ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

19 жовтня 2022 року Справа № 915/572/21

м. Миколаїв
Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері (54000, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 18-а)

в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6)

до відповідача 1: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаїв (54056, м. Миколаїв, пр. Миру, 62-а)

до відповідача 2: Фермерського господарства Алеся (57070, Миколаївська область, Веселинівський район, с. Кубряки, вул. Шкільна, 6А)

про: визнання недійсним договору про спільний обробіток землі на майбутнє та повернення земельної ділянки,

за участі представників учасників справи:

від позивача: Оксенчук С.С.

від відповідача 1: Онищенко Л.В.

від відповідача 2: Попроцький Д.М.

прокурор: Довбня В.Г.

В С Т А Н О В И В:
Заступник військового прокурора Миколаївського гарнізону звернувся до господарського суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаїв та Фермерського господарства Алеся, якою просить суд:

1) визнати недійсним договір №539/5 від 06.07.2016, укладений між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Миколаїв та Фермерським господарством Алеся про спільний обробіток землі, припинивши його дію на майбутнє з моменту набрання рішенням суду законної сили;

2) зобов`язати Фермерське господарство Алеся звільнити земельну ділянку площею 803,65 га, розташовану на території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (територія полігону військової частини НОМЕР_1 ), яка використовується останнім на підставі договору №539/5 від 06.07.2016 про спільний обробіток земля, укладеного з Квартирно-експлуатаційним відділом міста Миколаїв.

Ухвалою суду від 22.06.2021 задоволено клопотання керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері південного регіону від 18.06.2021 №5-4-917вих-21, у справі № 915/572/21 призначено судову оціночно-земельну експертизу, проведення якої доручено Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України; провадження у справі зупинено.

На виконання вищевказаної ухвали матеріали справи були надіслані до експертної установи.

04.08.2021 на адресу господарського суду супровідним листом №19/115/13/11964-2021 від 03.08.2021 надійшло клопотання судового експерта №СЕ-19/115-21/10288-ОЗ від 02.08.2021 про проведення судової оціночно-земельної експертизи у справі №915/572/21.

Ухвалою суду від 26.08.2021 провадження у справі поновлено для розгляду клопотання судового експерта.

Ухвалою суду від 27.08.2021 клопотання судового експерта №СЕ-19/115-21/10288-ОЗ про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи - задоволено. Зобов`язано сторін та учасників справи в 10-денний строк з дня отримання даної ухвали надати суду додаткові матеріали для проведення експертизи.

Ухвалою суду від 28.08.2021 провадження у справі зупинено до одержання результатів експертизи.

29.10.2021 на адресу господарського суду супровідним листом №19/115/13/15936-2021 від 20.10.2021 надійшло повідомлення судового експерта №СЕ-19/115-21/10288-ОЗ від 20.10.2021 про неможливість проведення судової експертизи у справі №915/572/21.

Ухвалою суду 29.11.2021 поновлено провадження у справі №915/572/21, підготовче засідання призначено на 13 грудня 2021 року о 10:00.

13.12.2021 судом постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 18 січня 2022 о 10:00.

18.01.2021 підготовче засідання у справі не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді.

Ухвалою суду від 27.01.2022, з урахуванням ухвали від 16.02.2022, підготовче засідання у справі призначено на 21 лютого 2022 року о 11:20 год.

21.02.2022 судом оголошено перерву у судовому засіданні до 22.02.2022 о 15:30 год.

22.02.2022 представником відповідача 2 подано до господарського суду клопотання від 22.02.2022 про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: копії адвокатського запиту від 17.11.2021, копії листа Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України №370/2/11611 від 03.12.2021, копії резолюції заступника Міністра оборони України №15581/з/5-2020 від 01.07.2021, копії резолюції заступника Міністра оборони України №15581/з/5-2020 від 03.06.2021, копії листа головнокомандувача Збройних Сил України №15581/з/5-2020 від 29.06.2020, копії розрахунку прогнозованих збитків, копії листа заступника Міністра оборони України від 07.07.2021 №15581/з/б-2020, що, на думку відповідача 2, спростовують твердження прокурора про заподіяння спірним договором шкоди інтересам держави.

Клопотання обґрунтовано тим, що зазначені докази мають значення для правильного та об`єктивного розгляду справи та не могли бути надані у строк надання відзиву на позов, оскільки отримані адвокатом 23.12.2021, тобто після спливу встановленого судом строку.

Крім того, представником відповідача 2 подано до господарського суду пояснення від 22.02.2022 стосовно позовних вимог.

22.02.2022 відповідачем 1 подано до суду заяву про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 22.02.2022 в задоволенні заяви Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва (вх.№2728/22 від 22.02.2022) про зупинення провадження у справі відмовлено, підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті на 23 березня 2022 року о 10:30 год.

Судове засідання для розгляду справи по суті, призначене на 23 березня 2022 року о 10:30, не відбулося у зв`язку з обставинами, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах військової агресії Російської Федерації проти України.

25.07.2022 відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 25.07.2022 № 41 було відновлено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою суду від 18.08.2022 судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 21 вересня 2022 року о 11:00 год.

21.09.2022 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи по суті 19.10.2022 об 11:30 год.

06.10.2022 Міністерством оборони України подано до господарського суду пояснення від 05.10.2022.

14.10.2022 відповідачем 2 Фермерським господарством «Алеся» подано до господарського суду заяву про застосування строків позовної давності до вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним.

Також відповідачем 2 подано до господарського суду клопотання про поновлення пропущеного строку для подання клопотання про витребування доказів та витребування у Міністерства оборони України інформації з підтверджуючими документами: щодо існування у Міністерства оборони України з 2016р. повноваження щодо можливості перевірки оспорюваного правочину (договору № 539/5 від 06.07.2016р. щодо спільного обробітку землі між ФГ «Алеся» та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Миколаєва) на предмет його відповідності приписам чинного законодавства; щодо отримання Міністерством оборони України будь-яким чином інформації щодо відповідності чи невідповідності діючому законодавству оспорюваного правочину (договору №539/5 від 06.07.2016р. щодо спільного обробітку землі між ФГ «Алеся» та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Миколаєва) у 2016 - початку 2017 рр.; щодо здійснення зі сторони Міністерства оборони України у 2016 початку 2017 рр. будь-яких заходів щодо перевірки відповідності діючому законодавству, у тому числі оспорюваного правочину (договору № 539/5 від 06.07.2016р. щодо спільного обробітку землі між ФГ «Алеся» та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Миколаєва).

Клопотання відповідача 2 обґрунтовано посиланням на норми ст. 36, п. 5 ч. 1 ст. 81, 119 ГПК України, ч. 1 ст. 38 ГПК України (в редакції, яка втратила чинність 15.12.2017) та мотивовано тим, що згідно із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, представник відповідача адвокат Попроцький Д.М. набув повноваження представляти відповідача 3 вже після закриття підготовчого засідання та слухання справи по суті, позбавлений можливості ознайомитися зі всіма матеріалами справи через систему «Електронний суд», зокрема документами №9433/21 від 17.06.2021 та №9434/21 від 17.06.2021 та має необхідність особисто сфотографувати ці документи.

Крім того, представником відповідача 2 подано до суду відзив на позовну заяву, який містить клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин строку для подання відзиву.

У судовому засіданні 19.10.2022 представник відповідача 2 підтримує клопотання від 14.10.2022 про поновлення пропущеного строку для подання клопотання про витребування доказів та витребування у Міністерства оборони України інформації з підтверджуючими документами, просить суд його задовольнити.

Інші представники учасників справи не заперечують проти задоволення клопотання відповідача 2, залишають вирішення питання на розсуд суду.

На підставі ст. 233 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши клопотання відповідача 2 про поновлення пропущеного строку для подання клопотання про витребування доказів та витребування у Міністерства оборони України інформації з підтверджуючими документами, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 11 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Положеннями частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами 1-3 статті 161 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі (частина 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України).

Положеннями статті 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати:

1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;

2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом (стаття 118 ГПК України).

Разом з тим, частинами першою, другою статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином пропущений процесуальний строк може бути поновлений лише за заявою учасника справи у разі, якщо суд визнає наведені причини пропуску цього строку поважними.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У зв`язку з наведеним, на суд покладено обов`язок надавати оцінку обґрунтованості причин пропуску встановленого процесуального строку, у тому числі суд має звернути увагу, наскільки швидко й сумлінно діяли відповідачі з метою реалізації свого права на подання відзиву на позов, та, відповідно, чи є у їх діях ознаки зловживання правом на подання відзиву на позов, та мотивувати підстави поновлення цього строку.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 24.05.2021 про відкриття провадження у справі було встановлено відповідачам 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали для надання суду відзиву на позов, оформленого згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Ухвалу суду від 24.05.2021 відповідачем 2 отримано 01.06.2021. Таким чином, строк на подання відзиву закінчився 16.06.2021.

Проте, відповідач 2 Фермерське господарство «Алеся» не скористалося наданим йому правом та не подав відзиву на позов та відповідних доказів у встановлений судом строк.

Відповідачем на протязі розгляду справи в підготовчому провадженні не було заявлено про існування або можливість існування в майбутньому обставин, які перешкоджають як подати заяви по суті справи так і надати відповідні докази.

Строк розгляду справи у підготовчому провадженні не було жодним чином скорочено, перешкод для реалізації відповідачем своїх процесуальних прав не існувало.

Отже суд констатує, що не можуть бути визнані поважними причини пропуску відповідачем строку на подання відзиву та доказів.

Постановлення іншим судом тих чи інших рішень, відповідно до яких на думку сторін змінився обсяг обставин, які підлягають доведенню у подібних спорах, не є підставою для порушення встановленого процесуальним законом порядку здійснення господарського судочинства.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Водночас, відповідно до ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Враховуючи, процесуальний порядок розгляду справи по суті, встановлений положеннями ст. 194 ГПК України, господарський суд вважає необхідним застосування положень ст. 119 ГПК України про неможливість поновлення встановленого строку.

Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 119 ГПК України, вирішуючи питання про поновлення пропущеного процесуального строку суд має оцінити доводи заявника, та подані ним докази, що підтверджують поважність причин пропуску такого строку. При цьому такі доводи та докази мають підтверджувати об`єктивну неможливість заявника вчинити відповідну процесуальну дію у встановлені строки. У разі ж, коли пропуск такого процесуального строку настав у зв`язку із суб`єктивними чинниками, які залежали від самого заявника, а не через об`єктивно непереборні причини, або коли такі об`єктивно непереборні причини заявником не доведені, у суду відсутні правові підстави для визнання підстав пропуску процесуального строку поважними.

Оцінюючи доводи клопотання відповідача 2 про поновлення строку на подання відзиву, суд зазначає, що заявником не наведено непереборних обставин, що позбавили відповідача 2 можливості звернутися до суду з відповідним клопотанням у встановлений судом строк, оскільки самі лише посилання на неотримання інформації на адвокатські запити №5-10/22 та №6-10/22 від 12.10.2022, направлені до Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва, неможливість ознайомлення з деякими матеріалами справи через електронну систему «Електронний суд», не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку у даному випадку.

Обставини зміни представника відповідача, про які ним зазначено у цьому клопотанні, не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість визнати поважними причини пропуску самою стороною тих чи інших процесуальних строків, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ГПК України, представник свої повноваження здійснює від імені особи, яку він представляє, а відтак, дії або бездіяльність сторони, допущені до вступу у справу нового представника є для нього обов`язковими.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом ( ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Частиною 4 ст. 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на те, що відповідачем 2 не доведено наявність існування об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали своєчасному зверненню із клопотанням про витребування доказів, а самі лише посилання на поважність причин пропуску строку за вказаних вище обставин не можуть слугувати підставами для поновлення процесуального строку.

Крім того, відповідно до приписів ч. 2 ст. 81 ГПК України, у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Клопотанням від 14.10.2022 відповідач 2 просить суд витребувати у Міністерства оборони України інформації з підтверджуючими документами: щодо існування у Міністерства оборони України з 2016р. повноваження щодо можливості перевірки оспорюваного правочину (договору № 539/5 від 06.07.2016р. щодо спільного обробітку землі між ФГ «Алеся» та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Миколаєва) на предмет його відповідності приписам чинного законодавства; щодо отримання Міністерством оборони України будь-яким чином інформації щодо відповідності чи невідповідності діючому законодавству оспорюваного правочину (договору №539/5 від 06.07.2016р. щодо спільного обробітку землі між ФГ «Алеся» та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Миколаєва) у 2016 - початку 2017 рр.; щодо здійснення зі сторони Міністерства оборони України у 2016 початку 2017 рр. будь-яких заходів щодо перевірки відповідності діючому законодавству, у тому числі оспорюваного правочину (договору № 539/5 від 06.07.2016р. щодо спільного обробітку землі між ФГ «Алеся» та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Миколаєва).

З зазначеного витікає, що клопотання відповідача 2 не відповідає вимогам ст. 81 ГПК України, адже не містить інформації, який саме доказ витребовується, причин неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

При цьому судом враховано положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 183, і Surmeli v. Germany (Сюрмелі проти Німеччини) [ВП], § 129).

Крім того, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З зазначеного витікає, що у задоволенні клопотання відповідача 2 про поновлення пропущеного процесуального строку для подання клопотання про витребування доказів слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 53, 177-185, 196, 226, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволені клопотання відповідача Фермерського господарства Алеся про поновлення процесуального строку для подання клопотання про витребування доказів та витребування доказів відмовити.

2. Дану ухвалу надіслати учасникам справи.

3. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України, п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено і підписано 24.10.2022.

Суддя В.О.Ржепецький