ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/423/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши матеріали справи за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн"

про стягнення заборгованості в сумі 13 243, 22 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн"

до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення заборгованості в сумі 10 012,71 грн

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

в засіданні приймали участь:

від позивача: Деркач В.В. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Видай Т.О. (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн" про стягнення заборгованості в сумі 13 243,22 грн, які виникли в результаті неналежного виконання умов Договору поставки № 53-122-01-20-09774 від 09.06.2020.

Ухвалою суду від 04.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 26.07.2022.

25.07.2022 на адресу суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява, в якій позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з відповідача 108 630,00 грн основного боргу, 5 023,96 грн 3% річних та 44 349,90 грн інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 26.07.2022 прийнято зустрічну позовну заяву ТОВ "Інкос Лайн" до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості в сумі 158 003,86 грн до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 918/423/22, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Також, судом вирішено здійснювати розгляд справи №918/423/22 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.08.2022.

08.08.2022 на адресу суду від представника позивача (за первісним позовом) надійшов відзив на зустрічну позовну заяву. В якому зазначено, що заборгованість за поставлену продукцію перед ТОВ "Інкос Лайн" відсутня, оскільки 172 965, 00 грн заборгованості стягнуто рішенням Господарського суду міста Києва №910/519/21 від 17.03.2021, решту заборгованості у розмірі 81 186, 00 грн ВП "Рівненська АЕС" сплачено добровільно. Щодо заявленої позовної вимоги про стягнення 5 023, 96 грн - 3% річних та 44 349, 90 грн - інфляційних втрат представник вказав, що рішенням Господарського суду міста Києва №910/519/21 від 17.03.2021 стягнуто з ВП "Рівненська АЕС" на користь ТОВ "Інкос Лайн" 1 687, 54 грн - 3% річних та 4 877, 61 - інфляційних втрат. Окрім того, 26.07.2021 між ВП "Рівненська АЕС" та ТОВ "Інкос Лайн" підписана угода №61-122-21-11025 про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно якої сторони погодили провести зарахування зустрічних однорідних вимог (пунк 5 даної угоди) в тому числі, 1 024, 57 грн - 3% річних та 4 918, 07 грн - інфляційних втрат, по договору поставки №53-122-01-20-09774 від 09.06.2020.

Також, 12.08.2022 на адресу суду від представника відповідача (за первісним позовом) надійшло клопотання про застосування строків позовної давності та відповідь на відзив. Представником зазначено, що даний спір стосується правовідносин, які виникли між сторонами в 2020 році при здійсненні поставки товару відповідно до Договору поставки №53-122-01-20-09744 від 09.06.2020, де відповідно до видаткових накладних та розрахунку позивача за первісним позовом штрафні санкції нараховувались за період з 20.07.2020 року по 22.11.2020 року, а тому важають, що спеціальний строк для звернення до суду із позовом про стягнення штрафних санкцій позивачем за первісним позовом був пропущений.

Окрім того, 18.08.2022 на адресу суду від представника позивача (за первісним позовом) надійшли заперечення на відповідь на відзив. Зокрема вказано, що заявлена позовна вимога про стягнення штрафних санкцій до договору є законною та обгрунтованою, оскільки дана вимога не охоплена вищевказаною угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог, а отже підлягає стягненню. Щодо клопотання про застосування строків позовної давності, представником зазначено, що сторонами в пункті 9.2. договору поставки погоджено, що строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій передбачених пунктом 9.1. даного договору становить 2 (два) роки.

Ухвалою суду від 23.08.2022 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду справи по суті на 08.09.2022.

Ухвалою суду від 08.09.2022 провадження у справі №918/423/22 за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн" до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості в сумі 158 003, 86 грн закрито в частині стягнення 147 991, 15 грн заборгованості. Розгляд справи по суті відкладено на 20.09.2022.

Ухвалою суду від 20.09.2022 розгляд справи по суті відкладено на 18.10.2022.

11.10.2022 на адресу суду від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" надійшла заява про надання додаткових доказів.

Представник позивача (за первісним позовом) у судовому засіданні 18.10.2022 підтримав первісні позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні та просив відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви.

Представник відповідача (за первісним позовом) в судовому засіданні 18.10.2022 первісний позов визнала, зустрічний просила задоволити, з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог, та у разі задоволення первісного та зустрічного позовів провести зустрічне зарахування грошових сум та судових витрат.

У судовому засіданні 18.10.2022, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, викладені в позові, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

09 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн" (відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом/постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом/замовник) укладено договір поставки №53-122-01-20-09774 (далі - договір), відповідно до предмету якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника продукцію, а замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації (додаток №1 до договору).

Згідно з умовами пункту 2.2. договору, загальна сума договору (вартість продукції) становить 254 151, 00 гривень.

Пунктом 4.2. договору визначено, що якість та комплектність продукції повинна відповідати умовам договору, технічним вимогам (додаток 2 до даного договору).

Згідно з умовами пункту 8.1. договору, приймання продукції за кількістю та якістю (вхідний контроль) здійснюється відповідно до вимог Стандарту Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом": "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" СОУ НАЕК 038:2017, при наявності товарно-супровідних документів передбачених пунктом 8.2. даного договору (видаткова накладна або накладна, документи, які підтверджують якість продукції).

Згідно з положеннями пункту 8.3. договору, успішне проходження продукцією вхідного контролю (ВК-1) підтверджується відповідним актом та ярликом на придатну продукцію згідно зі Стандартом Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" СОУ НАЕК 038:2017.

Відповідно до пункту 6.2. договору, про дату оформлення ярлика на придатну продукцію замовник письмово повідомляє постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

На виконання своїх зобов`язань за договором поставки ТОВ "Інкос Лайн" здійснило поставку (передало у власність) відповідачу продукцію згідно накладних, а саме: №1001 від 21 липня 2020 року на суму 172 965,00 грн.; №1241 від 20 серпня 2020 року на суму 26 346,00 грн.; №1399 від 16 вересня 2020 року на суму 3 600,00 грн.; №1372 від 23 жовтня 2020 року на суму 26 040,00 грн.; №2018 від 19 листопада 2020 року на суму 25 200,00 грн.

Поставлена позивачем продукція пройшла вхідний контроль (ВК-1) відповідача, що підтверджується ярликами на придатну продукцію №1-2-167 від 29.07.2020 року, №1-2-183 від 21.09.2020 року, №1-2-188 від 22.09.2020 року, №1-2-194 від 02.11.2020 року, №1-2-212 від 25.11.2020 року.

Згідно з умовами пункту 6.1. договору, оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється замовником за умови реєстрації постачальником податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на протязі 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно з СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС".

Замовником здійснено наступні проплати за отриманий товар за наступними накладними: - №1001 від 21 липня 2020 року на суму 172 965,00 грн (платіжне доручення №3743 від 07.04.2021; №3744 від 07.04.2021);

- №1241 від 20 серпня 2020 року на суму 26 346,00 грн (платіжне доручення №10606 від 24.09.2021; №12092 від 18.12.2020; №12091 від 18.12.2020);

- №1399 від 16 вересня 2020 року на суму 3 600,00 грн (платіжне доручення №12069 від 18.12.2020);

- №1372 від 23 жовтня 2020 року на суму 26 040,00 грн (платіжне доручення №4759 від 30.04.2021; №4759 від 30.04.2021; №4761 від 30.04.2021; №4764 від 30.04.2021);

- №2018 від 19 листопада 2020 року на суму 25 200,00 грн (платіжне доручення №10693 від 28.09.2021; №4717 від 30.04.2021).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач за первісним позовом вказує, що в порушення умов договору відповідач за первісним позовом допустив порушення умов договору щодо строків поставки товару, у зв`язку з чим позивач нарахував неустойку у вигляді 7 560, 20 грн - пені та 5 683,02 грн - штрафу.

Сторонами погоджено, що продукція поставляється протягом 40 календарних днів з дати оприлюднення даного договору на веб-порталі Уповноваженого органу згідно Закону України "Про публічні закупівлі". Продукція поставляється постачальником на умовах DDP згідно "Інкотермс-2010". Місце поставки та Вантажоодержувач - 34400, м. Вараш, склад Рівненського відділення ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК" "Енергоатом" (п. 3.1. договору).

Згідно інформації розміщеній на веб-порталі Уповноваженого органу договір було опубліковано 11.06.2020. Перебіг строку поставки закінчився 21.07.2020.

Пунктом 8.4 договору сторони погодили, що датою поставки є дата підписання видаткової накладної або накладної вантажоодержувачем.

Таким чином, за видатковими накладними №1001, 1241, 1399, 1372, 2018 постачальником допущено прострочення виконання зобов`язання з поставки товару.

Згідно з умовами пункту 9.1 договору, у випадку порушення строків поставки постачальник зобов`язаний сплатити замовнику пеню у розмірі 0,1% від суми непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочки, а за прострочку поставки на строк понад тридцять днів додатково сплатити штраф в розмірі 7% вказаної вартості.

У випадку порушення постачальником взятих на себе зобов`язань по поставці продукції відносно якості або комплектності постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості неякісної (некомплектної) продукції. Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє постачальника від виконання зобов`язань по договору.

Керуючись положеннями пункту 9.1. договору позивач за первісним позовом нарахував відповідачу 13 243, 22 грн штрафних санкцій з яких: 7 560, 20 грн - пені та 5 683,02 грн - штрафу.

Водночас, в обґрунтування своїх позовних вимог, позивач за зустрічним позовом вказує, що товар поставлений згідно видаткової накладної №1001 від 21.07.2020 був оплачений 07.04.2021. Також зазначив, що 3% річних та інфляційні втрати за період з 15.09.2020 по 11.01.2021 щодо заборгованості були стягнуті на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 17.03.2021 по справі №910/519/21. Водночас стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 12.01.2021 по 07.04.2021 щодо заборгованості за видатковою накладною №10014 від 21.07.2020 не відбулось, а тому керуючись положеннями статті 625 ЦК України позивач за зустрічним позовом нарахував 1 718,02 грн - 3% річних та 8 294, 69 грн - інфляційних втрат.

Судом встановлено, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються постачання товару/продукції за договором поставки. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач за первісним позовом вважає свої права щодо поставки товару в обумовлені договором строки порушеними, у зв`язку з чим останній нарахував постачальнику штрафні санкції.

Водночас позивач за зустрічним позовом вважає порушеними свої права на повну та своєчасну оплату поставленого товару, у зв`язку з чим останній нарахував інфляційні втрати та відсотки річних.

Як унормовано положеннями статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно з нормами статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У силу вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 525 ЦК України, та частини 6 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановив суд, поставка продукції відповідачем за первісним позовом відбулася з порушенням строків визначених договором.

Судом встановлено, що постачальник здійснив поставку товару з простроченням.

Умовами пункту 9.1 договору сторони погодили, що у випадку порушення строків поставки постачальник зобов`язаний сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1 % вартості непоставленої продукції за кожен день прострочення, а у випадку прострочення поставки продукції понад 30 діб постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 7 % вартості непоставленої продукції.

На цій підставі, за порушення строків поставки сума нарахованих позивачем за первісним позовом становить 13 243, 22 грн - штрафних санкцій з яких: 7 560, 20 грн - пені та 5 683,02 грн - штрафу.

Зокрема за видатковою накладною №1001 позивачем за первісним позовом нараховано 172, 96 грн пені, за видатковою накладною №1241 нараховано 1 501, 72 грн пені, за видатковою накладною №1399 нараховано 208,80 грн пені, за видатковою накладною №1372 нараховано 2 551,92 грн, за видатковою накладною №2018 нараховно 3 124, 80 грн.

Окрім того у зв`язку з простроченням поставки товару понад 30 днів позивач за первісним позовом нарахував відповідачу штраф в розмірі 7 % від непоставленої продукції, що складає 5 683,02 грн.

Наданий позивачем розрахунок пені та штрафу суд перевірив, визнав законним та обґрунтованим. А отже суд робить висновок про обґрунтованість вимог за первісним позовом.

Як визначено умовами договору (пункт 6.1.), оплата за поставлену продукцію здійснюється замовником протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію.

Позивач за зустрічним позовом, з урахуванням заяви від 08.09.2022 про відмову від частини позовних вимог за зустрічним позовом, пред`явив відповідачу вимогу про стягнення 1 718,02 грн - 3% річних та 8 294,69 грн - інфляційних втрат.

Вказані вимоги аргументовані простроченням замовником оплати отриманого товару.

Суд дослідив обставини стосовно поставок та їх наступних оплат.

Судом встановлено, що згідно видаткової накладної №1001 від 21.07.2020 товар був оплачений 07.04.2021. Разом з тим, рішенням Господарського суду м. Києва від 17.03.2021 по справі №910/519/21 заборгованість за видатковою накладною №1001 від 21.03.2021 стягнуто 3% річних та інфляційні втрати за період з 15.09.2020 по 11.01.2021.

Водночас стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 12.01.2021 по 07.04.2021 щодо заборгованості за видатковою накладною № 1001 від 21.07.2020 не відбулось. А тому, представником позивача за зустрічним позовом нараховано за період з 12.01.2021 по 06.04.2021 року 3% річних у розмірі 1 718, 02 грн та інфляційні втрати у розмірі 8 294, 69 грн.

Наданий розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за період з 12.01.2021 - 06.04.2021 суд перевірив, визнав законним та обґрунтованим. А отже, суд робить висновок про обґрунтованість вимог за зустрічним позовом.

З урахуванням вищенаведеного 3% річних у розмірі 1 718, 02 грн та інфляційні втрати у розмірі 8 294, 69 грн мають бути стягнуті за зустрічним позовом.

Окрім того, представником ТОВ "Інкос Лайн" заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, посилаючись на пунк 1 частини 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, згідно якого позовна давність строком в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штраф, пеня).

Суд розглянувши дане клопотання встановив наступне.

Частиною 1 статті 259 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність встановлена законом може бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно пункту 9.2. договору сторонами погоджено, що строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій передбачених пунктом 9.1 даного договору становить 2(два) роки.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника ТОВ "Інкос Лайн" про застосування строків позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій.

Відповідно до положень частини 8 статті 238 ГПК України, при розгляді первісного і зустрічного позовів та при розгляді позову третьої особи з самостійними вимогами у рішенні вказуються результати розгляду кожного з позовів.

За правилами частини 11 статті 238 ГПК України, у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

З огляду на те, що у даній справі суд зробив висновок про необхідність задоволення вимог первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум, суд вважає за необхідне провести зустрічне зарахування таких сум та стягнути різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Зокрема, суд задовольняє грошові вимоги за первісним позовом в розмірі 13 243,22 грн (7 560,20 грн - пені та 5 683, 02 грн - штрафу) штрафних санкцій та грошові вимоги за зустрічним позовом в розмірі 10 012, 71 грн (8 294,69 грн - інфляційних втрат та 1 718, 02 грн - 3%).

А отже, у зв`язку з проведенням зустрічного зарахування сум, котрі мають бути стягнуті, суд робить висновок, що необхідно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" 3 230 грн 51 коп. штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За наслідками розгляду справи суд встановив, що відповідач за первісним позовом прострочено погоджені строки поставки товару, з огляду на що позов про стягнення 13 243,22 грн штрафних санкцій нарахованих у зв`язку з таким простроченням є обґрунтованим.

Також суд встановив, що відповідач за зустрічним позовом допустив прострочення оплати отриманого товару, у зв`язку з чим позов про стягнення 8 294,69 грн - інфляційних втрат та 1 718, 02 грн - 3% річних є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень частини 11 статті 238 ГПК України, суд вважає за необхідне провести зустрічне зарахування сум судового збору присуджених до стягнення з обох сторін та стягнути різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму судового збору.

Зокрема, суд покладає на відповідача за первісним позовом судовий збір сплачений позивачем за первісним позовом в розмірі 2 481,00 грн., а на відповідача за зустрічним позовом судовий збір сплачений позивачем за зустрічним позовом в розмірі 157,22 грн.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 130, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн" задоволити на суму 13 243, 22 грн штрафних санкцій з яких: 7 560, 20 грн - пеня та 5 683, 02 грн - штраф.

2. Судовий збір за первісним позовом в розмірі 2 481,00 грн покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн".

3. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн" задоволити на суму 10 012,71 грн., з яких: 8 294, 69 грн - інфляційних втрат та 1 718, 02 грн - 3% річних.

4. Судовий збір за зустрічним позовом в розмірі 157, 22 грн покласти на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція".

5. Провести зустрічне зарахування грошових сум та судових витрат, що підлягають стягненню за первісним і зустрічним позовами.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкос Лайн" (02140, м. Київ, вул. Вишняківська 3, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, код ЄДРПОУ ВП 05425046) 3 230 (три тисячі двісті тридцять) грн 51 коп. - штрафних санкцій та 2 323 (дві тисячі триста двадцять три) грн 78 коп. - судового збору.

7. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28 жовтня 2022 року.

Суддя А.М. Горплюк