ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" жовтня 2022 р. м. Київ

Справа № 911/2015/22

Суддя Господарського суду Київської області А.Р. Ейвазова, розглянувши матеріали за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина Ленд» про встановлення земельного сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ,, позивачка) звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина Ленд» (далі ТОВ «Долина Ленд», відповідач) та просить суд встановити для неї земельний сервітут на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0141, розташовану у с. Романків Обухівського району Київської області загальною площею 5,3247га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) для забезпечення можливості проходу та проїзду транспортних засобів із земель загального користування на територію земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0060 відповідно до існуючого облаштованого проїзду та проходу.

Вимоги позивачки мотивовані тим, що вона є власником житлового будинку та земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0060, на якій він розташований, до якої відсутній прохід чи проїзд до земель загального користування, оскільки така земельна ділянка з усіх боків по периметру оточена суміжними земельними ділянками без права проходу та доступу до земель загального користування, тобто є вкрапленою і доступ до земельної ділянки позивачки можливий виключно через земельну ділянку відповідача - ТОВ «Долина Ленд». При цьому, як стверджує позивачка, вона неодноразово зверталась до відповідача з пропозиціями щодо укладення договору сервітуту, однак, сторонам не вдалось досягти згоди щодо укладення такого договору.

Подана позовна заява не може бути прийнята до розгляду господарським судом з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках. При цьому, перелік таких спорів, наведений у відповідній нормі не є виключним. Зокрема, п.п.6,15 ч.1 відповідної статі визначено, що господарські суди розглядають справи:

- у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

- інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Як визначено ч.1 ст.98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

З позовної заяви вбачається, що на вирішення суду передається спір щодо права власника земельної ділянки - позивачки на обмежене користування земельною ділянкою відповідача ТОВ «Долина Ленд». При цьому, земельна ділянка з кадастровим номером :05:003:0060 позивачці фізичній особі - ОСОБА_1 , як вбачається з матеріалів позовної заяви, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з категорії земель землі житлової та громадської забудови і на відповідній земельній ділянці розміщений житловий будинок з надвірними побудовами.

Отже, не зважаючи на наявність у позивачки статусу суб`єкта підприємницької діяльності, спір, який ним передано на вирішення господарського суду не є господарським, оскільки стосується реалізації права позивачки, що виникло у зв`язку з набуттям права власності на земельну ділянку житлової забудови та наявності перешкод у реалізації такої правомочності власника земельної ділянки як права користування нею внаслідок обмеження доступу до неї, що може бути усунуто встановленням земельного сервітуту, який передбачає обмежене користування земельною ділянкою суміжного землекористувача. При цьому, реєстрація позивача як суб`єкта підприємницької діяльності та здійснення ним діяльності за такими видами економічної діяльності як оренда та експлуатація власного нерухомого майна ніяким чином не змінює правову природу спору, який виник між ним як власником земельної ділянки житлової забудови та суміжним землекористувачем щодо встановлення земельного сервітуту.

Так, при розмежуванні компетенції судів щодо розгляду спорів має значення не лише склад спірних правовідносин, але й характер правовідносин, з яких виник спір.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З урахуванням зазначеного, суд відмовляє у відкритті провадження у справі за відповідним позовом.

Відповідно до ч. 6 ст.175 ГПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Фактично спір у даній справі виник з земельних відносин та підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, враховуючи, що позивач є фізичною особою та характер спірних відносин.

Як визначено п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Клопотань про повернення судового збору на момент прийняття ухвали не надходило.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.175, ст.ст. 233-234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за поданою заявою.

2. Копію ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів відповідно до порядку, встановленого ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова