УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

м. Київ

19.10.2022Справа № 910/9155/21 (910/10625/22)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Центр Корона»

(ідентифікаційний код: 22084291)

до 1) ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Ужгород»

(ідентифікаційний код: 38450631)

про визнання недійсним договору іпотеки та договору про задоволення вимог

іпотекодержателя.

у межах справи № 910/9155/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Центр Корона»

(ідентифікаційний код: 22084291)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Ужгород»

(ідентифікаційний код: 38450631)

про банкрутство

Суддя Омельченко Л.В.

Без виклику (повідомлення) учасників

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Центр Корона» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Ужгород» та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки № 1874 від 12.11.2020 та договору про задоволення вимог іпотекодержателя №1886 від 12.11.2020.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно з отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек ТОВ «Бізнес Центр Корона» стало відомо, що об`єкти нерухомого майна, належні боржнику, а саме: цілісний майновий комплекс, вбудовані приміщення кінотеатру «Ужгород», загальною площею 1326,5 кв. м, 2332/20000 частка та 17668/20000 частка, місцезнаходження: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, кадастровий номер :06:001:0234, площа 0.1382 га, 2332/20000 частка та 17668/20000 частка, місцезнаходження: АДРЕСА_1 передано в іпотеку на підставі договору іпотеки № 1875 від 12.11.2020. Іпотекодержатель: ОСОБА_1 . Іпотекодавець: ТОВ «Новий Ужгород». Розмір основного зобов`язання 20 795 305,00 грн. Правочин, в якому встановлено основне зобов`язання: Договір позики б/н від 12.11.2020, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

При цьому, позивачем вказувалось, що на момент передачі зазначених об`єктів нерухомого майна в іпотеку боржнику було достеменно відомо про наявну заборгованість останнього перед ТОВ «Бізнес Центр Корона» по Договору № ФП 06/06/2017 про надання поворотної фінансової допомоги в розмірі 3 300 000,00 грн та про наявне рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 року у справі № 910/5716/20 про задоволення позову ТОВ «Бізнес Центр Корона» та стягнення заборгованості з ТОВ «Новий Ужгород», у зв`язку з чим позивач дійшов висновку про те, що боржник 12.11.2020 свідомо передав зазначене майно в іпотеку, виступаючи майновим поручителем, намагаючись уникнути стягнення на майно в межах виконання зазначеного рішення.

У подальшому, Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Центр Корона» стало відомо, що 12.11.2020 між відповідачем ОСОБА_1 та відповідачем (боржником) ТОВ «Новий Ужгород», крім іншого, було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Антиповою Т.В. за реєстраційним номером № 1886.

Здійснивши аналіз договору іпотеки № 1874 від 12.11.2020 позивачем зазначається, що його п. 2.5. (п. п. 2.5.1 - 2.5.10) містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а відповідно потреби для укладання окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 1886 від 12.11.2020 не було. За таких обставин, на думку позивача, єдиною можливою метою для укладання між боржником та відповідачем окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя було необхідність створення механізму здійснення перереєстрації прав власності на предмет іпотеки, а відповідно ухилення від виконання ТОВ «Новий Ужгород» боргових зобов`язань за рахунок єдиного належного йому активу.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, з таких підстав: боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна; боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування.

Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Зокрема, частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Наведена норма кореспондується з положеннями пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Отже, за умови відкриття провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без відкриття нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Частиною 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з частиною 9 статті 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини 1 статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 було, серед іншого, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Ужгород» (ідентифікаційний код: 38450631), визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Центр Корона» (ідентифікаційний код: 22084291) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Ужгород» (ідентифікаційний код: 38450631) у розмірі 5 015 945,34 грн, уведено мораторій на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Ужгород» (ідентифікаційний код: 38450631), уведено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Ужгород» (ідентифікаційний код: 38450631), призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Ужгород» (ідентифікаційний код: 38450631) арбітражного керуючого Чорнія Мар`яна Володимировича (свідоцтво № 509 від 15.03.2013)

Отже, враховуючи викладене вище, справа 910/10625/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Центр Корона» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Ужгород» та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки № 1874 від 12.11.2020 та договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 1886 від 12.11.2020 підлягає розгляду у межах справи про банкрутство № 910/9155/21.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За приписами ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

У частині 3 зазначеної статті вказано, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З метою дотримання основних засад господарського судочинства, забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, суд дійшов висновку про те, що справа № 910/9155/21 (910/10625/22) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Центр Корона» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Ужгород» та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки № 1874 від 12.11.2020 та договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 1886 від 12.11.2020 у межах справи № 910/9155/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Центр Корона» (ідентифікаційний код: 22084291), до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Ужгород» (ідентифікаційний код: 38450631) про банкрутство підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Статтею 181 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

На виконання наведених приписів Господарського процесуального кодексу України суд вважає за необхідне призначити підготовче засідання у справі та встановити учасникам справи строки для подання ними документів на підтвердження своєї правової позиції в спорі.

Враховуючи викладене вище, керуючись Кодексом України з процедур банкрута та статтями 12, 120, 121, 176, 177, 178, 181, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти справу № 910/9155/21 (910/10625/22) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Центр Корона» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Ужгород» та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки № 1874 від 12.11.2020 та договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 1886 від 12.11.2020 до свого провадження у межах справи № 910/9155/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Центр Корона» (ідентифікаційний код: 22084291) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Ужгород» (ідентифікаційний код: 38450631) про банкрутство.

2. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

3. Підготовче засідання у справі призначити на 16.11.22 о 10:30. Засідання суду відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 12.

4. Встановити відповідачам строк - протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду з дотриманням приписів статті 165 Господарського процесуального кодексу України: обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; доказів направлення відзиву з доданими до нього документами на адресу позивача.

Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надсиланням (наданням) відзиву до суду (ч. 5 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

5. Попередити відповідачів, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України). При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частини 3, 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

6. Встановити позивачу строк - протягом 5-ти днів з дня отримання відзиву на позов (якщо такий буде поданий) для подання суду з дотриманням приписів статті 166 Господарського процесуального кодексу України: відповіді на відзив на позов та доказів направлення відповіді на відзив відповідачу.

7. Встановити відповідачам строк - протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив для подання суду з дотриманням приписів статті 167 Господарського процесуального кодексу України (якщо такі будуть): заперечень щодо відповіді на відзив та доказів направлення заперечень щодо відповіді на відзив позивачу.

8. Попередити позивача про те, що у разі ненадання господарському суду без поважних причин документів або нез`явлення його представника у судове засідання, позов відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України може бути залишений без розгляду.

9. Попередити учасників судового процесу, що при ухиленні від виконання вимог суду до них можуть бути застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, передбаченого ст. 135 Господарського процесуального кодексу України.

10. Усі заяви, клопотання, заперечення подати до суду у строк до закінчення підготовчого провадження з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

11. Звернути увагу учасників справи на положення статей 74, 80, 81 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку подання доказів, наслідків неподання їх та доказів їх направлення іншим учасникам справи, а також щодо порядку витребування доказів.

12. Звернути увагу учасників справи на те, що копії письмових доказів, які подаються, повинні бути оформлені у відповідності до вимог ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України та п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003).

13. Повідомити учасників справи, що інформація по справі, що розглядається, доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

14. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ця ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

15. Ухвалу направити позивачу, Котковському Олексію Михайловичу, ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Ужгород» (ідентифікаційний код: 38450631) арбітражному керуючому Чорнію Мар`яну Володимировичу (свідоцтво № 509 від 15.03.2013).

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду відповідно до приписів статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.В. Омельченко