УХВАЛА

про розстрочення виконання судового рішення

м. Київ

21.10.2022Справа №910/11881/21

За заявоюОСОБА_1
пророзстрочення виконання судового рішення
у справі №910/11881/21
за позовомАкціонерного товариства "Перший український міжнародний банк"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Елемент Експо" 2. ОСОБА_1
простягнення 117 859,98 грн.

Суддя Бойко Р.В.

Представники сторін в судове засідання 18.10.2022 не з`явилися, у зв`язку з чим суд вирішив за можливе розглянути заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення в порядку письмового провадження, а тому згідно ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою постановлення даної ухвали є дата складення її повного тексту.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/11881/21 за позовом Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елемент Експо" та ОСОБА_1 про стягнення 117 859,98 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 у справі №910/11881/21, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2022, позовні вимоги Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елемент Експо" та ОСОБА_1 про стягнення 117 859,98 грн. задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елемент Експо" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" заборгованість за кредитом в сумі 115 036,16 грн. та заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом у розмірі 2 823,82 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елемент Експо" на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" судовий збір в сумі 1 135,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" судовий збір в сумі 1 135,00 грн.

28.09.2022 засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 надійшла заява про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 на 12 місяців. Вказана заява мотивована тим, що у ОСОБА_1 відсутня фінансова можливість сплатити одним платежем суму, яка стягнута рішенням суду, оскільки він є пенсіонером і єдиним джерелом його доходу є пенсія.

Відповідно до п. 4.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва, затверджених рішенням зборів суддів №17 від 14.09.2015, у зв`язку зі відпусткою судді Васильченко Т.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду №05-23/738/22 від 28.09.2022 справу №910/1881/21 направлено на повторний автоматичний розподіл, за наслідками якого справу №910/11881/21 передано судді Бойко Р.В. для розгляду заяви ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2022 призначено розгляд заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення у справі №910/11881/21 на 11.10.2022; запропоновано Акціонерному товариству "Перший український міжнародний банк" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Елемент Експо" надати суду у строк - до початку судового засідання, призначеного на 11.10.2022: письмові пояснення по суті заяви ОСОБА_1 ; докази на підтвердження своїх пояснень (у разі їх наявності).

11.10.2022 засобами електронного зв`язку від Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" надійшли заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суд, в яких позивач просить відмовити у задоволенні вказаної заяви, оскільки є реальна можливість виконання рішення суду боржником у добровільному порядку або в примусовому порядку шляхом реалізації об`єктів нерухомого майна, що належить боржнику. Також стягувач вказує на те, що розстрочення виконання рішення суду призведе до порушення права Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" на своєчасне виконання рішення суду та отримання всієї суми заборгованості.

Призначене на 11.10.2022 судове засідання з розгляду заяви ОСОБА_1 не відбулось у зв`язку з масованими ракетними обстрілами агресором території України, в тому числі міста Києва. Так, 11.10.2022 повітряна тривога у м. Києві тривала з 07:52 год. по 13:00 год., що унеможливлювало проведення судових засідань.

У зв`язку з наведеним ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 призначено судове засідання з розгляду заяви про розстрочення рішення суду у справі №910/11881/21 на 18.10.2022.

В судове засідання 18.10.2022 сторони явку своїх представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про розгляд заяви були повідомлені шляхом направлення ухвали суду від 12.10.2022 на відомі суду електронні адреси сторін.

Враховуючи неявку представників сторін в судове засідання 18.10.2022 та скорочені строки, встановлені ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, для розгляду заяви про розстрочення виконання судового рішення (протягом десяти днів), суд вважає за можливе розглянути заяву ОСОБА_1 в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про розстрочення виконання судового рішення, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити та розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Положення ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, ухвала про розстрочення виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі на подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право розстрочити виконання рішення суду.

Як на підставу для розстрочення виконання рішення суду боржник посилається на повномасштабну військову агресію Російської Федерації проти України, а також на встановлення Законом України №2129-ІХ від 15.03.2022 заборони на звернення стягнення в межах виконавчого провадження на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, незважаючи на яку ОСОБА_1 має намір гасити заборгованість перед банком частинами.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009, виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Суд відзначає, що Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012. Конституційного суду України по справі №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.12. Конституційного суду України по справі №11-рп/2012).

Аналогічну позицію наведено в рішенні Конституційного Суду України від 26.06.2013 по справі №1-7/2013.

Виходячи з того, що згідно із ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, то обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України судове рішення по справі №910/11881/21, яке набрало законної сили 18.04.2022, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Водночас, 24.02.2022 Російською Федерацією було розпочато повномасштабні військові дії проти України, у зв`язку з чим Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 та №259/2022 від 18.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб та з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" 341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №573/2022 від 12.08.2022 продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб.

Частиною 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Загальновідомість фактів військової агресії Російської Федерації, ведення агресором на території України бойових дій та систематичні ракетні обстріли території України (в тому числі міст) підтверджуються органами державної влади та місцевого самоврядування України, безліччю публікацій у національних та міжнародних засобах масової інформації, а також не заперечується агресором.

Таким чином, наведені факти є загальновідомими обставинами, а отже в силу приписів частини 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України не потребують доказування. При цьому, ці обставини (повинні бути) відомі обом сторонам.

В свою чергу, війна на території України безумовно призвела до погіршення економічної ситуації в Україні (зокрема, прискорились інфляційні процеси, мільйони громадян покинули територію України, порушилась логістика тощо), що створює перешкоди для ведення господарської діяльності суб`єктами господарювання та відповідно вплинуло на можливість одержання ними доходів.

На думку суду, в даному випадку військова агресія Російської Федерації проти України є саме тією іншою надзвичайною подією в розумінні ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, яка підлягає врахуванню при вирішенні питання про розстрочення виконання рішення суду.

Щодо посилань Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" на наявність у ОСОБА_1 нерухомого майна, за рахунок реалізації якого відповідач-2 може здійснити погашення заборгованості на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 у справі №910/11881/21, то суд відзначає, що з початком повномасштабної військової агресії вартість об`єктів нерухомості в України значно здешевіла порівняно із його вартістю до 24.02.2022, а також впав попит на відповідну категорію товарів.

Відтак, наразі відчуження об`єктів нерухомості за значно нижчою їх вартістю не відповідатиме ні інтересам ОСОБА_1 , ні інтересам Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", оскільки навіть у разі якщо вдасться реалізувати нерухоме майно боржника, то вилучені від його реалізації кошти будуть складати значно меншу суму, ніж до початку повномасштабної військової агресії.

При цьому, 23.05.2022 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2021, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2022, у справі №910/11881/21 видано накази про примусове виконання судового рішення.

Таким чином, рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 у справі №910/11881/21 набрало законної після запровадження в Україні військового стану, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що подання боржником заяви про розстрочення виконання рішення є спробою уникнути виконання рішення з формальних підстав.

В свою чергу, незважаючи на встановлену Законом України №2129-ІХ від 15.03.2022 заборону на звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації), ОСОБА_1 має намір гасити заборгованість перед банком частинами.

Оскільки, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконання рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання, суд дійшов висновку, що розстрочення виконання рішення суду зробить реальною можливість отримання боргу позивачем, та не зашкодить матеріальним інтересам та фінансовому стану сторін.

За приписами ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Водночас, що за змістом поданої заяви ОСОБА_1 просить суд розстрочити виконання судового рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 у справі №910/11881/21 на 12 платежів (які підлягатимуть сплаті щомісячно в останній день місяця починаючи з жовтня 2022 року по вересень 2023 року).

Розстрочка означає виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Зважаючи на дату набрання законної сили рішенням від 18.10.2021 у справі №910/11881/21 - з 18.04.2022, а також враховуючи положення ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, у суду наявні правові підстави розстрочити зазначене рішення не більше як до квітня 2023 року.

Із наданої ОСОБА_1 виписки із банківського рахунку та квитанції вбачається часткова оплата відповідачем-2 заборгованості, присудженої до стягнення рішенням від 18.10.2021 у справі №910/11881/21, у зв`язку з чим станом на дату постановлення даної ухвали непогашений розмір заборгованості складає 114 199,88 грн.

При цьому, приймаючи до уваги середньо-статистичні показники тривалості виконавчого провадження з виконання рішень суду, суд вважає, що розстрочення виконання судового рішення на сім місяців рівними платежами сприятиме дотриманню справедливого балансу між інтересами сторін, який, зокрема, полягає у можливості боржника виконати свої зобов`язання перед стягувачем без ризику банкрутства (обумовленого рядом обмежень у здійсненні господарської діяльності під час дії військового стану, а відтак і зменшенням (відсутністю) доходів). Натомість розстрочення рішення суду надасть можливість стягувачу у нетривалий проміжок часу одержати виконання від боржника рішення суду без ускладнень, які можуть виникнути у разі погіршення фінансового становища відповідача-2, яке в свою чергу може призвести до його банкрутства.

Таким чином, заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню в частині розстрочення виконання судового рішення на сім місяців.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 86, 232, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 у справі №910/11881/21 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 у справі №910/11881/21 щодо стягнення на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" заборгованості до 11.11.2020 зі сплатою боргу згідно наступного графіку:

- до 31.10.2022 - 16 314,26 грн.;

- до 30.11.2022 - 16 314,26 грн.;

- до 30.12.2022 - 16 314,26 грн.;

- до 31.01.2023 - 16 314,26 грн.;

- до 28.02.2023 - 16 314,26 грн.;

- до 31.03.2023 - 16 314,26 грн.;

- до 28.04.2023 - 16 314,32 грн.

3. В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (21.10.2022) та у відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Р.В. Бойко