УХВАЛА

м. Київ

26.10.2022Справа № 5011-34/6378-2012
За скаргою Багатопрофільного підприємства "Солідарність" у формі ТОВ (боржник)

на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича при виконанні рішення у справі №5011-34/6378-2012

стягувач - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України"

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін:

від скаржника (боржника-1) - Богомазов П.С.,

від стягувача - Головіна О.І.,

від органу ДВС - Коваль Р.О.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.08.2012, яке залишене без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2012 та Вищого господарського суду України від 06.02.2013 у справі №5011-34/6378-2012 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто солідарно з Багатопрофільного підприємства "Солідарність" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, Товариства з обмеженою відповідальністю "Солтрейд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Диво-Світ" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість за Кредитним договором № 18106К31/2159 від 18.08.2006 у розмірі 194535754 грн. 37 коп. та 71988 франків 98 сантимів.

25.02.2013 на виконання рішення від 08.08.2012 Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

Через відділ діловодства суду 29.08.2022 Багатопрофільне підприємство "Солідарність" у формі ТОВ (далі - скаржник) подало скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича (далі - приватний виконавець) при виконанні рішення у справі №5011-34/6378-2012.

Ухвалою суду від 31.08.2022 поновлено скаржнику строки на звернення зі скаргою та прийнято її до розгляду у судовому засіданні на 09.09.2022.

06.09.2022 скаржником на виконання вимог ухвали суду від 31.08.2022 були надані уточнення щодо вимог скарги.

06.09.2022 від ТОВ «Компанія «Дивосвіт» надійшла заява про приєднання до скарги поданої Багатопрофільним підприємством «Солідарність» у формі ТОВ, якою ТОВ «Компанія «Дивосвіт» фактично підтримує вимоги скарги та висуває свої окремі вимоги щодо дій та бездіяльності приватного виконавця у виконавчому провадженні з виконання наказу у справі №5011-34/6378-2012.

З приводу поданої заяви ТОВ «Компанія «Дивосвіт», суд окремо зазначає, що розділом VI ГПК України регулюється питання щодо судового контролю за виконанням судових рішень, однак в межах норм даного розділу не передбачено такого права сторонам, як приєднання зі своєю скаргою до вимог скарги іншої сторони. Разом з тим, ТОВ «Компанія «Дивосвіт» не позбавлене права в порядку ст. ст. 339-341 ГПК України звернутися до суду із окремою скаргою у випадку порушення саме його прав як боржника в межах виконавчого провадження з виконання рішення суду у даній справі, де ця особа виступає боржником.

07.09.2022 від приватного виконавця надійшли письмові пояснення по суті скарги та копії матеріалів виконавчого провадження №65313292 та 09.09.2022 надійшли письмові заперечення щодо заяви ТОВ «Компанія «Дивосвіт».

09.09.2022 стягувачем було подано клопотання про залишення скарги без розгляду, оскільки на думку стягувача, скаржником були пропущені строки для звернення зі скаргою, враховуючи, що він як сторона виконавчого провадження №65313292 мав доступ через ідентифікатор до АСВП, а отже мав можливість володіти інформацією щодо постанов прийнятих приватним виконавцем.

09.09.2022 від адвоката Богомазова П.С., який представляє інтереси скаржника було подано клопотання про витребування інформації, а саме:

- документальні докази про всі здійсненні 18.08.2022 дії в особистому кабінеті приватного виконавця Телявського А.М. в електронній торговій системі з продажу майна боржника в межах виконавчого провадження № 65313292 від 05.05.2021 з точною фіксацією вчинених дій по годинам та всіма копіями документів, які було подано до заявки на реалізацію арештованого майна;

- документальні докази про всі здійсненні дії з 03.08.2022 до 18.08.2022 в особистому кабінеті Автоматизованої системи виконавчого приватного виконавця Телявського А.М. в межах виконавчого провадження № 65313292 від 05.05.2021 з точною фіксацією вчинених дій по дням та годинам;

- поштовий чек від АТ «Укрпошта» про відправку 18.08.2022 поштового відправлення № 372 на адресу БП «Солідарність» з повідомленням виконавця про результати оцінки у ВП № 65313292.

Відповідне клопотання мотивовано тим, що приватний виконавець Телявський А.М. 18.08.2022 отримав оцінку майна та спочатку надіслав заявку на реалізацію арештованого майна у ВП № 65313292 до ДП «Сетам», і лише після цього надіслав вказану оцінку до БП «Солідарність», що є порушенням ч. 5 ст. 57 закону України «Про виконавче провадження» оскільки про результати оцінки виконавець повинен спочатку повідомити сторони ВП.

У судовому засіданні 09.09.2022 судом було заслухане відповідне клопотання скаржника та відповідно суд не вбачав підстав для його задоволення в повній мірі, зокрема, приватним виконавцем було надано для огляду фото чеку про направлення 18.08.2022 на адресу боржника звіту про оцінку майна та в той же день приватним виконавцем було направлено на електронну пошту суду відповідні докази для приєднання до справи.

У судовому засіданні 09.09.2022 було оголошено перерву до 14.09.2022.

12.09.2022 через електронний суд від скаржника надійшла заява про відвід судді Сташківа Р.Б. від розгляду скарги, яку ухвалою суду від 12.09.2022 було повернуто без розгляду, оскільки не містила електронного цифрового підпису.

12.09.2022 через відділ діловодства суду від скаржника надійшла заява про відвід судді Сташківа Р.Б. від розгляду скарги, у задоволенні якої було відмовлено ухвалою суду від 12.09.2022.

У судовому засідання 14.09.2022 представник скаржника просив суд відкласти розгляд скарги, у зв`язку із чим судом було оголошено перерву до 05.10.2022

Через канцелярію суду 05.10.2022 від скаржника надійшли дві ідентичні за змістом уточнення та письмові пояснення до скарги, клопотання про відкладення слухання у справі у якому скаржник просить суд надати час для доручення до справи висновку експертно-будівельного дослідження, а також подано клопотання про огляд у судовому засіданні електронних доказів - листування між представником БП «Солідарність» та представниками АТ «Укрексімбанк».

У судовому засіданні 05.10.2022 було оголошено перерву до 17.10.2022.

14.10.2022 через канцелярію суду від стягувача надійшли заперечення на скаргу у яких він просив суд залишити скаргу без розгляду або відмовити у її задоволенні, а також клопотання про залишення уточнень до скарги без розгляду.

17.10.2022 через канцелярію суду від скаржника надійшли письмові пояснення у яких він просив суд прийняти до уваги укладений між скаржником та ТОВ «Бізнес Ассіст» договір на проведення експертного оціночно-будівельного дослідження та врахувати рецензію на звіт про незалежну оцінку ринкової вартості нерухомості від 19.09.2022 щодо будівлі центру сімейного дозвілля за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 24/10, літера А під час огляду скарги, проведену на його замовлення.

У судовому засіданні 17.10.2022 було оголошено перерву до 19.10.2022, враховуючи, що після тривалої повітряної тривоги представник приватного виконавця не мав змоги приїхати на судове засідання.

18.10.2022 від стягувача надійшло клопотання де він заперечує щодо наданих боржником до матеріалів справи доказів, а саме, договору про проведення експертного оціночно-будівельного дослідження від 19.09.2022 рецензії на звіт про незалежну оцінку ринкової вартості нерухомості від 19.09.2022, листа від 10.09.2022 щодо здійснення рецензування. Стягувач зазначає, що такі докази були подані боржником з порушенням визначених ГПК України строків без відповідного клопотання про поновлення цих строків.

19.10.2022 судом також було оголошено перерву у судовому засіданні до 26.10.2022 враховуючи тривалу повітряну тривогу та не змогу прибути до суду представника стягувача.

На електронну пошту суду 26.10.2022 від приватного виконавця надійшло клопотання про долучення до справи копії рецензії на звіт про незалежну оцінку ринкової вартості спірного майна, що проведена 25-26.10.2022 відповідно до якої вказано, що Звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки».

Від представника стягувача через канцелярію суду було подано клопотання про приєднання до справи копії адвокатського запиту та копію листа Громадської організації «Всеукраїнська асоціація фахівців оцінки» від 24.10.2022 №10/24/01.

У судовому засіданні 26.10.2022 представники скаржника, стягувача та приватного виконавця надали суду свої усні пояснення щодо скарги.

Розглянувши скаргу Багатопрофільним підприємством «Солідарність» у формі ТОВ, з урахуванням письмових уточнень щодо вимог скарги, а також приймаючи письмові пояснення приватного виконавця, заслухавши пояснення представників скаржника, стягувача та приватного виконавця, суд зазначає наступне.

У своїй скарзі (з урахуванням уточнень до вимог поданих 06.09.2022 на виконання вимог ухвали суду) Багатопрофільне підприємство «Солідарність» у формі ТОВ просить суд:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича у виконавчому провадженні №65313292 щодо порушення порядку арешту майна, оцінки майна та його реалізації;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича про опис та арешт майна (коштів) боржника від 03.08.2022 у виконавчому провадженні № 65313292;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича від 11.08.2022 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 65313292.

Що ж стосується поданих 05.10.2022 скаржником ще одних уточнень до скарги у яких сформовано частково нові вимоги, то суд зазначає останньому, що судом в ухвалі від 31.08.2022 було чітко встановлено скаржнику строк для подання уточнень до скарги і такі уточнення були подані 06.09.2022, а тому відповідна скарга розглядається в межах сформованих скаржником вимог заявлених безпосередньо у самій скарзі та уточненнях до неї від 06.09.2022.

Обґрунтовуючи вимоги своєї скарги скаржник зазначає наступне:

- приватним виконавцем було порушено порядок виконавчих дій в межах звернення стягнення на майно посилаючись при цьому на зведений перелік дій, які наведені у Законі України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, Порядку реалізації арештованого майна, Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження;

- приватним виконавцем в межах ВП № 65313292 не було винесено постанови про звернення стягнення на майно, а тому всі наступні дії щодо стягнення майна здійснено безпідставно;

- постанова про накладення арешту на майно в межах даного ВП не містить підпису боржника, хоча має вручатися сторонам виконавчого провадження під підпис, про що вказано у п.13, другий абзац, розділ VIII Порядку звернення стягнення на майно боржника, Інструкції з організації примусового виконання рішень;

- приватний виконавець необґрунтовано визначив відповідального зберігача майна фізичну особу ОСОБА_1 , про що свідчить підпис цієї особи, у той час як п. 5 Розділу II «Передача майна на реалізацію» Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5 прямо передбачає передання нерухомого майна на зберігання боржнику;

- у постанові про опис та арешт майна зазначено, що сторонам ВП роз`яснено про 10-денний термін, у який вони мають погодити вартість майна, однак боржник не був присутнім, постанова йому не була надана, та про це не було роз`яснено. Про 10 денний термін боржнику стало відомо 24.08.2022, коли діючий бізнес-центр (майно) вже виставлено на продаж, причому за явно заниженою вартістю;

- 11.08.2022 виконавець склав постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено що сторонам надається 10-денний строк, з дня винесення постанови про арешт майна, погодити вартість майна та повідомити виконавця.

- експертна оцінка нерухомого майна, яке належить БП «Солідарність», була проведена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки суб`єкт оціночної діяльності не здійснював повного огляду нерухомого майна, що могло вплинути на визначення вартості оцінюваного майна, що суперечить положенням п. 50 Національного стандарт №1, де вказано, що проведенню незалежної оцінки передує підготовчий етап;

- приватний виконавець не надсилав вимоги про огляд майна, а оцінщик майна не оглядав будівлю центру сімейного дозвілля, загальною площею: 7317 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Малиновського Маршала, буд. 24/10, літера А.

Заперечуючи проти вимог скарги, приватним виконавцем зазначено, що жоден нормативно-правовий акт не містить зведений порядок виконавчих дій в межах звернення стягнення на майно на який посилається скаржник у скарзі, це лише вибіркове і вільне трактування боржника порядку дій; твердження скаржника про обов`язковість у винесенні приватним виконавцем постанови про звернення стягнення на майно, яка начебто передбачена ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» не відповідають дійсності, оскільки вказана норма містить саме порядок звернення стягнення на майно (кошти) яке полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації, тому для звернення стягнення на майно або кошти боржника і передбачені постанови в порядку ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»; боржником не було повідомлено виконавця про зміну адреси його реєстрації; всі дії вчинені приватним виконавцем в межах ВП № 65313292 були з дотриманням чинного законодавства України.

Стягувач просив суд залишити скаргу без розгляду, оскільки на його думку її подано з порушенням строків, на що суд зазначає, що скаржником було надано відповідне клопотання про поновлення строків для звернення зі скаргою, яке судом було визнано обґрунтованим та відповідно скаргу було прийнято до розгляду, а тому підстав для залишення її без розгляду суд не вбачає.

Що ж стосується клопотання скаржника щодо залишення без розгляду долучених скаржником до справи договору про проведення експертного оціночно-будівельного дослідження від 19.09.2022, рецензії на звіт про незалежну оцінку ринкової вартості нерухомості від 19.09.2022, листа від 10.09.2022 щодо здійснення рецензування, які були подані через канцелярію суду 17.10.2022, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Загальний порядок та строки подання доказів під час розгляду позовних вимог встановлено у ст. 80 ГПК України.

Враховуючи, що розгляд скарги в межах виконання рішення суду не відноситься до позовних вимог, проте розділом який регулює порядок розгляду скарг не міститься посилань щодо строків подання доказів, у даному випадку доцільним є застосування загальних вимог ст. 80 ГПК України.

Таким чином, скаржник подаючи скаргу мав би одночасно надати суду усі наявні у нього докази, що стосуються вимог скарги на дії приватного виконавця.

Так, у клопотанні від 05.10.2022 представник скаржника просив суд відкласти розгляд скарги та просив суд надати час для подачі нових доказів на підтвердження заниженої вартості оцінки майна, проте які саме докази та причина неможливості їх надати раніше сказано не було. Скаржник зазначив, що ним було укладено новий договір про проведення експертного оціночно-будівельного дослідження від 19.09.2022 спірного майна, однак відповідного договору на той момент надано не було, як і не було вказано щодо наявність рецензії від 19.09.2022 та листа від 10.09.2022 щодо здійснення рецензування. Скаржником не надано пояснень і обґрунтувань чому він не міг надати відповідні докази відразу після їх укладення (підписання), а по факту їх долучено з клопотанням лише 18.10.2022 без відповідного клопотання про поновлення строків для надання доказів.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи наведене вище, суд не приймає до уваги надані скаржником договір про проведення експертного оціночно-будівельного дослідження від 19.09.2022, рецензії на звіт про незалежну оцінку ринкової вартості нерухомості від 19.09.2022, листа від 10.09.2022.

Судом встановлено, що у проваджені приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича перебуває виконавче провадження № 65313292, яке відкрито постановою від 05.05.2021 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 25.02.2013 у справі №5011-34/6378-2012 де стягувачем виступає Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", а боржником Багатопрофільного підприємства "Солідарність" у формі ТОВ.

05.05.2021 приватним виконавцем було винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, які містяться на відкритих рахунках боржника, а також винесено постанову про арешт майна боржника на все майно яке належить боржнику.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником на праві власності зареєстровано: будівля, центру сімейного дозвілля, за адресою: м. Київ, вулиця Малиновського Маршала, будинок 24/10 літера А, що передана стягувачу в іпотеку.

03.08.2022 приватним виконавцем здійснено виїзд за місцем знаходження майна боржника, та здійснено виконавчі дії з його опису, а саме: будівля, сімейного дозвілля, за адресою: м. Київ, вулиця Малиновського Маршала, будинок 24/10 літера А, що передана стягувачу в іпотеку про що, складено постанову про опис та майна (коштів) боржника копії якої направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією.

11.08.2022 стягувач звернувся до приватного виконавця із заявою про призначення суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні № 65313292.

Постановою приватного виконавця від 11.08.2022 було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання у виконавчому провадженні № 65313292, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Консалтингова компанія «БІ.ЕФ.СІ.».

17.08.2022 приватним виконавцем складено акт в якому встановлено, що виходом за адресою: м. Київ, вулиця Малиновського Маршала, будинок 24/10 літера А встановлено, що будівля відповідає опису та не пошкоджена внаслідок бойових дій та ракетно-бомбових атак.

18.08.2022 приватним виконавцем винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних стосовно місця реєстрації боржника, відповідно до відомостей з ЄДР.

Також, постановою від 18.08.2022 приватним виконавцем повідомлено сторін виконавчого провадження про результати визначення вартості чи оцінки майна.

Щодо тверджень скаржника про те, що приватним виконавцем було порушено порядок виконавчих дій в межах звернення стягнення на майно посилаючись при цьому на зведений перелік дій, які наведені у Законі України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, Порядку реалізації арештованого майна, Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, а також в межах ВП № 65313292 не було винесено постанови про звернення стягнення на майно, а тому всі наступні дії щодо стягнення майна здійснено безпідставно, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У свою чергу, реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується, зокрема, виготовлення документів виконавчого провадження.

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження (ч. 4 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Системний аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та прийнятих в цій сфері підзаконних нормативно-правових актів дає підстави стверджувати, що окремої постанови виконавця із назвою «про звернення стягнення на майно боржника» жодний нормативно-правовий акт, а також Автоматизована система виконавчого провадження, якою насамперед визначено перелік документів виконавчого провадження, не передбачає.

Що ж стосується тверджень скаржника, що відповідна постанова не була вручена йому нарочно, та йому не було роз`яснено про 10-денний термін, у який він та стягувач мають погодити вартість майна то суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

За приписами пункту 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані, зокрема:

- прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

- відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

- відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», якою врегульовано питання надсилання документів виконавчого провадження, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

При цьому, обов`язок приватного виконавця вручити особисто під підпис боржника такий документ виконавчого провадження закон не передбачає.

Пункт 13 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, на який посилається скаржник, насправді передбачає, що якщо опис і арешт майна здійснюються за участю сторін виконавчого провадження (їх представників), постанова про опис та арешт майна (коштів) складається в трьох примірниках. Перший примірник залишається у провадженні виконавця, інші - видаються під підпис сторонам виконавчого провадження.

Тобто чинне законодавство України встановлює вручення такої постанови під підпис боржника лише у випадку, коли він був присутній під час опису та арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вищенаведених приписів чинного законодавства України приватним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 03.08.2022 та направлено 04.08.2022 дану постанову рекомендованим повідомленням на адресу боржника, яка була зазначена у виконавчому документі.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що боржником не було повідомлено приватного виконавця про зміну свого місцезнаходження, що боржником не спростовано.

Згідно з відомостями розміщеними у ЄДРЮОФОПГФ 15.12.2021 боржником було змінено місце реєстрації з м. Київ, проспект Оболонський, 16 на м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 24/10, а вже 15.08.2022 змінено адресу на м. Харків, пр. Перемоги, 55-Е.

Тобто, надіслана 04.08.2022 постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 03.08.2022 на адресу: м. Київ, пр. Оболонський, 16 є належним доказом повідомлення боржника про цю постанову та її зміст щодо надання 10 денного строку для погодження ціни майна.

У частині 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Щодо тверджень скаржника, що приватний виконавець необґрунтовано визначив відповідального зберігача майна фізичну особу ОСОБА_1 , тоді як саме боржнику має передаватися нерухоме майно на зберігання.

У Пункті 5 розділу II «Передача майна на реалізацію» Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5 на який посилається скаржник зазначено наступне:

«Виконавець призначає зберігача у порядку, встановленому статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись принципом забезпечення схоронності та цілісності майна.

Зберігачами можуть бути боржник, члени його сім`ї або інші особи, у тому числі Організатор.

Організатор призначається зберігачем рухомого майна, що підлягає реалізації відповідно до цього Порядку, крім випадків, коли це майно не може бути передано на зберігання Організатору з об`єктивних причин без пошкодження його функціональних властивостей, цілісності та зовнішнього вигляду (складні верстати, механізми, устаткування тощо). Організатор забезпечує транспортування такого майна до місця зберігання.

Боржник або члени його сім`ї призначаються зберігачами арештованого майна у виключних випадках, зокрема щодо нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва та іншого майна, яке не може бути передано на зберігання Організатору з об`єктивних причин без пошкодження його властивостей, конструкції, функціональності чи зовнішнього вигляду (складні верстати, механізми, устаткування тощо). Боржник та члени його сім`ї забезпечують зберігання майна безоплатно».

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передасться на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

Таким чином, чинне законодавство України дозволяє у даному виконавчому провадженні з виконання наказу про стягнення коштів передати майно на зберігання іншій особі, а не лише боржнику.

Жодних інших обґрунтованих заперечень щодо того чому саме даній особі було передано на зберігання нерухоме майно, скаржником не наведено.

Щодо тверджень скаржника стосовно складення приватним виконавцем 11.08.2022 постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 57 закону України «Про виконавче провадження», де зазначено що сторонам надається 10-денний строк, з дня винесення постанови про арешт майна, погодити вартість майна та повідомити виконавця, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

11.08.2022 стягувач звернувся до приватного виконавця із заявою про призначення суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні № 65313292 з огляду на те, що сторонами виконавчого провадження не досягнуто згоди щодо вартості описаного майна - будівлі центру сімейного дозвілля літ. А), загальною площею 7317,00 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського. буд. 24/10, яке перебуває в іпотеці АТ «Укрексімбанк» на підставі Іпотечного договору № 18106Z109 від 19.08.2006.

Разом з тим, постанова приватного виконавця від 11.08.2022 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання у виконавчому провадженні № 65313292 не перешкоджала боржнику після проведення опису та арешту предмета іпотеки й до визначення суб`єктом оціночної діяльності вартості описаного майна звернутись до стягувача для погодження вартості майна за взаємною згодою.

Що ж стосується тверджень скаржника щодо того, що експертна оцінка нерухомого майна, яке належить БП «Солідарність» була проведена з порушенням норм чинного законодавства та приватний виконавець не надсилав вимоги про огляд майна, а оцінщик майна не оглядав будівлю центру сімейного дозвілля як всередині, загальною площею: 7317 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Малиновського Маршала, буд. 24/10, літера А, що могло вплинути на визначену вартість майна, то суд зазначає наступне.

Щодо тверджень стосовно не надсилання приватним виконавцем боржнику звіту про оцінку майна, то приватним виконавцем долучено до справи відповідні докази про надсилання звіту про оцінку майна на адресу боржника 18.08.2022.

Згідно зі статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Зі змісту Закону України «Про виконавче провадження» убачається, що виконавець не наділений повноваженням ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки, або проводити оцінку нерухомого майна на власний розсуд, а зобов`язаний лише залучити експерта до участі у виконавчому провадженні та повідомити сторонам результати визначення вартості майна.

Отже, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Наведене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 у справі № 821/197/18/4440/16, від 12.06.2019 у справі № 308/12150/16-ц.

Так, скаржник не погоджується із визначеною вартістю майна та вважає, що вона є заниженою, позаяк оцінювачем не було здійснено огляду майна, зокрема, в середині будівлі, оскільки до скаржника не зверталися, ані приватний виконавець, ані оцінювач щодо доступу до спірного майна для відповідного огляду.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені у Законі України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлено у статті 12 цього Закону.

Підставою для проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина перша статті 10, частина перша статті 11 Закону України Законі України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

У частині першій статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом статті 3 зазначеного Закону оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно із частиною шостою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442 також є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Отже, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади процедури оцінювання.

Згідно з положеннями пункту 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Згідно з пунктами 15, 16 Національного стандарту № 1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Відповідно до пункту 52 Національного стандарту № 1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього із забезпеченням режиму конфіденційності згідно з умовами договору на проведення оцінки майна та з дотриманням вимог законодавства (пункт 54 Національного стандарту № 1).

За змістом пункту 56 Національного стандарту № 1 звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 10.08.2021 у справі №461/4240/17.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Відповідно до пункту 15 Національного стандарту № 1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Як вбачається зі Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості проведеної 15.08.2022 (об`єкт: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 24/10, літера А) проведеної ТОВ «Консалтингова компанія Бі.Еф.Сі» (на 5 аркуші Звіту) вказано, що оцінка проводилася на підставі наданих замовником даних, таким чином ознайомлення з об`єктом оцінки і його ідентифікація у відповідності з пп.51, 56 Національного стандарту №1 проводилися в документарній формі на підставі інформації наданої замовником.

Тоді як, у п. 8.2 Звіту вказано, що попередній огляд об`єкту оцінки об`єкту було проведено оцінювачем у присутності замовника.

У матеріалах справи немає доказів того, що виконавець чи оцінювач зверталися до боржника з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта для його об`єктивної оцінки, у тому числі огляд приміщень всередині, а складений приватним виконавцем акт від 17.08.2022 лише підтверджує, що спірне майно не постраждало від обстрілів під час бойових дій. Також, жодними доказами не підтверджується факт огляду спірного майна оцінювачем особисто.

Судом прийнято до уваги, що на 5 аркуші Звіту вказано про те, що оцінювач виконував оцінку виходячи з даного об`єму інформації, у разі надання більш повної інформації щодо об`єкта оцінки Звіт може бути доопрацьований, що може вплинути на результат оцінки.

Таким чином, експертна оцінка спірного нерухомого майна була проведена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки суб`єкт оціночної діяльності не здійснював повного огляду нерухомого майна, зокрема його внутрішнього огляду, що могло вплинути на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвести до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна за заниженою ціною.

Ураховуючи викладене, під час проведення оцінки майна в межах виконавчого провадження приватним виконавцем було порушено положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 2 з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, що є підставою для визнання такої оцінки майна недійсною.

Частиною 3 ст. 343 ГПК України встановлено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши подану скаржником скаргу та докази до неї докази, а також подані приватним виконавцем та стягувачем письмові пояснення та документи на підтвердження наданих пояснень, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог скарги в частині вимог щодо визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича у виконавчому провадженні №65313292 щодо порушення порядку оцінки майна, в решті вимог скарги відмовити.

Керуючись ст.ст. 232-235, 240, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Багатопрофільного підприємства "Солідарність" у формі ТОВ на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича при виконанні рішення у справі №5011-34/6378-2012 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича у виконавчому провадженні №65313292 щодо порушення порядку оцінки майна.

У решті вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 27.10.2022.

Суддя Р.Б. Сташків