ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2022м. ДніпроСправа № 904/2620/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу

за позовом Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" (м. Кам`янське Дніпропетровської області)

до Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 45 "Краплинка" Кам`янської міської ради (м.Кам`янське Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії № 166д/21 від 14.01.2021 у розмірі 157 696 грн. 42 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 45 "Краплинка" Кам`янської міської ради (далі - відповідач) заборгованість за договором про постачання теплової енергії № 166д/21 від 14.01.2021 у розмірі 157 696 грн. 42 коп.

Ціна позову складається з суми основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про постачання теплової енергії № 166д/21 від 14.01.2021 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлену позивачем в період з жовтня по грудень 2021 року теплову енергію, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 157 696 грн. 42 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2022 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

У зв`язку з відсутністю фінансування потреб Господарського суду Дніпропетровської області на відправку поштової кореспонденції, про що 23.05.2022 на сайті Судової влади України розміщене відповідне оголошення (https://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/pres-centr/news/1276874/), ухвала суду від 30.08.2022 суду була направлена учасникам справи засобами електронного зв`язку, зокрема:

- позивачу на електронну пошту , яку він зазначив у позовній заяві;

- відповідачу на електронну пошту , яку він зазначив у реквізитах договору про постачання теплової енергії № 166д/21 від 14.01.2021 та яку зазначив позивач у позовній заяві.

Так, господарським судом було долучено до матеріалів справи Довідки про доставку електронного листа, якими підтверджується, що ухвала суду від 30.08.2022 була доставлена:

- позивачу на електронну пошту , яку він зазначив у позовній заяві - 30.08.2022 (а.с.24);

- відповідачу на електронну пошту , яку він зазначив у реквізитах договору про постачання теплової енергії № 166д/21 від 14.01.2021 та яку зазначив позивач у позовній заяві - 30.08.2022 (а.с.25).

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Враховуючи вказане, відповідач, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, 30.08.2022 отримав ухвалу суду від 30.08.2022, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа на електронну пошту відповідача.

Слід також відзначити, що відповідно до частини 6 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Так, додатково відповідача було повідомлено про зміст ухвали суду від 30.08.2022 телефонограмою, яка була отримана представником відповідача (директором комунального закладу Гончар В.П.) - 31.08.2022 (а.с.26).

Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Так, ухвалою суду від 30.08.2021, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Враховуючи дату отримання ухвали суду відповідачем за електронну пошту - 30.08.2022, відповідач мав подати відзив на позовну заяву в строк по 14.09.2022 включно.

Слід наголосити, що у зв`язку з запровадженням на території України з 24.02.2022 (в період строку для надання відзиву на позовну заяву) воєнного стану, господарським судом був наданий додатковий час для надання можливості сторонам, зокрема відповідачу, реалізувати свої права під час розгляду даної справи судом та висловлення своєї правової позиції щодо позовних вимог позивача. У даному випадку додатково наданий місяць господарський суд вважає достатнім та розумним строком для вчинення необхідних процесуальних дій за існуючих обставин воєнного стану та ситуації у м. Кам`янському та м.Дніпрі (місцезнаходження відповідача та суду), а отже, вважає за доцільне здійснити розгляд даної справи за наявними матеріалами.

Слід також наголосити, що відповідних змін до законів України щодо автоматичного продовження чи зупинення процесуального строку на вчинення тих чи інших дій внесено не внесено.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Отже, станом на 24.10.2022 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та враховуючи обмеження, пов`язані з запровадженням воєнного стану, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про постачання теплової енергії, строк дії договору, умови постачання теплової енергії та її оплати, факт поставки теплової енергії, її загальна вартість, настання строку її оплати, наявність часткової чи повної оплати, допущення прострочення оплати.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 14.01.2021 між Комунальним підприємством Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" (далі - виконавець, позивач) та Комунальним закладом "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 45 "Краплинка" Кам`янської міської ради (далі - споживач, відповідач) укладено договір про постачання теплової енергії № 166д/21 (далі - договір, а.с.7-10), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується поставити споживачеві теплову енергію (товар), в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується прийняти і оплатити товар за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором (пункт 1.1. договору).

Згідно з умовами пункту 1.2. договору найменування товару: код ДК 021-2015: 09320000-8 - пара, гаряча вода та пов`язана продукція (теплова енергія).

У пунктах 10.1. - 10.3. договору сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками та діє до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення. Керуючись статтею 631 Цивільного кодексу України, сторони прийшли до згоди, що умови даного договору поширюють дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2021. Припинення дії договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними.

Доказів визнання недійсним, зміни або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором енергопостачання, який підпадає під правове регулювання норм § 5 "Постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу" глави 54 розділу ІІІ Цивільного кодексу України, норм §3 "Енергопостачання" глави 30 розділу VІ Господарського кодексу України та спеціального законодавчого акту - Закону України "Про теплопостачання".

Так, основним видом діяльності Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (а.с.13).

Позивач є теплопостачальною організацією в розумінні статті 1 Закону України "Про теплопостачання" (далі - Закон) як суб`єкт господарської діяльності, який постачає споживачам теплову енергію.

Відповідно до частин 1, 2 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

За змістом статті 1 Закону України "Про теплопостачання" споживачем теплової енергії визнається особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Зазначене кореспондує з положеннями Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, за змістом яких споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єкт підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про теплопостачання", тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

Відповідно до пункту 4.1. договору споживач вносить плату виконавцю, яка складається з плати за теплову енергію, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу теплової енергії та обсягу спожитої теплової енергії.

Згідно з умовами пункту 4.2. договору ціною (вартістю) теплової енергії є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Станом на дату укладення договору тариф за 1 Гкал становить 1 646 грн. 68 коп. без ПДВ (у т.ч. 1 119 грн. 10 коп. - виробництво; 497 грн. 87 коп. транспортування; 29 грн. 71 коп. - постачання), складає 1 976 грн. 02 коп. з ПДВ - діє з 01.01.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору про постачання теплової енергії № 166д/21 від 14.01.2021 в період з жовтня по грудень 2021 року позивачем було поставлено теплову енергію відповідачу на загальну суму 157 696 грн. 42 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами про постачання теплової енергії, а саме:

- Актом про постачання теплової енергії № 10-0000890, складеним та підписаним позивачем та відповідачем про те, що в період з 23.10.2021 по 31.10.2021 постачальником реалізовано, а споживачем отримано теплову енергію на суму 10 738 грн. 63 коп. (а.с.12);

- Актом про постачання теплової енергії № 11-0001006, складеним та підписаним позивачем та відповідачем про те, що в період з 01.11.2021 по 30.11.2021 постачальником реалізовано, а споживачем отримано теплову енергію на суму 70 352 грн. 90 коп. (а.с.14);

- Актом про постачання теплової енергії № 12-0001215, складеним та підписаним позивачем та відповідачем про те, що у грудні 2021 року постачальником реалізовано, а споживачем отримано теплову енергію на суму 76 604 грн. 89 коп. (а.с.15).

Суд відзначає, що в матеріалах справи відсутні докази наявності претензій відповідача щодо обсягів, строку, вартості та якості відпущеної теплової енергії. Відомості щодо їх наявності суду також не повідомлені.

При цьому, враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку виконавця (теплопостачальної організації) за договором надати послуги з постачання теплової енергії відповідає обов`язок споживача оплатити вартість цих послуг.

Згідно з нормами статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

На оплату теплової енергії Комунальне підприємство Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" виставило Комунальному закладу "Ліцей інформаційних технологій" Кам`янської міської ради такі рахунки-фактури:

- рахунок-фактуру № 10-0000890 на суму 10 738 грн. 63 коп. (а.с.12);

- рахунок-фактуру № 11-0001006 на суму 70 352 грн. 90 коп. (а.с.14);

- рахунок-фактуру № 12-0001215 на суму 76 604 грн. 89 коп. (а.с.15).

Згідно з умовами пункту 4.8. договору споживач здійснює оплату за договором на підставі рахунку-фактури та двостороннього акту про постачання теплової енергії щомісяця не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту теплову енергію.

Відповідач зобов`язання за договором про постачання теплової енергії № 166д/21 від 14.01.2021 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлену позивачем у період з жовтня по грудень 2021 року теплову енергію не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 157 696 грн. 42 коп.

Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати вартості поставленої позивачем в період з жовтня по грудень 2021 року теплової енергії в розмірі 157 696 грн. 42 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з нормами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В силу вимог статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Частиною 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Так, матеріалами справи підтверджується належне виконання своїх зобов`язань за спірним договором позивачем, в свою чергу відповідачем вони були порушені, спожита в період з жовтня по грудень 2021 року теплова енергія на суму 157 696 грн. 42 коп. у визначені договором порядку та строки відповідачем оплачена не була, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 157 696 грн. 42 коп.

При цьому, враховуючи визначені контрагентами порядок та строки оплати спожитої теплової енергії (пункт 4.8. договору), господарський суд встановив, що строк оплати за відпущену в період з жовтня по грудень 2021 року теплову енергію є таким, що настав, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення основного боргу в сумі 157 696 грн. 42 коп. обґрунтованими та підтвердженими належними доказами.

За нормою частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Крім того, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Протягом розгляду справи судом, відповідачем не спростовано позовних вимог позивача та не надано доказів, які б підтверджували належне виконання ним своїх договірних зобов`язань, визначених умовами договору про постачання теплової енергії № 166д/21 від 14.01.2021.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором у відповідача перед позивачем в сумі 157 696 грн. 42 коп. належним чином доведений, документально підтверджений, відповідачем не спростований, а отже позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 157 696 грн. 42 коп. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладається на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 2 481 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 129, 130, 185, 191, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" до Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 45 "Краплинка" Кам`янської міської ради про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії № 166д/21 від 14.01.2021 у розмірі 157 696 грн. 42 коп. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 45 "Краплинка" Кам`янської міської ради (51905, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, провулок Ярославський, будинок 5; ідентифікаційний код 39157029) на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" (51914, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вулиця Тритузна, будинок 168; ідентифікаційний код 032130551) 157 696 грн. 42 коп. - основного боргу та 2 481 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 24.10.2022.

Суддя Ю.В. Фещенко