ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2022 Справа № 917/863/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Михатило А.В., розглянувши справу № 917/863/22

за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001 (адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094)

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване монтажне управління № 25", пров. Перспективний, 3, м. Полтава, 36007

2) ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про солідарне стягнення 244 788,21 грн заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області 05.08.2022 надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване монтажне управління № 25" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення з відповідачів 244 788,21 грн заборгованості, в тому числі: 181 110,58 грн заборгованості за кредитом та 63 677,63 грн пені.

В обґрунтування позову позивач посилається на не виконання відповідачем-1 зобов`язань з повернення кредитних коштів наданих йому позивачем відповідно до договору банківського обслуговування № б/н від 25.12.2014, що забезпечений договором поруки № РОR142 від 26.12.2014, поручителем за яким є відповаідач-2.

08.08.2022 Господарським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 ГПК України було зобов`язано Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації надіслати на адресу суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

16.08.2022 на адресу суду від Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації до суду надійшов лист (вих. № 01-12-05-09/1247 від 12.08.2022), в якому зазначено, що місце проживання громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 10.08.2022 суд залишив позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 10.08.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/863/22 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив відповідачам строки для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив; встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив.

У зв`язку із відсутністю коштів на придбання поштових марок Господарський суд Полтавської області тимчасово припинив відправку поштової кореспонденції у паперовому вигляді, про що відповідальними працівниками суду складено акт від 19.08.2022.

Відповідач ОСОБА_1 , який також є керівником ТОВ "Спеціалізоване монтажне управління № 25", отримав копію ухвали суду від 17.08.2022 в суді особисто 23.08.2022, про що на звороті оригінала ухвали зроблено відповідну відмітку (а. с. 200-201).

29.08.2022 до суду від відповідача-1 ТОВ "Спеціалізоване монтажне управління № 25" надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить відмовити у позові. Відзив обґрунтовано тим, що: нарахування позивачем пені, відсотків та комісії є неправомірним; позивачем неправомірно утримано/списано з відповідача 47 179,73 грн процентів, пені та комісії; з врахуванням цього заборгованість відповідача-1 перед позивачем становить 133 930,85 грн.

Також 29.08.2022 до суду надійшов відзив відповідача-2 ОСОБА_1 , у якому він позов заперечує, посилаючись на те, що з наявних у справі доказів не можливо встановити первісний обсяг зобов`язань ТОВ "СМУ № 25", за виконання яких він поручився.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

25.12.2014 ТОВ "Спеціалізоване монтажне управління № 25" (Клієнт) було підписано заяву про відкриття рахунку та заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а. с. 23). Згідно останньої заяви відповідач-1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг (далі -Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № Б/Н від 25.12.2014 (далі - Договір).

До позовної заяви додано витяг з "Умов та правил надання банківських послуг", згідно якого:

- при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі (п. 3.2.1.1.16);

- кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та Клієнта (п. 3.2.1.1.1);

- кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплаті відсотків та винагороди (п. 3.2.1.1.3);

- проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-бапк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - далі «Угода» (п. 3.2.1.1.8);

- ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших) (п. 3.2.1.1.6);

- за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує відсотки, виходячи з відсоткової ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована відсоткова ставка). Порядок розрахунку відсотків визначений п. 3.2.1.4 Умов;

- при порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань, Клієнт сплачує Банку відсотки та пеню за користуванням кредитом від суми залишку непогашеної заборгованості в розмірі, передбаченому цим розділом «Умов та правил надання банківських послуг» (п. 3.2.1.1.13);

- Клієнт зобов`язується: сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно з п.п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3; повернути кредит у строки, встановлені п. п. 3.2.1.1.10, 3.2.1.2.3.4, 3.2.1.2.2.17 (п. 3.2.1.2.2.2, п. 3.2.1.2.2.5);

- при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту , передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за дкий сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочёння платежу (п. 3.2.1.5.1);

- терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років (р. 3.2.1.5.7).

Позивач вказує, що відповідно до Договору ТОВ "Спеціалізоване монтажне управління № 25" було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_1 , в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору він надав відповідачу-1 кредитний ліміт в розмірі 200 000,00 грн.

На підтвердження розмірів встановлених відповідачу-1 кредитних лімітів позивачем надано довідку вих. № 60510PLA0S13L від 19.07.2022, згідно якої 19.05.2016 встановлено кредитний ліміт у розмірі - 10 000,00 грн, 12.10.2016 - 0,00 грн, 16.01.2017 - 10 000,00 грн, 13.09.2018 - 200 000,00 грн, 14.11.2018 - 190 000,00 грн, 12.12.2018 - 190 000,00 грн (а. с. 41).

На підтвердження користування відповідачем-1 встановленим йому кредитним лімітом позивач надав копії виписок з рахунку відповідача-1 за період з 01.01.2000 по 18.07.2022 (а. с. 42-164).

Крім цього, 26.12.2014 між АТ КБ ПРИВАТБАНК (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено договір поруки № РОR142 (далі Договір поруки; а. с. 165-166).

Згідно п. 1.1 Договору поруки, предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання ТОВ "Спеціалізоване монтажне управління № 25" (Боржник) зобов`язань за угодами-приєднання до:

- розділу 3.2.1 "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківских послуг (далі - Угода 1) по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.1. Угоди 1 - 0% річних; за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.2. Угоди 1 - 36% річних; за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.3. Угоди 1 - 56% річних; б) комісійної винагороди згідно п. 3.2.1.1.17. Угоди 1 в розмірі 3% від суми перерахувань; в) винагороди за використання ліміту відповідно до п. 3.2.1.4.4. Угоди 1 першого числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць; г) кредиту в розмірі 150 000 грн;

- розділу 3.2.2 "Кредит за послугою "Гарантовані платежі" Умов та правил надання банківских послуг (далі - Угода 2) по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно п. 3.2.2.2 Угоди 2- 36% річних; за період користування кредитом у разі прострочки згідно п. 3.2.2.2 Угоди21 - 56% річних; б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у Угоді 2; в) кредиту в розмірі 150 000 грн.

Якщо під час виконання Угоди 1 та Угоди 2 зобов`язання Боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладанні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 1 та за Угодою 2 в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження про такі збільшення з Поручителем не потрібні.

Відповідно до п. 2.1.2 Договору поруки, у випадку невиконання Боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1 цього Договору, Кредитор має право направити Поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення Кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права Кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе Поручителем зобов`язання або вимагати від Поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний Боржник у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Угодою 1 і/або Угодою 2 незалежно від факту направлення чи ненаправлення Кредитором Поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

В п. 4.1. Договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за цим Договором припиняється через 15 років після укладення цього Договору. У випадку виконання Боржником та/або Поручителем всіх зобов`язань за Угодою 1 і/або Угодою 2 цей Договір припиняє свою дію.

Посилаючись на приписи ст. 554, 610 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що боржник (відповідач-1) та поручитель (відповідач-2) повинні нести відповідальність за невиконання боржником зобов`язань по Договору як солідарні боржники.

Позивач стверджує, що станом на 18.07.2022 відповідач-1 має заборгованість по договору у розмірі 244 788,21 грн, яка складається з 181 110,58 грн заборгованості за кредитом та 63 677,63 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (розрахунок заборгованості - а. с. 11-15).

Позивач направляв відповідачам претензії № 00930К2U0S21F від 26.08.2021 на суму 773 085,89 грн та № 60510PLA0S13L від 17.01.2022 на суму 773 085,89 грн (а. с. 169-175), які відповідачем проігноровані.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів 244 788,21 грн заборгованості, в тому числі: 181 110,58 грн заборгованості за кредитом та 63 677,63 грн пені.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: розрахунок заборгованості; акт звірки; копію довіреності № 3081-К-Н-Н; копію виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.06.2021 щодо позивача; копію витягу зі Статуту позивача; копію витягу з Державного реєстру банків щодо позивача; копію заяви на приєднання до умов та правил надання банківських послуг; копію витягу з "Умов та правил надання банківських послуг"; копію довідки про розміри встановлених кредитних лімітів від 19.07.2022; копії виписок по рахунках з 01.01.2000 по 18.07.2022; копію договору поруки № РОR142 від 26.12.2014; копію паспорта ОСОБА_1 НОМЕР_2 ; копії претензій від 26.08.2021 і від 17.01.2022; копії описів вкладень та списку згрупованих поштових відправлень на підтвердження направлення претензій.

Відповідач-1 позов заперечує з таких підстав.

На думку відповідача-1 матеріали справи не містять підтверджень, що саме із зазначеними позивачем редакціями Тарифів і Умов та правил надання банківських послуг був ознайомлений відповідач-1 підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідача-1, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 25.12.2014 шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Також відповідач-1 зазначає, що укладений між сторонами Договір не містить умов щодо строку повернення кредиту (користування ним).

Крім цього, відповідач-1 просить врахувати суд, що позивачем неправомірно списано з відповідача 47 179,73 грн, в тому числі 37 891,89 грн процентів, 197,73 грн пені, 9090,11 грн комісії. З врахуванням безпідставно отриманих коштів в розмірі 47179,73 грн, сума заборгованості ТОВ "СМУ № 25" перед банком становить 133 930,85 грн.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач-1 посилається на постанову Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.

Враховуючи викладене, відповідач-1 просить суд відмовити у позові.

Відповідач-2 просить суд відмовити у позові, посилаючись на те, що в даному випадку неможливо встановити, які саме умови договору порушив відповідач-1 та яку за це відповідальність він повинен нести. З наявних доказів у справі неможливо встановити первісний обсяг відповідальності ТОВ "СМУ № 25", за виконання якого поручився відповідач-2. Крім того незрозуміло, коли та які зміни до кредитного договору вносилися позивачем, внаслідок яких зменшувався чи збільшувався обсяг відповідальності основного боржника. Відповідач-2 зазначає, що умови кредитного договору, як на дату підписання ним договору поруки, так і в період його дії, йому не зрозумілі як поручителю та відповідачу у справі.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

25.12.2014 відповідачем-1 було підписано заяву про відкриття рахунку та заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а. с. 23). Згідно останньої заяви відповідач-1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг (далі -Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua, які разом із Заявою складають договір банківського обслуговування № Б/Н від 25.12.2014.

Згідно з частинами першою та третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до частин першої і третьої статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Позивач стверджує та відповідачі не заперечують, що відповідно до Договору ТОВ "Спеціалізоване монтажне управління № 25" було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок.

Згідно ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд встановив, що у заявах про відкриття рахунку та про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відсутня інформація про суму кредитного ліміту, строки повернення кредитних коштів, виплату процентів та комісій за користування кредитними коштами, відповідальність за невиконання зобов`язань з повернення кредитних коштів. Тобто, відсутні докази того, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов кредитного договору.

Додана до позовної заяви довідка АТ КБ "ПриватБанк" вих. № 60510PLA0S13L від 19.07.2022 є одностороннім документом позивача і не свідчить про досягнення сторонами згоди щодо факту встановлення кредитного ліміту та його розміру.

Надані позивачем Витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" та Тарифи не є належними доказами по справі, оскільки ці докази повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити, і вносила відповідні зміни в Умови та Тарифи.

Суд вважає, що матеріали справи не містять належного підтвердження, що саме до поданої позивачем редакції "Умов та правил надання банківських послуг" приєднався відповідач-1 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем-1 кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), їх розмірів та порядку нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Також суд вважає, що у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (25.12.2014) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (05.08.2022), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу-1 Умови та правила банківських послуг, відсутність у Заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісій, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяги з Тарифів Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем-1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17.

Проте, відповідач-1 не заперечує факту надання йому кредитного ліміту та факту користування наданими банком кредитними коштами. Також це підтверджується наявними у матеріалах справи виписками з рахунків відповідача-1.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Крім цього, відповідач-1 просить врахувати суд, що позивачем неправомірно списано з відповідача 47 179,73 грн, в тому числі 37 891,89 грн процентів, 197,73 грн пені, 9090,11 грн комісії. Відповідач зазначає, що з врахуванням безпідставно отриманих коштів в розмірі 47179,73 грн, сума заборгованості ТОВ "СМУ № 25" перед банком становить 133 930,85 грн.

На вказані заперечення суд зазначає, що згідно ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами визначені Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Згідно із ст. 1 вказаного Закону переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Згідно підпункту 32.3.2 пункту 32.3 статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідачем-1 до суду із позовом про повернення безпідставно списаних банком сум з розрахункового рахунку відповідача-1.

В зв`язку з цим у суду відсутні підстави вважати, що позивачем було помилково, без законних підстав списано з рахунку відповідача-1 7 891,89 грн процентів, 197,73 грн пені, 9090,11 грн комісії.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем-1 заборгованості по кредиту у розмірі 181 110,58 грн.

За змістом ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Позивач стверджує, що зобов`язання за спірним договором забезпечено договором поруки № РОR142 від 26.12.2014, укладеним між позивачем та відповідачем - 2, за умовами якого предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання ТОВ "Спеціалізоване монтажне управління № 25" (Боржник) зобов`язань за угодами-приєднання до:

- розділу 3.2.1 "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківских послуг (далі - Угода 1) по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.1. Угоди 1 - 0% річних; за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.2. Угоди 1 - 36% річних; за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.3. Угоди 1 - 56% річних; б) комісійної винагороди згідно п. 3.2.1.1.17. Угоди 1 в розмірі 3% від суми перерахувань; в) винагороди за використання ліміту відповідно до п. 3.2.1.4.4. Угоди 1 першого числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць; г) кредиту в розмірі 150 000 грн;

- розділу 3.2.2 "Кредит за послугою "Гарантовані платежі" Умов та правил надання банківских послуг (далі - Угода 2) по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно п. 3.2.2.2 Угоди 2 - 36% річних; за період користування кредитом у разі прострочки згідно п. 3.2.2.2 Угоди2 - 56% річних; б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у Угоді 2; в) кредиту в розмірі 150 000 грн.

Якщо під час виконання Угоди 1 та Угоди 2 зобов`язання Боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладанні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 1 та за Угодою 2 в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження про такі збільшення з Поручителем не потрібні.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом (ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України).

З системного аналізу всіх умов вказаного договору поруки неможливо встановити, яке ж саме основне зобов`язання забезпечене порукою, оскільки з наданого договору неможливо встановити ані правочин, який як основне зобов`язання забезпечене порукою, ані поточний рахунок, на який надається послуга кредиту. Лише визначено особу, первинні зобов`язання якої забезпечені порукою.

За таких підстав, суд визнає твердження позивача, що договір поруки укладено саме в забезпечення виконання умов договору банківського обслуговування № б/н від 25.12.2014 лише припущеннями позивача, які жодним чином не узгоджені сторонами договору поруки, а відтак суду невідомо та не вбачається з матеріалів справи, які саме первинні зобов`язання забезпечені порукою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 922/2913/18 та у справі № 902/447/19 від 12.03.2020.

За таких підстав, та у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів, які б свідчили про надання згоди відповідачем-2 на забезпечення виконання зобов`язань саме за договором банківського обслуговування № б/н від 25.12.2014, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 .

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача-1 заборгованості за кредитом у розмірі 181 110,58 грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивач у позові просив суд повернути суму надмірно сплаченого ним судового збору у розмірі 580,08 грн.

Судом встановлено, що за подання позову до господарського суду позивач платіжним дорученням № ZZ424B1NUI від 24.02.2022 сплатив судовий збір у розмірі 4251,90 грн (а. с. 8), тоді як враховуючи ціну позову відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", належна до сплати сума судового збору становить 3671,82 грн (244 788,21 грн х 1,5%).

Таким чином, згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", надлишково сплачений судовий збір у розмірі 580,08 грн необхідно повернути позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване монтажне управління № 25" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване монтажне управління № 25" (пров. Перспективний, 3, м. Полтава, 36007; ідентифікаційний код 37115590) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001; адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код 14360570) 181 110 грн 58 коп. заборгованості за кредитом, 2716 грн 66 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

3. В решті позову Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване монтажне управління № 25" відмовити.

4. В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до відповідача гр. ОСОБА_1 відмовити повністю.

5. Повернути Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001; адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код 14360570) з державного бюджету надлишково сплачений судовий збір у сумі 580 грн. 08 коп., який сплачено платіжним дорученням № ZZ424B1NUI від 24.02.2022 (оригінал платіжного доручення № ZZ424B1NUI від 24.02.2022 знаходиться в матеріалах справи № 917/863/22).

Повне рішення складено 19.10.2022.

Суддя О.М. Тимощенко

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.257 ГПК України).