ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.10.2022м. СумиСправа № 920/611/22
Господарський суд Сумської області у складі:
судді Резніченко О.Ю.,
розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом: Військової частини НОМЕР_1
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Моторпроект»
про стягнення 102 123 грн. 19 коп.,

Стислий виклад позицій сторін по справі, заяви та клопотання сторін. Процесуальні дії, які вчинялись судом.
Позивач звернувся з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача 102123 грн. 19 коп. заборгованості по договору про закупівлю товарів за державні кошти №38 від 16.08.2021, а саме: 73867 грн. 77 пені та 28255 грн. 43 коп. штрафу.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що товар, який був поставлений відповідачем на виконання умов Договору, не відповідав технічним (якісним) вимогам, зазначеним у Додатку до Договору, у зв`язку з чим не був прийнятий позивачем, в обумовлені строки відповідачем зобов`язання з поставки товару належної якості не виконано, що є порушенням п. 2.2., 2.3., 5.1., 5.5. Договору. Тому, зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача пені та штрафу.
Ухвалою суду від 22.08.2022 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без проведення судового засідання.
Від відповідача до суду 13.09.2022 надійшов відзив на позовну заяву від 09.09.2022 (вх. №4230/22), у якому проти позову заперечував у повному обсязі.
Від відповідача 13.09.2022 також надійшло клопотання (вх. №2199) про зупинення провадження.
Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження (а.с. 133).
Відповідач просить суд зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №902/1247/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Моторпроект» до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання прийняти товар відповідно до умов договору закупівлі, яка перебуває на розгляді в Господарському суді Вінницької області.
Провадження у зазначеній справі було відкрито відповідно до ухвали суду від 04.01.2022. Згідно з ухвалою суду від 14.04.2022 провадження у справі №902/1247/21 за клопотанням позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Моторпроект» та відповідача - Військової частини НОМЕР_1 було зупинено до припинення або скасування військового стану в Україні.
Підставою для зупинення провадження у справі №920/611/22 відповідач визначає п. 5 ч.1 ст 227 ГПК України, якою передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Основним критерієм для застосування даної норми та зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість розгляду однієї справи до вирішення іншої справи, однак суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Суд вважає, що наявні у справі матеріали дають можливість встановити та оцінити обставини, які є предметом розгляду, тому у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх. №2199 від 13.09.2022) суд відмовляє.
Ухвалою суду від 22.09.2022 розгляд справи відкладено на 20.10.2022 без проведення судового засідання.
27.09.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 19.09.2022 (вх. №4554), у якій просить суд не брати до уваги заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
03.10.2022 позивачем подано до суду додаткові пояснення від 28.09.2022 (вх. №4650).
Від відповідача до суду 13.10.2022 надійшла заява (вх. №4854/22).
Щодо заяви відповідача про встановлення строку для подання заперечень на відповідь на відзив (а.с. 185).
У заяві відповідач просить суд надати можливість ознайомитися з матеріалами справи та встановити строк для подання заперечень на відповідь позивача на відзив.
Суд звертає увагу, що заява була подана 13.10.2022, а директор відповідача ознайомився зі матеріалами справи лише 18.10.2022. Крім цього, у самій заяві представник відповідача адвокат зазначає, що відповідачу стало відомо про направлення позивачем відповіді на відзив ще 03.10.2022.
Господарське процесуальне законодавство покладає на учасників процесу певні обов`язки, у тому числі сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи (ч.2 ст. 42 ГПК України).
Також ч.1 ст. 43 ГПК України визначає, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Також ст. 248 ГПК України встановлює строк розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження 60 днів з дня відкриття провадження у справі. Продовження строку розгляду законодавством не передбачено.
Тому суд не вбачає підстав для задоволення вищевказаного клопотання відповідача.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
16.08.2021 року між Військовою частиною НОМЕР_1 (Замовник) і Товариством з обмеженою відповідальністю «МОТОРПРОЕКТ» (Постачальник) укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти №38 (далі-Договір), (а.с.14-20).
Відповідно до п. 1.2. Договору відповідач зобов`язувався поставити позивачу товар у кількості та у строки, визначені Специфікацією товару (Додаток №1 до Договору). Позивач зобов`язувався прийняти та оплатити даний товар.
Зі змісту Додатку №1 до Договору (Специфікації) вбачається, що поставці підлягали: Вентилі КВО.7401.000 у кількості 50 штук та Вентилі ВВ-400 у кількості 200 штук, всього на суму 403649 грн 00 коп. (а.с. 21).
Відповідно до Специфікації Товару (Додаток 1 до Договору) та пункту 5.1 Договору термін постачання Товару - 90 днів після підписання Договору.
Згідно з п. 1.4 Договору Постачальник здійснює постачання Товару за цим Договором після відправлення Замовником (командиром військової частини НОМЕР_1 ) письмового повідомлення про готовність до виконання умов Договору, яким Замовник визначає обсяги закупівлі Товару.
Відповідно до пункту 10.1 Договору термін дії Договору - включно до 31 грудня 2021 року, а в частині гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання.
Позивач мотивує свої вимоги тим, що 26.08.2021 ним було направлено відповідачу повідомлення №350/135/1/2483/пс від 26.08.2021 року про готовність до виконання умов Договору (а.с. 28).
27.08.2021 року відповідачем, у свою чергу, було направлено позивачу повідомлення про готовність постачання товару в строк до 29.10.2021 (а.с. 29).
Відповідно до пункту 5.5 Договору у разі виникнення претензії щодо якості Товару при передачі його Замовнику, претензії викладаються в акті приймання-передачі. Замовник має право від прийняття такого Товару, якщо виправлення недоліків на місці неможливе, або вимагати його заміну на якісний протягом строку, зазначеного у пункті 2.2 Договору.
Згідно з умовами п 2.2 Договору у разі виявлення недоліків під час приймання Товару щодо якості, року виготовлення, комплектності, тари (упаковки) та умовам, зазначеним у п.2.1 Договору, Постачальник замінює Товар на такий, що відповідає вимогам, встановленим в пункті 2.1 Договору протягом 30 днів, але не пізніше строку поставки Товару, визначеного у Специфікації Товару (Додаток 1 до Договору).
Відповідно до пункту 2.1 Договору якість товару, що постачається, повинна відповідати вимогам діючого законодавства, стандартам, технічним умовам даного виду Товару.
Технічні (якісні) вимоги до Товару визначені у Додатку №1.1 до Договору (а.с. 22).
Позивач наголошує на тому, що під час приймання товару на складі військової частини НОМЕР_1 , комісією військової частини в ході здійснення перевірки якісного стану, було виявлено недоліки Товару, що поставляється, а саме:
- відповідно до вимог Договору, вага вентилів КВО.7401.000 та ВВ-400 повинна бути 0,75 кг (750г). Під час приймання товару встановлено, що вага наданого вентиля КВО.7401.000 - 650 грам, що пропорційно вплинуло б на розміри вентилів у порівнянні зі зразками, які вже використовуються на військових аеродромах Повітряних Сил Збройних Сил України. Також зменшення ваги свідчить про те, що в вентилях, які надані Постачальником недостатня кількість сплавів, таких як алюмінієвий сплав АК12, алюмінієвий сплав Д16Т, латунь ЛЖМц59-1-1, латунь ЛC59-1, бронза БРАЖ10-4-4, бронза БРАЖ9-4, сталь 30Х13 та сталь 12Х18Н10Т.
- Товар не відповідав схемам, зазначеним в Додатку 1.1 до Договору.
На схемі вентиля ВВ-400 та в технічних вимогах вказано вагу та пробу срібла (1,2 грам (0,0012 кг). Під час приймання Товару срібло у вентилі ВВ-400 було відсутнє.
Зазначене підтверджується актом приймання-передачі майна №5/88 від 19.10.2021 року.
Таким чином Товар, який був поставлений Постачальником 19 жовтня 2021 року не відповідає технічним (якісним) вимогам, зазначеним у Додатку 1.1 до Договору, який у свою чергу є невід`ємною частиною Договору, а тому військовою частиною не було прийнято Товар від постачальника, про що зазначено в акті приймання-передачі №5/88 від 19.10.2021 (а.с. 30).
Позивач направляв на адресу відповідача претензію від 19.10.2021 щодо виявлених недоліків під час прийняття товару, а також пропонувалось їх виправити (а.с. 31).
Листом від 22.10.2021 відповідач просив вплинути на ситуацію, що склалася під час виконання Договору.
Листом від 25.10.2021 позивач повідомив відповідача про виявлені невідповідності по якості товару.
У свою чергу, постачальником до замовника було направлено претензію від 08.11.2021 щодо прийняття Товару.
У відповіді на претензію від 17.11.2021 позивач зазначив, що не прийме Товар, який був поставлений Постачальником 19.10.2021, оскільки він не відповідає вимогам, зазначеним у Додатку 1.1 до Договору.
16.11.2021 року позивачем було направлено претензію про початок нарахування штрафних санкцій за порушення строків постачання Товару відповідно до умов Договору.
Оскільки товар належної якості по Договору у строки, визначені у Договорі, відповідач позивачу не поставив, останній звернувся з даним позовом про стягнення 73867 грн 77 коп. пені та 28255 грн 43 коп. штрафу.
Згідно з ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.
Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому факт прострочення термінів поставки товару по Договору є таким, що встановлений судом.
Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.
Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.
Відповідно до статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.
Відповідно до частин другої та третьої статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Суспільні відносини щодо укладання та виконання господарських договорів регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.
Абзацом другим частини першої статті 193 ГК України встановлено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Як зазначено в частині сьомій статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
За змістом частини другої статті 9 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.
Тож до правовідносин сторін договору щодо забезпечення належного виконання господарського договору штрафними санкціями (неустойка, штраф, пеня) слід застосовувати положення глави 26 ГК України.
Згідно зі статтею 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Частина перша статті 173 ГК України містить визначення господарського зобов`язання, яким визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Тобто в розумінні статей 173 та 230 ГК України пеня є різновидом господарської санкції за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, суть якого може полягати як в зобов`язанні сплатити гроші (грошове зобов`язання), так і в зобов`язанні виконати роботу, передати майно, надати послугу (негрошове зобов`язання).
Відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Отже, застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені або штрафу, передбачених частиною четвертою статті 231 ГК України, є можливим, оскільки суб`єкти господарських відносин наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом встановлення при укладанні договору санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки за невиконання грошового зобов`язання.
Як вже було зазначено судом вище, такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», а право визначити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України.
Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.
При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, передбаченою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За таких обставин одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 28255 грн 43 коп. штрафу та 73867 грн 77 коп. пені, нарахованої за 183 дні прострочення відповідно до 7.2 Договору, яким передбачено, що за порушення строків (термінів) постачання Товару або заміну його на якісний понад строки, зазначені у пунктах 2.2, 2.3, 5.1 та 5.5 цього Договору, Постачальник сплачує пеню 0,1% вартості Товару, з якого допущено прострочення постачання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.
Відповідач в обґрунтування своїх заперечень зазначає, що:
1) Зразки товару попередньо направлялися на погодження уповноваженій особі позивача, яка зауважень щодо якісних показників товару відповідачу не заявила;
2) Акт приймання-передачі №5/88 від 19.10.2021, в якому була зафіксована відмова прийняти товар у зв`язку із недоліками по якості, складений та підписаний особами, які не були визначені у тендерній документації позивача;
3) Відповідно до умов Договору(п.4 Додатку 1.1.) позивач був зобов`язаний оглянути не менше 25 вентилів, а проконтролював лише один екземпляр з партії;
4) Вимірювання ваги вентиляторів при прийманні представниками позивача не здійснювалось, а висновки про невідповідність товару умовам щодо якості були зроблені виключно шляхом зовнішнього огляду товару.
На думку відповідача, є неузгодженість між вимогами щодо ваги вентилів, яка визначена у додатку №1.1. до Договору 0,75 кг, та у кресленнях цього додатку 0,66 кг.
Відносно вентиля ВВ-400.00.00вага у кресленні визначена 0,65 кг.
Суд критично оцінює заперечення відповідача з огляду на наступне:
Порядок прийняття товару по якості визначений сторонами у розділі V Договору.
Як вже було встановлено судом вище, відповідно до п. 5.5. Договору у разі виникнення претензії щодо якості Товару при передачі його Замовнику, претензії викладаються в акті приймання-передачі. Замовник має право від прийняття такого Товару, якщо виправлення недоліків на місці неможливе, або вимагати його заміну на якісний протягом строку, зазначеного у пункті 2.2 Договору.
Тому, встановлення відповідності поставленого товару умовам Договору здійснюється виключно при його розвантаженні, а результатом приймання є акт-форма додаток 22 до наказу Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440). При цьому, попереднє схвалення товару за якістю працівниками позивача умовам договору взагалі не передбачено.
Комісія з прийняття товару за якістю була призначена наказом командира військової частини №400 від 19.10.2021 (а.с. 172). Тому акт приймання-передачі №5/88 від 19.10.2021 був складений уповноваженими на те особами.
Також у відповідності до п. 4 Додатку 1.1. до Договору під час приймання, представник замовника повинен вибірково проконтролювати відповідність основних характеристик вентилів, але не менше 10% партії.
У разі виявлення хоча б одного вентиля, що не буде відповідати зазначеним вимогам, уся партія підлягає поверненню виробнику для визначення причин дефекту.
Тому у зв`язку із виявленням дефектів у поставленому товарі, було відмовлено відповідачу у прийнятті всієї партії, про що і зазначено в акті приймання-передачі.
При прийнятті товару позивачем були виявлені наступні недоліки: вага вентиля КВО.7401.000 0,65 кг, ВВ-400 0,60 кг. У той же час, умовами Договору була встановлена вимога до ваги вентилів 0,75 кг (п. 1. Додатку 1.1. до Договору); у кресленні (Додаток 1.1. до Договору) вага вентиля КВО.7401.000 0,66 кг, а вентиля ВВ-400 0,65 кг.
Також позивачем була виявлена відсутність срібла у вентилі ВВ-400, так як на етикетці до вентиля ВВ-400, де вказана технічна характеристика товару, зазначено, що дорогоцінні метали у виробі не застосовуються.
Про наявність виявлених недоліків представники позивача зазначили в акті приймання-передачі. Відповідач у відзиві на позов зазначив, що твердження позивача про відмову у прийнятті товару по Договору у зв`язку із недоліками по якості є необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами.
Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
При цьому, процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійсненні ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача як кредитора у зобов`язанні. На позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає боржник, у даному випадку вчинення відповідачем дій по виконанню умов Договору щодо поставки товару належної якості у встановлений договором строк.
Таким чином, суд вважає, що зі сторони відповідача має місце прострочення виконання зобов`язання з поставки товару у строк до 14.11.2021 р.
Розрахунок позовних вимог додано позивачем до позовної заяви (а.с. 13).
Таким чином, враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем виконання зобов`язання з поставки товару належної якості по Договору та те, що право на стягнення пені та штрафу самостійно встановлено сторонами у Договорі, суд доходить висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 73867 грн 77 коп. пені та 28255 грн 43 коп. штрафу.
Розподіл судових витрат між сторонам.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволено, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481 грн 00 коп. покладаються на відповідача в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.123, 129, 130, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд
В И Р І Ш И В :
1. У задоволенні клопотання відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Моторпроект» про зупинення провадження у справі відмовити.

2. Позов Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Моторпроект» про стягнення 102 123 грн. 19 коп. задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Моторпроект» (вул. Воєводіна, буд. 16, м. Суми, 40007, ) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 73867 грн. 77 пені та 28255 грн. 43 коп. штрафу, 2481 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати Військовій частині НОМЕР_1 наказ після набрання рішенням суду законної сили.

5. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.
Повне судове рішення складено 24.10.2022.

Суддя О.Ю. Резніченко