ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2022 Справа № 914/1862/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д. розглянувши справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Поліщук Володимира Богдановича, с. Біла, Тернопільська обл.,

до відповідача: Державне підприємство «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України», с. Сабанівка, Львівська обл.,

про стягнення 94 336,33 грн

без виклику представників сторін;

Хід розгляду справи.

Фізична особа-підприємець Поліщук Володимир Богданович звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» про стягнення 94 336,33 грн.

Ухвалою від 22.08.2022 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

Відзив у встановлений судом строк відповідачем не подано.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору надання послуг № 02/09/2021 від 02.09.2021 з додатками до нього не повністю оплатив надані послуги по збиранню урожаю. Відтак, Позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення 85000,00 грн основного боргу.

За несвоєчасне виконання договірних зобов`язань позивач нарахував відповідачу 6985,50 грн - пені, 418,20 грн - 3% річних та 1932,33 грн інфляційних втрат.

12.09.2022 Позивачем подано клопотання що відповідачем сплачено на рахунок позивача 85000,00 грн.

Сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, з урахуванням проплати в розмірі 85 000, 00 грн за спірним Договором становить 9336, 33 грн.

Правова позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, доказів сплати заборгованості не подав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини встановлені судом.

02.09.2021 р. між ФОП Поліщук В.Б. та ДП «ДГ «Радехівське» ІСГ КР НААН було укладено Договір про надання послуг № 02/09/2021.

Згідно умов Договору Позивач зобов`язувався надати послуги по збиранню урожаю зернових та зернобобових сільськогосподарських культур на полях Відповідача. А Відповідач зобов`язувався прийняти надані послуги та оплатити їх вартість Позивачу, згідно з умовами Договору.

На виконання умов договору, 22.10.2021 Сторони підписали Акт прийому-передачі, відповідно до якого ФОП Поліщук В.Б. надав послуги по збиранню урожаю, а ДП «ДГ «Радехівське» ІСГ КР НААН прийняв виконані роботи та не мав претензій щодо виконання таких на загальну суму 157 480,00 грн.

Відповідач здійснив лише часткову оплату за надані послуги, зокрема 03.12.2021 року - 27 480,00 грн, 07.12.2021 року - 30 000,00 грн, 07.06.2022 5000,00 грн, 17.06.2022 - 5000,00 грн, 22.06.2022 - 5000,00 грн.

Таким чином, свої зобов`язання щодо надання послуг ФОП Поліщук В.Б. виконав в повному обсязі та належним чином. А Відповідач порушив умови вищезгаданого Договору і не здійснив оплату в повному обсязі за вже отриману послугу по збору урожаю.

Відповідальність Відповідача за порушення строків оплати передбачена п. 3.2.1. Договору, у разі несвоєчасної оплати Відповідачем наданих послуг Позивачу, Відповідач виплачує Позивачу пеню у розмірі 0,2% від вартості несплачених послуг за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Відтак, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Відповідачем щодо оплати вартості наданих послуг, ФОП Поліщук В.Б. звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги у розмірі 85000,00 грн та стягнення штрафних санкцій: 6985,50 грн - пені, 418,20 грн - 3% річних та 1932,33 грн інфляційних втрат.

Після відкриття провадження у справі, Відповідачем сплачено на рахунок Позивача суму основної заборгованості 85 000,00 грн, про що повідомлено Позивачем.

Оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом 02.09.2021 року між ОСОБА_1 та ДП «ДГ «Радехівське» ІСГ КР НААН було укладено Договір надання послуг № 02/09/2021, згідно умов якого позивач надав комплексні послуги по збиранню урожаю на полях Замовника, а відповідач прийняв надані послуги.

Згідно домовленості сторін Замовник сплачує Виконавцю вартість наданих Послуг за Договором протягом 3 банківських днів з дати підписання Акту приймання-передачі наданих послуг (п. 2.2.1 Договору).

Як встановлено судом, Відповідач неналежно виконав взяті на себе договірні зобов`язання по оплаті наданих послуг позивачем та оплатив такі тільки частково в розмірі 72 480,00 грн. Заборгованість на момент подання позову до суду складала 85000,00 грн.

Згідно поданого позивачем клопотання від 12.09.2022 вбачається, що 08.09.2022 Відповідач сплатив на рахунок Позивача основний борг в сумі 85 000,00 грн. Відтак, заборгованість складає 9336,33 грн. Сума сплачена після відкриття провадження у справі, у частині стягнення суми 85000,00 грн основної заборгованості підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із положеннями ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 3.2.1. Договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати Відповідачем наданих послуг Позивачу, Відповідач виплачує Позивачу пеню у розмірі 0,2% від вартості несплачених послуг за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Так, позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 6985,80 грн за період з 09.06.2022 по 07.08.2022.

Суд, здійснивши перевірку нарахування пені, у відповідності до вищезазначених періодів, зазначає, що така здійснена вірно.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував Відповідачу інфляційні втрати в розмірі 1932,33 грн та 3% річних в розмірі 418,20 грн.

Суд, здійснивши перевірку правильності нарахування інфляційних втрат та 3% річних, дійшов висновку, що такий здійснено вірно.

Відтак, вимога позивача в частині стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення повністю в розмірі 9336,33 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, не спростовані відповідачем суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю у розмірі: 6985,50 грн - пені, 418,20 грн - 3% річних та 1932,33 грн інфляційних втрат. В частині стягнення 85 000,00 грн основної заборгованості закрити провадження.

Судові витрати.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір, відповідно до ст.129 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Відтак до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 245,54 грн сплаченого судового збору.

Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивача

надано: копію договору про надання правової допомоги від 29.07.2022. ; ордер на надання правової допомоги серія ВО № 1005581.

Разом з тим, суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані докази, що договір про надання правової допомоги був виконаний, на підтвердження його виконання подається акт виконаних робіт, специфікація чи рахунок з детальним описом робіт, які були виконані адвокатом, однак таких суду подано не було. Договір про надання правової допомоги є лише наміром сторін, проте факт його виконання повинен бути підтвердженим належними та допустимими доказами, однак такі відсутні в матеріалах справи.

Дослідивши та вивчивши всі докази які є в матеріалах справи, суд дійшов висновку що в стягненні витрат на правову допомогу слід відмовити

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» (80221, Львівська обл., Червоноградський р-н, село Сабанівка, вул.Широка, будинок 1 А, ) на користь фізичної особи-підприємця Поліщук Володимира Богдановича (48214, Тернопільська область, Чортківський район, село Біла, РНОКПП НОМЕР_1 ) 9336,33 грн заборгованості та 245,54 грн судового збору.

3. Закрити провадження у справі в частині стягнення 85 000,00 грн.

Наказ видати після набранням рішення законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Суддя Запотічняк О.Д.