ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/338/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Плюс Бока, с. Середнє Водяне Закарпатської області

до відповідача Tajga Depo Kft, м. Бая Угорщина

про стягнення 2 378,53 євро

Секретар судового засідання Соханич В.М.

Сторони не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача - Tajga Depo Kft заборгованість за відпущений на виконання Контракту №02.10/2018 купівлі-продажу від 30.10.2018 на підставі Інвойсу № 2 від 22.04.2019 та міжнародної товарно-транспортної накладної № 3824 товар в розмірі 1510,04 євро, покликаючись на статті 526, 530, 625, 629, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України Про міжнародне приватне право. Крім суми боргу на підставі ст. 232 Господарського кодексу України та розділу 10 Контракту, позивачем поставлено вимогу про стягнення 824,49 євро штрафних санкцій, а також 44,00 євро трьох відсотків річних, нарахованих на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 29 травня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору та призначено підготовче засідання.

В подальшому, в зв`язку з тим, що судом встановлено, що відповідач по справі є нерезидентом, який не має свого представництва на території України, судом в порядку статей 365-367 Господарського процесуального кодексу України ухвалою суду від 15 липня 2020 року постановлено звернутися до уповноваженого Центрального органу Угорщини - Ministry of Public Administration and Justice Department of Justice Cooperation and Private International Law (Kossuth ter 2-4, 1055 Budapest, Hungary) з проханням про вручення йому судових документів відповідачу у справі. Задля виконання цієї мети судом зобов`язано позивача у строк двадцять робочих днів з дня отримання ухвали надати суду переклади на українську мову з нотаріальним засвідченням вірності: документи, що надійшли до суду від відповідача.

Цією ж ухвалою суду зупинено провадження у справі до надходження відповіді від Центрального органу Угорщини на прохання Господарського суду Закарпатської області про вручення відповідачу судових документів.

У призначену дату підготовче засідання не відбулось через перебування судді у відрядженні.

Разом з тим, судом встановлено, що відповіді від Центрального органу Угорщини на прохання Господарського суду Закарпатської області про вручення відповідачу судових документів на день постановлення цієї ухвали відсутні.

Згодом до суду надійшов лист із документами від відповідача Tajga Depo Kft (вх. № 02.3.1-03/6374/20) та лист (вх. №02.3.1-03/6374/20) .

Ухвалою суду від 05.09.2022 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання.

У підготовче засідання сторони не з`явилися, причин неявки не повідомили.

Ухвалою від 05.10.2022 постановлено закрити підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті.

Відповідач уповноваженого представника у засідання не направив. Не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується відміткою компетентного органу Угорщини про вручення відповідачу надісланого судом прохання про вручення йому за кордоном судових документів. З огляду на це, суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165 України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач частково не оплатив відпущений йому на виконання контракту №02.10/18 від 30.10.2018 та на підставі митної декларації форми МД-2 від 22.04.2019 №UA305200/2019/023462, інвойсу №2 від 22.04.2019 та специфікації №2 від 20.04.2019, CMR №3824 від 22.04.2019 товар на суму 5 292,00 євро, та сплатив товар тільки частково, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 1 510,04 євро. Крім суми боргу на підставі ст. 232 Господарського кодексу України та розділу 10 Контракту, позивачем поставлено вимогу про стягнення 824,49 євро штрафних санкцій, а також 44,00 євро трьох відсотків річних, нарахованих на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України. Загальна сума яку просить стягнути позивач на свою користь становить 2 378,53 євро, яка є предметом спору.

Заперечення відповідача

До суду надійшли пояснення відповідача, які суд розцінює як відзив на позовну заяву. Відповідач стверджує, що позивач поставив йому неякісний товар, що зумовило часткову оплату поставленої партії деревини. Крім того, заявляє, що вважає контракт №02.10/18 від 30.10.2018 недійсним, через неналежне його виконання позивачем, відтак вважає, що будь-які стягнення за вказаним договором є неможливими.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Плюс Бока» та Tajga Depo Kft 30.10.2018 укладено контракт №02.10/18 купівлі-продажу (в подальшому - Контракт).

Предметом Контракту є продаж позивачем пиломатеріалів хвойних необрізних І, ІІ, ІІІ, IV ґатунку, пиломатеріалів хвойних обрізних І, ІІ, ІІІ, IV ґатунку відповідачу, який є резидентом угорської Республіки.

На виконання Контракту на адресу Tajga Depo KFT 22.04.2019 поставлено товар на 5292,00 євро, що підтверджується митною декларацією форми МД-2 від 22.04.2019 №UA305200/2019/023462, інвойсом №2 від 22.04.2019, специфікацією №2 від 20.04.2019, CMR №3824 від 22.04.2019.

Згідно з розділом 6 Контракту розрахунок за отриманий товар проводиться Покупцем шляхом перерахунку на валютний рахунок Продавця № НОМЕР_1 в АТ «Комінвестбанк», м. Ужгород, вул. Гойди 10, МФО 312248, на протязі 30 календарних днів з дня відвантаження Товару.

Своє грошове зобов`язання відповідач виконав лише частково, сплативши 29.05.2019 в користь позивача 3 781,96 євро, внаслідок чого утворився борг розміром 1510,04 євро. Підтвердження часткової оплати товару слугує виписка по рахунку за 29.05.2019, яка наявна в матеріалах справи.

Всупереч взятому на себе зобов`язанню в межах Контракту та в порушення приписів законодавства відповідач повністю не сплатив ціну отриманого товару, внаслідок чого позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права з позовом про стягнення 1 510,04 євро. На адресу позивача електронною поштою надійшла від відповідача претензія №2 від 27.04.2019. Згідно з претензію не відповідає вимогам по якості 24,84 м3 пиломатеріалу, запропоновано прибути для з`ясування вказаної обставини.

ТОВ «Плюс Бока» 04.10.2019 направило на адресу Tajga Depo KFT вимогу №01 від 20.09.2019 про повернення товару або сплату його ціни, що підтверджується повідомленням про вручення та фіскальними чеками від 04.10.2019. Відповідь на вимогу не отримано.

У відповідності до п. 5 Контракту вартість поставленого товару визначалась в рахунку (інвойсі) при відправці. Вартість отриманого товару по Контракту Відповідач повністю не оплатив на час подання позову його заборгованість по оплаті товару на день подачі позовної заяви становить 1 510,04 євро. .

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Пунктом 1 ч.1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених ст.77 цього Закону.

Частиною 2 ст. 4 ГПК України передбачено право юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів, органів місцевого самоврядування звернутися до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 365 ГПК України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 366 ГПК України, підсудність справ за участю іноземних осіб, визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Правомірність застосування норм національного законодавства України до правовідносин між сторонами випливає з п. 11 Контракту. В якому сторонами передбачено, що всі спори та розбіжності, які виникли при виконанні умов Контракту, в тому числі пов`язані з порушенням умов Контракту однією із сторін, належать до розгляду в Господарському суді Закарпатської області (за місцем знаходження Продавця).

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Спір у даній справі виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати за поставлений позивачем товар, внаслідок чого за них рахується заборгованість перед позивачем в розмірі 1 510,04 євро.

Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно- розпорядчого документа на майно.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання, передбачені Контрактом №38-2019/UA-HU від 11.02.2019 щодо здійснення поточних поставок товару відповідачу, у межах часткових обсягів замовлення відповідача та в процесії дії Контракту, позивачем були виконані.

Факт виконання позивачем своїх зобов`язань з поставки товару підтверджується CMR № 3824 від 22.04.2019.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як стверджує позивач, покупець положення розділу 5 контракту щодо оплати отриманої продукції не виконав, в той час, коли позивач виконав свою частину контракту, що підтверджується митною декларацією форми МД-2 від 22.04.2019 №UA305200/2019/023462, інвойсом №2 від 22.04.2019, специфікацією №2 від 20.04.2019, CMR №3824 від 22.04.2019.

В ході судового розгляду, відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Щодо штрафу та 3% річних

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

В силу положень статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 10 Контракту передбачено санкції за несвоєчасну оплату продукції, тобто Покупець зобов`язаний сплатити штраф Продавцеві у розмірі 0,3% від розміру заборгованості за кожен день прострочення.

Судом перевірено розрахунок штрафу та встановлено, що заявлена до стягнення з відповідача пеня підлягає задоволенню в розмірі 824,49 євро.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняєтеся від відповідальності за неможливість Виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив вихонання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснив перевірку розрахунку 3 % річних, та встановив, що з відповідача підлягає стягненню 44,00 євро 3% річних за період прострочення з 23.05.2019 по 11.05.2020.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, розглянувши спір на підставі поданих позивачем доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 2 378,53 євро (1510,04 євро + 824,49 євро + 44,00 євро) є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, на відповідача покладається 2 102,00 грн витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 80, 129, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Tajga Depo Kft (6500, Угощина, м. Байа, вул. Сегеді, 94, код: 23462548-2-14) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Плюс Бока (, 90613, Закарпатська область, Рахівський район. с. Середнє Водяне, вул. Дечебал, 49) заборгованість у розмірі 2 378,53 євро (дві тисячі триста сімдесят вісім євро 53 євроценти), а також 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) на відшкодування судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядаєтьсяhttp://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 20.10.2022

Суддя Л.В. Андрейчук