили фактичне прийняття Товариством такої відмови суборендодавця та звільнення орендованих приміщень, у зв`язку з чим правові підстав для покладення обов`язку на нього з оплати суборендної плати після волевиявлення суборендаря на дострокове припинення дії Договору та унеможливлення фактичного користування орендованими приміщеннями відсутні.

Окрім того, за посиланнями позивача, що підтверджуються матеріалами справи, будучи сумлінним у виконанні своїх зобов`язань за Договором, ним було прийнято рішення провести поточний ремонт орендованих приміщень до їх повернення суборендодавцю, для чого було укладено з підрядником (ТОВ "Рембудтехнологія") договір №1-9/21-ПР щодо виконання поточного ремонту приміщення від 25.08.2021, який спочатку мав проводитися до закінчення строку дії Договору (01.10.2021) з одночасним поступовим звільненням позивачем орендованих приміщень від свого майна, однак, в силу припинення електропостачання змога проведення такого ремонту з`явилася лише після його відновлення (10.09.2021) та, відповідно, період з 10.09.2021 по 30.09.2021 було використано виключно для проведення такого ремонту, а іншим чином орендовані приміщення у вказаний період позивачем не використовувалися.

В аспекті наведеного суд також погоджується з аргументованими доводами Товариства щодо нераціональності повернення до орендованих приміщень після 10.09.2021 (поновлення електропостачання) з послідуючим їх звільненням 30.09.2021 (у зв`язку із закінченням строку оренди), адже такі переїзди потребують додаткового витрачання коштів та часу на це, необхідність понесення чого з огляду на вже переміщення та початок облаштування робочого процесу в іншому місці відсутня.

До того ж, такою недобросовісною поведінкою суборендодавців за місяць до закінчення строку дії Договору було нівельовано існування довірчих відносини між сторонами, які знайшли своє відображення укладенням Договору, що безумовно викликало обґрунтовані сумніви позивача в тому, що подібна ситуація, яка мала місце 26.08.2021, не повториться після його повернення до орендованих приміщень (після 10.09.2021) до закінчення строку суборенди, що цілком логічно стримувало його від вчинення таких дій.

Отже, наведені в своїй сукупності обставини виключають правові підстави для покладення на позивача обов`язку із оплати орендної плати за період з 10.09.2021 по 30.09.2021, адже виключно в силу поведінки Підприємця, протиправність та недобросовісність якої встановлена судом, фактичне користування Товариством орендованими приміщеннями у вказаний період не відбувалось, а виключно здійснювався їх ремонт з метою приведення у первісний (на момент отримання їх в суборенду) стан з урахування нормального зносу.

Іншими словами - не буде справедливим, добросовісним та розумним, а відтак, і по суті законним, покладення на суборендаря обов`язку з оплати орендної плати за час, в який ним сумлінно виконувалися свої обов`язки за Договором, попри протиправні дії та недобросовісну поведінку суборендодавця, направлену на унеможливлення користування суборендарем орендованими приміщеннями у відповідності до умов Договору, які зумовили передчасне (до спливу строку дії договору) залишення (звільнення) орендованого приміщення для забезпечення належного ведення своєї господарської діяльності в іншому місці.

З урахуванням викладеного, зважаючи на встановлені обставини перебігу спірних правовідносин, суд вважає, що підстави для нарахування позивачу орендної плати за вересень 2021 року та подальшого її вирахування суборендодавцем із гарантійного платежу у відповідача були відсутні.

Таким чином, правові підстави для задоволення зустрічного позову відсутні.

Щодо посилань Підприємця на зарахування гарантійного платежу у рахунок відшкодування завданих суборендодавцю збитків (в рахунок проведення ремонтних робіт в приміщенні за наслідками демонтажу систем кондиціювання).

За змістом ст. 779 Цивільного кодексу України наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. Наймач не відповідає за погіршення речі, якщо це сталося внаслідок нормального її зношення або упущень наймодавця.

Частиною 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно із п. 5.6 Договору документом, який підтверджує первинний стан об`єкта суборенди (за яким можливо встановити у подальшому наявність/відсутність недоліків майна, погіршення його стану), є акт прийому-передачі суборендарю об`єкта суборенди. У той же час, в матеріалах справи вказаний акт відсутній.

До матеріалів позову доданий акт огляду орендованого приміщення від 10.09.2021, складений на вимогу ТОВ "Софарма Україна" та підписаний сторонами, у якому зазначено про виявлення недоліків майна, що зафіксовано на відео трьома сторонами. Також позивачем наданий акт приймання-передачі (повернення) орендованого приміщення від 30.09.2021, в якому сторони зафіксували виявлені недоліки. Однак, враховуючи відсутність первинного акта приймання-передачі приміщення у користування позивачу, в якому мав бути зафіксований стан майна в момент його передачі в суборенду, визначити наявність та ступінь погіршень такого майна на час його повернення неможливо.

До того ж, правові підстави вважати, що визначені в акті від 30.09.2021 недоліки виходять за межі нормального зносу за час користування приміщеннями відсутні (відповідачем не надано жодних доказів цього).

Також, відсутні докази того, що будь-які пошкодження приміщення були завдані саме позивачем.

Водночас, із матеріалів справи вбачається, що демонтаж систем кондиціювання, на що вказував відповідач у своєму листі від 23.09.2021, здійснювався позивачем правомірно - як власником спліт-систем кондиціювання, що підтверджується копіями рахунків №10, 11 від 01.11.2018, видатковими накладними від 01.11.2018 та банківськими виписками з рахунку позивача про сплату зазначених спліт-систем (були викуплені у ФОП Ярош. В.В. у 2018 році).

Окрім того, відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження наявності у діях Товариства складу цивільного правопорушення, що у відповідності до приписів ст. 22 Цивільного кодексу України унеможливлює нарахування та стягнення збитків з такої особи, а, відтак, відсутні підстави і для зарахування гарантійного платежу в рахунок відшкодування таких збитків.

За змістом п. 4.9. Договору погоджено, що у випадку, якщо у суборендаря не виникло зобов`язань зі сплати неустойки та/або відшкодування збитків, а також заборгованості суборендаря перед суборендодавцем у зв`язку з цим договором, що не були оплачені, то сума гарантійного платежу, сплачена в порядку, передбаченому договором порядку, повертається суборендарю протягом 5-х робочих днів з дати підписання акту прийому-передачі об`єкту оренди.

Отже, в силу приписів ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України та п. 4.9 Договору грошове зобов`язання Підприємця по поверненню на користь Товариства суми гарантійного платежу мало бути виконано до 07.10.2021.

Визначаючи суму такого платежу суд виходить з наступного.

У відповідності до приписів п. 4.1 Договору у день підписання акта прийому-передачі суборендар повинен сплатити одноразово суму коштів у розмірі 206 428,10 грн, що є гарантійним платежем у рахунок належних з нього платежів.

З метою проведення такого платежу Підприємцем було виставлено рахунок №47 від 22.10.2018 на загальну суму 217 265,58 грн, з яких визначено, що 206 428,10 грн становить гарантійний платіж, а 10 837,48 грн - винагорода за адміністрування та обслуговування орендованого приміщення.

Такий рахунок було оплачено Товариством повністю, що підтверджується платіжним дорученням №4892 від 23.10.2018.

Тобто, не в залежності від визначення суми орендної плати за Договором в еквівалентів до долару США, сума гарантійного платежу була фіксованою та визначеною в гривні і безпосередньо оплаченою Товариством в гривні, а тому правові підстави для здійснення перерахунку такої суми виходячи із зміни офіційного курсу гривні до долара США відсутні.

Отже, сума гарантійного платежу за Договором, яка в силу приписів п. 4.9 такого правочину підлягає поверненню Товариству становить 206 428,10 грн.

Що ж стосується суми у розмірі 10 837,48 грн, визначеної в рахунку №47 від 22.10.2018 як винагорода за адміністрування орендованого приміщення, то суд відзначає, що такі кошти є сплатою окремого виду платежів за Договором, що передбачено абзацом 3 п. 4.1 Договору, а тому правові підстави для зарахування їх до гарантійного платежу відсутні.

Поряд з цим, як визначено в умовах п. 4.1 Договору сума такої винагороди (394 долари США) є невід`ємною частиною орендної плати і входить до фіксованої суми щомісячної плати за Договором у розмірі 7 894 доларів США.

Будь-яких посилань на те, що у період користування Товариством приміщеннями за Договором у період по серпень 2021 року (включно) останнім не в повній мірі сплачувався фіксований платіж в еквівалентів 7 894 доларів США Підприємцем не заявляється.

Отже, зважаючи на наведені положення чинного законодавства та умови договору суборенди, за відсутності встановлених порушень господарського зобов`язання з боку ТОВ "Софарма Україна" в частині неналежної сплати орендних платежів чи завдання суборендарем збитків суборендодавцю, суд дійшов висновку, що позивач має право вимагати від ФОП Гаас Л.В. повернення гарантійного платежу.

Разом з тим, при вирішенні питання про стягнення гарантійного платежу, заявленого позивачем в сумі 217 265,58 грн, суд виходить з того, що до вказаної суми входить також винагорода за адміністрування та обслуговування орендованого приміщення в розмірі 10 837,48 грн, яка відповідно до п. 4.1 договору є невід`ємною частиною орендної плати, а тому така винагорода має бути виключена із суми гарантійного платежу. Відтак, стягненню з відповідача підлягає сума коштів гарантійного платежу - 206 428,10 грн. (зафіксована у тому ж пункті 4.1 договору).

У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог Товариства та стягнення з Підприємця на користь Товариства суму коштів у розмірі 206 428,10 грн.

В іншій частині в задоволенні первісного позову та в задоволенні зустрічного позову повністю необхідно відмовити з викладених підстав.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за первісним позовом - покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а за зустрічним позовом - на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛЛКОМП" задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Гаасс Лесі Василівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, 9-Б; ідентифікаційний код 38323318) гарантійний платіж у сумі 206 428 (двісті шість тисяч чотириста двадцять вісім) грн. 10 коп. та судовий збір у сумі 3 096 (три тисячі дев`яносто шість) грн. 42 коп.

3. В задоволенні решти первісних позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. В задоволенні зустрічних позовних вимог Фізичної особи - підприємця Гаасс Лесі Василівни відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 27.10.2022.

Суддя М.Є. Літвінова