ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" жовтня 2022 р. Cправа №902/528/22

Господарський суд Вінницької області у складі Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "УКРАГРО ТТК", с.Капустяни Тростянецького району Вінницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЦЕНТР 2012", м.Калинівка Калинівського району Вінницької області

про стягнення 469984,40 грн заборгованості за договором підряду

представники сторін на оголошення вступної та резолютивної частин рішення в судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Приватного підприємства "УКРАГРО ТТК" (надалі по тексту також - позивач) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЦЕНТР 2012" (надалі по тексту також - відповідач) 519984,40 грн заборгованості, нарахованої у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору підряду №ДГ-007 від 07.05.2021 в частині здійснення розрахунків за виконані підрядні роботи, а саме: 396799,99 грн - основного боргу; 54290,93 грн - пені; 7468,54грн - 3% річних та 61424,94 грн - суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів.

Ухвалою суду від 04.07.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/528/22, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 31.08.2022.

31.08.2022 на електронну адресу суду надійшла заява Приватного підприємства "УКРАГРО ТТК" "про зміну підстав позову та зменшення розміру позовних вимог" б/н від 31.08.2022. Вказана заява мотивована тим, що 29.06.2022 (після подання позовної заяви) відповідачем було частково погашено суму основної заборгованості у розмірі 50000,00 грн, в зв`язку з чим позивач просить суд подальший розгляд справи №902/528/22 здійснювати за такими позовними вимогами: "стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЦЕНТР 2012" на користь Приватного підприємства "УКРАГРО ТТК" 346799,99 грн - основного боргу; 54290,93 грн - пені; 7468,54грн - 3% річних та 61424,94 грн - суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів".

Ухвалою суду від 31.08.2022 прийнято заяву позивача "про зміну підстав позову та зменшення розміру позовних вимог" б/н від 31.08.2022 до розгляду, вирішено подальший розгляд справи №902/528/22 здійснювати з урахуванням позовних вимог, викладених у ній. Закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 13.10.2022.

В судове засідання, 13.10.2022, з`явився представник позивача Громова-Ястребкова В.Є. Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, про що свідчить підпис повноважного представника останнього на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення з ухвалою суду від 31.08.2022, №169 (а.с.41).

Представник позивача Громова-Ястребкова В.Є. просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням заяви позивача "про зміну підстав позову та зменшення розміру позовних вимог" б/н від 31.08.2022.

За правилами ч.9 ст.165 ГПК України, в зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Після закінчення судових дебатів суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для прийняття рішення по суті позовних вимог та орієнтовний час повернення.

На оголошення вступної та резолютивної частин рішення представники сторін в судове засідання не з`явились.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено, що 07.05.2021 між Приватним підприємством "УКРАГРО ТТК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ЦЕНТР 2012" укладено договір підряду №ДГ-007 (надалі по тексту також - договір), пунктом 1.1. якого сторони визначили, що позивач зобов`язується на свій ризик виконати наступні роботи: по дискуванню ґрунту, оранці ґрунту, внесення мінеральних добрив, вивіз гною, подрібнення стебла соняшника, культивація, посів, коткування, боронування, обприскування, рихлення та надання послуг зернозбирального комбайна за завданням відповідача, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Перелік робіт, дата початку, дата завершення виконання робіт, вартість робіт та перелік техніки, за допомогою якої будуть виконуватись роботи, зазначається в Додатках до даного Договору, які є невід`ємною його частиною.

Згідно п. 2.1.,2.2. договору: позивач по закінченні етапів виконання робіт зобов`язується оформити двосторонній Акт здачі-приймання етапів виконаних робіт (надалі - Акт виконаних робіт), а відповідач зобов`язався підписати з позивачем Акт виконаних робіт.

Положеннями п.3.1. договору сторони визначили, що плата за роботу, виконану позивачем, здійснюється відповідачем шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Приватного підприємства "УКРАГРО ТТК" суми, зазначеної в Акті виконаних робіт, протягом 5-ти (п`яти) банківських днів з моменту підписання Акту виконаних робіт сторонами.

Пунктом 4.5. договору встановлено, що в разі прострочення платежів Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО ЦЕНТР 2012" сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який вона стягується, від суми заборгованості, за кожний день допущеного прострочення.

Відповідно до п.6.1. договору - він набуває чинності з моменту підписання повноважними представниками Сторін і діє до 31 грудня 2021 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Судом також встановлено, що з метою уточнення умов договору сторони підписали Додаток №1 від 07.05.2021 (а.с.15).

Пунктом 1 Додатку №1 від 07.05.2021 сторони визначили перелік робіт, який зобов`язався виконати позивач, а саме:

- культивація ґрунту на площі 332 га зі встановленою вартістю робіт за 1 га 400,00 грн з ПДВ;

- посів кукурудзи на площі 330 га зі встановленою вартістю робіт за 1 га 800,00 грн з ПДВ.

Загальна вартість робіт, яку погодили сторони, склала 396799,99 грн з ПДВ (п.4 Додатку №1 від 07.05.2021).

01.11.2021 між позивачем та відповідачем складено та підписано Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000015 (а.с.16) про те, що позивачем були проведені роботи, визначені Додатком №1 від 07.05.2021 до договору, а відповідачем вказані роботи прийняті. Підписанням зазначеного акту сторони засвідчили, що претензій одна до одної не мають.

Враховуючи невиконання відповідачем зобов`язань за договором, позивач звернувся до суду із даним позовом з вимогою про стягнення 346799,99 грн заборгованості (із врахуванням заяви "про зміну підстав позову та зменшення розміру позовних вимог" б/н від 31.08.2022).

Також, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 54290,93 грн - пені, 7468,54 грн - 3% річних, 61424,94 грн - суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів.

Враховуючи встановлені обставини суд дійшов до таких висновків.

Спір між сторонами у справі виник у зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язань за Договором підряду №ДГ-007 від 07.05.2021 в частині оплати виконаних робіт.

Договір, що укладений, за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч.1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 ст.843 Цивільного кодексу України визначено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Приписами норм ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджено факт виконання обумовлених у Додатку №1 від 07.05.2021 до договору робіт, а саме за Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000015 від 01.11.2021 на загальну суму 396799,99 грн (а.с.16).

Факт прийняття результатів робіт за вказаним Актом здачі-прийняття робіт відповідачем не спростовано.

Враховуючи наведені вище приписи законодавства та відсутність будь-яких доказів проведення повних розрахунків відповідачем, позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 346799,99 грн підлягають задоволенню як правомірні та обґрунтовані.

Розглянувши вимогу позивача стосовно заявлених 3% річних, розрахованих в сумі 7468,54 грн за період з 06.11.2021 по 22.06.2022, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив строк виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями п.3.1. договору сторони визначили, що плата за роботу, виконану позивачем, здійснюється відповідачем шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача суми, зазначеної в Акті виконаних робіт, протягом 5-ти (п`яти) банківських днів з моменту підписання Акту виконаних робіт сторонами.

Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000015 сторонами підписано 01.11.2021.

Частиною 1 ст.251 Цивільного кодексу України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

З огляду на положення ст.253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи те, що останній день строку на виконання зобов`язань для відповідача припадає на 08.11.2021, відповідач вважається таким, що прострочив починаючи з 09.11.2021.

Здійснивши перевірку правильності нарахування компенсаційних нарахувань за період з 09.11.2021 по 22.06.2022, суд дійшов висновку про правомірність позову щодо стягнення 7370,70 грн 3% річних.

Таким чином, в позові в частині стягнення 97,84 грн 3% річних слід відмовити.

Щодо вимог про стягнення пені, розрахованої в сумі 54290,93 грн за період з 06.11.2021 по 22.06.2022, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до вимог ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із вимогами ч.6 ст.231 та ч.6 ст.232 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Як встановлено вище: пунктом 4.5. договору сторони визначили, що в разі прострочення платежів відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості, за кожний день допущеного прострочення.

Суд вважає, що зазначена умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (п.2.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013).

Здійснивши перевірку правильності здійсненого розрахунку пені, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на його думку, мало місце невиконання основного зобов`язання, за період з 09.11.2021 по 08.05.2022, суд дійшов висновку, що задоволенню підлягає вимога щодо стягнення пені в розмір 37429,56 грн, в зв`язку з чим в позові в частині стягнення 16861,37 грн пені слід відмовити.

Перевіривши вимогу позивача щодо нарахування суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, за період з 06.11.2021 по 31.05.2022 в розмірі 61424,94, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив строк виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами п.17 аграрної розписки, у випадку порушення Боржником строків оплати грошового зобов`язання, визначених в п.3 Аграрної розписки, Кредитор має право стягнути з Боржника 36 (тридцять шість) % річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання (ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України).

При перевірці правильності нарахування позивачем суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, суд враховує висновки щодо застосування ст.625 Цивільного кодексу України, викладену у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19 та від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, згідно яких.

При розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Враховуючи наведені висновки, здійснивши перевірку правильності нарахування заявленої суми, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, в межах вимог, заявлених до стягнення, - в розмірі 61424,94 грн.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

За правилами ст.129 ГПК України на відповідача покладається відшкодування судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 6795,38 грн.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки ухвалою від 31.08.2022 прийнята до розгляду заява позивача від 31.08.2022, якою зменшено розмір позовних вимог на 50000,00 грн, однак останній не звертався в зв`язку з цим до суду з клопотанням про повернення судового збору, питання повернення судового збору в розмірі 750,00 грн судом не вирішується.

Керуючись ст. 2, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЦЕНТР 2012" (вул.Вадима Нестерчука, буд.1, м.Калинівка, Калинівський р-н, Вінницька обл., 22400, ідентифікаційний код юридичної особи: 37993364) на користь Приватного підприємства "УКРАГРО ТТК" (вул.Сергія Мурованого, буд.51, с.Капустяни, Тростянецький р-н, Вінницька обл., 24332, ідентифікаційний код юридичної особи: 36532118) 346799,99 грн основного боргу; 37429,56 грн пені; 7370,70 грн 3% річних; 61424,94 грн - суми на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, та 6795,38 грн - відшкодування судового збору.

3. В позові в частині стягнення 16861,37 грн пені, 97,84 грн 3% річних - відмовити.

4. Судовий збір в розмірі 254,39 грн залишити за позивачем.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. Примірник повного судового рішення надіслати згідно переліку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 27 жовтня 2022 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи,

2 - представник Приватного підприємства "УКРАГРО ТТК" Громовій-Ястребковій В.Є. (ІНФОРМАЦІЯ_1),

3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО ЦЕНТР 2012" (вул.Вадима Нестерчука, буд.1, м.Калинівка, Калинівський р-н, Вінницька обл., 22400) - рекомендованим листом