УХВАЛА

29 вересня 2022 року

м. Київ

Справа № 910/13550/20

Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, суддів: Банаська О.О., Білоуса В.В., Васьковського О.В., Жукова С.В., Картере В.І., Огородніка К.М., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Багнюка І.І.;

за участю представника Національного банку України - Звади Р.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" за вх. № 1381/2021

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020

у складі колегії суддів: Пантелієнка В.О. (головуючий), Отрюха Б.В., Копитової О.С.

у справі за заявою Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"

про банкрутство.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд вирішив касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" за вх. № 1381/2021 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 910/13550/20 закрити. При цьому суд

ВСТАНОВИВ:

Хронологія подій та опис обставин, встановлених судами.

1. У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа за заявою Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" (далі - АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор") про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (далі - ТОВ "Станіславська торгова компанія", боржник).

2. 07.10.2020 ухвалою Господарського суду міста Києва відкрито провадження у справі № 910/13550/20 про банкрутство ТОВ "Станіславська торгова компанія"; визнано вимоги кредитора АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" до ТОВ "Станіславська торгова компанія" на загальну суму 1 192 079 665,72 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 07.10.2020; введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Станіславська торгова компанія" з 07.10.2020; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Косенка Сергія Георгійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 26.03.2013 № 645); вирішено інші процедурні питання.

Подання заяви до суду.

3. 09.10.2020 АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" подав до місцевого суду клопотання про забезпечення вимог кредиторів.

4. Обґрунтовуючи клопотання про забезпечення вимог кредиторів, заявник, зокрема, посилається на те, що йому стало відомо, що Департаментом Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України стосовно Боржника відкрито низку виконавчих проваджень, а саме: виконавче провадження № 60731484, яке відкрито на підставі наказу Господарського суду міста Києва № 910/11366/17; виконавче провадження № 61409886, яке відкрито на підставі наказу Господарського суду міста Києва № 910/10956/15; виконавче провадження № 62530891, яке відкрито на підставі наказу Господарського суду міста Києва № 910/11364/17.

Із даних інтернет-ресурсу (сайт "Open Market") кредиторові стало відомо, що державними виконавцями в рамках зазначених виконавчих проваджень було передано на реалізацію, а Державним підприємством "Сетам" оприлюднено інформацію щодо реалізації наступного нерухомого майна, а саме:

- на 21.10.2020 призначено публічні торги з продажу торгово-офісного комплексу загальною площею 1 685,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка, буд. 62, загальною початковою ціною 13 300 942,20 грн, лот № 444357, виконавче провадження № 60731484;

- на 30.10.2020 призначено публічні торги з продажу цеху по виробництву лікеро-горілчаних виробів загальною площею 12 346,5 кв.м, що знаходиться за адресою: Івано- Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, загальною початковою ціною 40 966 934 грн, лот № 445816, виконавче провадження № 61409886.

Заявник зазначав, що продаж цього нерухомого майна, інформація щодо реалізації якого оприлюднена Державним підприємством "Сетам", фактично призведе до втрати будь-яких шансів на відновлення платоспроможності боржника та призведе до непропорційного погашення заборгованості перед кредиторами Боржника. Окрім цього, нерухоме майно, яке державними виконавцями передано на реалізацію, становить основну частину майна Боржника, за рахунок якого підприємство може відновити свою платоспроможність, а за відсутності такої можливості, за рахунок реалізації цього майна у процедурі банкрутства можуть бути задоволені вимоги кредиторів з врахуванням принципів черговості та пропорційності. Невжиття заходів забезпечення вимог кредиторів призведе до позбавлення Боржника активу та, як наслідок, виключить будь-яку можливість відновити платоспроможність ТОВ "Станіславська торгова компанія" та проведення розрахунків з кредиторами, включаючи виплату заробітної плати та розрахунки з державою.

Розгляд справи судами.

5. 09.10.2020 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/13550/20 клопотання АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" про забезпечення вимог кредиторів задоволено частково. Зупинено всі виконавчі провадження відносно боржника - ТОВ "Станіславська торгова компанія", що знаходяться на виконанні у будь-яких органах Державної виконавчої служби України та/або у будь-яких приватних виконавців, у тому числі, але не виключно, у Департаменті Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у тому числі виконавчі провадження ВП № 60731484, ВП № 61409886, ВП № 62530891. Зупинено реалізацію будь-якого рухомого та нерухомого майна боржника - ТОВ "Станіславська торгова компанія", що здійснюється Державним підприємством "Сетам", у тому числі, але не виключно: зупинено публічні торги з продажу торгово-офісного комплексу, загальною площею 1 685,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка, буд. 62, загальною початковою ціною 13 300 942,20 грн, лот № 444357, провадження № 60731484; зупинено публічні торги з продажу цеху по виробництву лікеро-горілчаних виробів загальною площею 12 346,5 кв.м, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано- Франківськ, вул. Промислова, 29, загальною початковою ціною 40 966 934 грн, лот № 445816, провадження № 61409886. Заборонено Державному підприємству "Сетам", будь-яким органам Державної виконавчої служби України та/або будь-яким приватним виконавцям, у тому числі, але не виключно, Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснювати без дозволу Господарського суду міста Києва, у провадженні якого знаходиться справа про банкрутство № 910/13550/20, реалізацію будь-якого рухомого та нерухомого майна ТОВ "Станіславська торгова компанія". Заборонено Державному підприємству "Сетам", будь-яким органам Державної виконавчої служби України та/або будь-яким приватним виконавцям, у тому числі, але не виключно, Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснювати будь-які дії, спрямовані на реалізацію майна, належного ТОВ "Станіславська торгова компанія", зокрема, але не виключно: організовувати проведення торгів; розміщувати оголошення про проведення електронних торгів; проводити електронні торги; виготовляти протоколи про проведення електронних торгів за наслідками проведення торгів; визначати переможця електронних торгів; оформлювати результати електронних торгів; відображати на веб-сайті відомості про завершення електронних торгів; формувати та розміщувати протокол електронних торгів по лоту (лотах); розміщувати на веб-сайті персоніфікований протокол електронних торгів по лоту (лотах) з повною інформацією про переможця електронних торгів в Особистому кабінеті переможця тощо, а також вживати будь-які заходи, спрямовані на реалізацію будь-якого рухомого та нерухомого майна ТОВ "Станіславська торгова компанія".

6. Ухвала суду першої інстанції мотивована посиланням на положення статей 41 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) та 34 Закону України "Про виконавче провадження" та висновком про те, що у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника не підлягає зупиненню виконавче провадження, що знаходяться на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), а також: у разі перебування майна боржника на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж. Разом з тим, виключно суд у справі про банкрутство вирішує питання про можливість звернення стягнення на майно боржника у виконавчих провадженнях, на які не поширюється дія мораторію. А, отже, суд у справі про банкрутство на забезпечення вимог кредиторів вправі вчинити дії по зупиненню реалізації майна боржника, щодо якого мала місце публікація про початок продажу майна боржника до моменту порушення справи про банкрутство. При цьому, якщо за результатами вчинення виконавчих дій реалізувати майно не вдалося і щодо боржника порушено справу про банкрутство, державний виконавець зобов`язаний зупинити виконавче провадження, оскільки в силу правової природи мораторію на задоволення вимог кредиторів, що вводиться одночасно з порушенням справи про банкрутство, подальша реалізація майна боржника допускається лише у межах справи про банкрутство з метою забезпечення додержання балансу інтересів всіх кредиторів боржника, у тому числі стягувачів у виконавчих провадженнях щодо боржника.

7. 23.12.2020 постановою Північного апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2020 у справі № 910/13550/20 скасовано. Прийнято нове рішення, яким клопотання АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" про забезпечення вимог кредиторів відхилено. Стягнуто з АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" на користь Державного підприємства "Сетам", Національного банку України, Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби по 2 102 грн в порядку повернення сплаченого судового збору за подання апеляційних скарг.

8. Суд апеляційної інстанції зазначив, що предмети іпотеки - торгово-офісний комплекс, загальною площею 1 685,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка, буд, 62, було передано на реалізацію 25.06.2020, а цех по виробництву лікеро-горілчаних виробів загальною площею 12 346,5 кв.м, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, було передано на реалізацію 30.09.2020, тобто до введення ухвалою місцевого суду від 07.10.2020 мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Відтак, у момент введення ухвалою місцевого суду від 07.10.2020 мораторію на задоволення вимог кредиторів, майно, реалізацію якого було зупинено оскаржуваною ухвалою, вже перебувало на стадії реалізації, а отже місцевий суд оскаржуваною ухвалою від 09.10.2020 фактично продублював обмеження, здійснені в рамках справи про банкрутство. Тому у місцевого суду були відсутні будь-які підстави для вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів у рамках справи про банкрутство, що не було враховано Господарським судом міста Києва.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

9. 01.02.2021 (згідно з відміткою на поштовому конверті "Укрпошта Стандарт") ТОВ "Станіславська торгова компанія" до Касаційного господарського суду подало касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 910/13350/20, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2020 у справі № 910/13550/20 залишити без змін.

10. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ТОВ "Станіславська торгова компанія" зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховано висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, викладені у постанові від 12.06.2019 у справі № 5004/1671/12.

11. Крім того, стверджує, що Північний апеляційний господарський суд в порушення статті 42 та частини одинадцятої статті 270 ГПК України протиправно відхилив клопотання ТОВ "Станіславська торгова компанія" про відкладення розгляду справи з огляду на самоізоляцію представника скаржника Чугунова М.В. через підтвердження у його колег по адвокатському об`єднанню захворювання гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2.

Б. Надходження до суду заперечення проти відкриття касаційного провадження.

12. 23.02.2021 від Національного банку України на електронну адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшло заперечення проти відкриття касаційного провадження за скаргою ТОВ "Станіславська торгова компанія" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 910/13550/20, оскільки, на думку Національного банку України, ця постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню з огляду на відсутність ухвали про забезпечення позову (вимог кредиторів) у переліку судових рішень у справах про банкрутство, які визначені частиною третьою статті 9 КУзПБ та підлягають касаційному оскарженню.

В. Доводи, викладені у відзивах на касаційну скаргу.

13. До Верховного Суду надійшли відзиви на касаційну скаргу ТОВ "Станіславська торгова компанія" " за вх. № 1381/2021, в яких:

- Національний банк України просив відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити без змін оскаржену постанову суду апеляційної інстанції;

- Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України навів прохання відмовити у задоволенні касаційної скарги;

- Державне підприємство "Сетам" просило залишити без змін постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 910/13550/20, а касаційну скаргу - без задоволення.

Г. Хід справи у суді касаційної інстанції.

14. 12.04.2021 ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі № 910/13550/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020.

15. Касаційне провадження у цій справі неодноразово зупинялося та оголошувалися перерви у судовому засіданні, про що викладено в ухвалах Верховного Суду від 29.04.2021, від 30.08.2021, від 20.01.2022, від 02.06.2022.

16. 07.07.2022 ухвалою Верховного Суду справу № 910/13550/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" за вх. № 1381/2021 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 передано на розгляд судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій.

17. Заслухавши присутнього у судовому засіданні учасника справи, розглянувши матеріали справи, судова палата дійшла висновку, що касаційне провадження у цій справі підлягає закриттю з огляду на таке.

18. На розгляд суду поставлено питання забезпечення вимог кредиторів у справі про банкрутство та співвідношення інституту забезпечення вимог кредиторів із принципом судового контролю за майном боржника у процедурі розпорядження майном/процедурах банкрутства за умови існування передбаченої частиною третьою статті 41 КУзПБ можливості продовження виконавчих дій, коли майно перебуває на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж (регулювання правовідносин у цій справі через призму застосування пункту 4 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", абзацу другого частини третьої статті 41 КУзПБ та абзацу 6 частини п`ятої статті 41 КУзПБ).

19. Однак, першочергово слід відповісти на запитання стосовно можливості перегляду у касаційному порядку постанови суду апеляційної інстанції, якою скасовано ухвалу місцевого господарського суду про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів.

20. Із цього приводу судова палата відзначає, що частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

21. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів […]".

22. Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

23. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

24. Згідно з частиною третьою статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

25. Суд зауважує, що 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

26. Із дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441).

27. Згідно з пунктом 4 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

28. Законодавцем у статті 9 КУзПБ встановлено особливості застосування правил оскарження судових рішень, що ухвалюються місцевими та апеляційними господарськими судами в процесі провадження у справі про банкрутство. Так, відповідно до частини третьої статті 9 КУзПБ у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

29. Наведений перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню окремо, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (які відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

30. Предметом касаційного оскарження у цій справі є постанова Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020, якою переглянуто та скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2020 про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів. Можливість касаційного оскарження такої ухвали не передбачена частиною третьою статті 9 КУзПБ.

31. Верховний Суд зазначає, що положення статей 287 та 296 ГПК України, не передбачають закриття касаційного провадження з вище наведених підстав, однак, у цьому випадку, суд касаційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

32. Ураховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Станіславська торгова компанія" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 910/13550/20.

33. Водночас, суд вважає за необхідне викласти свою позицію у випадку, коли вжиття/невжиття заходів забезпечення вимог кредиторів у справі про банкрутство здійснено саме судом апеляційної інстанції, а суд першої інстанції не приймав рішення стосовно забезпечення вимог кредиторів.

34. Так, згідно з частиною другою статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

35. Пунктом 3.1. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_1 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень частини третьої статті 307, частини третьої статті 309 Кримінального процесуального кодексу України від 17.06.2020 N 4-р(II)/20 встановлено, що положення статті 55 Конституції України, якими встановлено право на судовий захист, перебувають у нерозривному зв`язку з положеннями Конституції України, якими визначено обсяг судового захисту - "забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення" (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

36. Згідно з пунктом 2.2. Рішення Конституційного Суду України від 17.03.2020 № 5-р/2020 у справі № 3-358/2018(4975/18) за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень частини п`ятої статті 190, пункту 1 частини першої, частини третьої статті 309 Кримінального процесуального кодексу України Конституційний Суд України, досліджуючи питання доступу до правосуддя, встановив, що Конституційний Суд України у Рішенні від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015 сформулював юридичну позицію, за якою обмеження права на апеляційне оскарження рішення суду не може бути свавільним та несправедливим; таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленим суспільною потребою досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим; у разі обмеження права на оскарження судових рішень законодавець зобов`язаний запровадити таке нормативне регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію права на судовий захист і не порушувати сутнісний зміст такого права (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини). Отже, Конституційний Суд України звертає увагу на те, що встановлені обмеження або заборона на оскарження в апеляційному порядку окремих процесуальних судових рішень, якими справа не вирішується по суті, не можуть бути свавільними, а мають застосовуватися з легітимною метою, бути домірними (пропорційними) та обґрунтованими, не повинні порушувати сутність конституційного права особи на судовий захист.

37. При цьому у рішенні ЄСПЛ у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини" від 12.07.2001 ЄСПЛ дійшов висновку про те, що право на справедливий суд розтлумачене як таке, що "виключає з боку держави обмеження в доступі до правосуддя, які спотворюють саму суть цього права".

38. Суть доступу до правосуддя у межах провадження у справі про банкрутство крізь призму сутності процедури банкрутства, забезпечення вимог кредиторів у процедурах банкрутства та їх наслідках за колом осіб, які кінцево не можуть бути визначені у момент вжиття відповідних заходів, визначає необхідність підвищеного контролю з боку держави в особі судових органів аби убезпечити боржника від зупинення або припинення його виробничої діяльності, що значною мірою впливатиме на можливість відновлення платоспроможності боржника та убезпечити кредиторів боржника від свавільного втручання в їх права щодо отримання належного їм за наявними грошовими зобов`язаннями боржника перед такими кредиторами.

39. Тому, на думку судової палати, за таких обставин слід визнати достатнім одноразовий перегляд ухвал господарських судів щодо забезпечення вимог кредиторів та неможливість повторного перегляду відповідної ухвали господарського суду після здійснення апеляційного її перегляду, що в достатній мірі відповідатиме сутності суспільних відносин, що виникають у межах провадження у справі про банкрутство при забезпеченні вимог кредиторів.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 55, 129 Конституції України, статтями 234, 235, пунктом 4 частини першої статті 287, пунктом 1 частини першої статті 293, статтями 300, 301, 314 Господарського процесуального кодексу України, статтею 9 Кодексу України з процедур банкрутства, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

1. Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" за вх. № 1381/2021 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 910/13550/20 закрити.

2. Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді О. Банасько

В. Білоус

О. Васьковський

С. Жуков

В. Картере

К. Огороднік

Н. Ткаченко