ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2022 р. Справа№ 910/4603/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

розглянувши без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України,

матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопроммаркет»

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2022, (повний текст складено 03.08.2022)

у справі № 910/4603/22 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопроммаркет»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 99 906,76 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопроммаркет» (далі - Товариство, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Залізниця, відповідач) про стягнення 99 906,76 грн за поставку за договором від 10.12.2021 №ПР/НХ-21762/НЮ (далі - Договір).

1.2. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №ПР/НХ-21762/НЮ від 10.12.2021.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.08.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 11.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопроммаркет» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2022 у справі № 910/4603/22, в якій апелянт просить вказане рішення суду першої інстанції скасувати повністю та прийняти нове, яким позовну заяву задовольнити.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що позивачем було виконане зобов`язання за договором поставки №ПР/НХ-21762/НЮ від 10.12.2021 та поставлено відповідачу товар на загальну вартість 90 465, 84 грн з урахуванням ПДВ. Отримавши товар за договором, у відповідача перед позивачем, згідно умов договору та відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, виникли зобов`язання по оплаті грошових коштів за отриманий товар.

4.2. Вказує на те, що наявність/відсутність у відповідача можливості розпорядження податковим кредитом не стосується господарських відносин, що склалися на підставі укладеного між сторонами спору договору, і не є підставою для ухилення від виконання господарського зобов`язання з оплати поставленого позивачем та прийнятого відповідачем товару.

4.3. Апелянт зазначає, що сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася. Умова, що розрахунок за поставлений товар здійснюється замовником на 45 банківський день з дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по постачанню товарів (виконанню робіт, надання послуг), які підлягають оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановленому чинним законодавством порядку та строки, не є істотною. Сама реєстрація податкової накладної у ЄРПН не залежить від волі позивача, адже ним було зроблено все необхідне для її реєстрації, про що вказано у позовній заяві та дії ГУ ДПС у Кіровоградській області апелянтом оспорюються (щодо віднесення підприємства до «ризикових платників податків», що автоматично зробило неможливим реєстрацію податкових накладних).

4.4. Також, скаржник зазначає, що зобов`язання зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних для включення до податкового кредиту суми ПДВ виникає: саме з податкового законодавства, а не з договірних відносин, тому є податковим, а не господарським зобов`язанням. Податкові накладні були подані позивачем на реєстрацію в обумовлені Податковим кодексом України строки, при цьому дата реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не залежить від волі позивача.

4.5. Крім того, апелянт вказує на те, що з огляду на змагальність процесу, виходить, що позивач не змагався з відповідачем (при відсутності відзиву та відповіді на відзив по іншій справі та іншому договору), а змагався із судом першої інстанції.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 16.09.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

5.2. У поданому відзиві відповідач зазначає, що для виконання грошового зобов`язання, відповідно до умов договору, необхідно настання двох подій: факт поставки, що підтверджується саме актом приймання-передачі та реєстрація податкової накладної. Вказує на те, що податкова накладна № 13 від 31.12.2021 і на теперішній час є в стані незареєстрованої (реєстрація зупинена), а позивач не надав жодних доказів, які б свідчили, що продавець здійснив всі залежні від нього дії для завершення реєстрації податкової накладної (надання пояснень щодо цієї накладної, отримання рішення про реєстрацію/відмову, оскарження такого рішення тощо).

5.3. 26.09.2022 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що невиконання або неналежне виконання таких умов договору (здійснення реєстрації податкової накладної тощо) не є правопорушенням у сфері господарювання та не може бути підставою для відмови в оплаті поставленого товару на адресу відповідача. При цьому відповідач не надав доказів виконання ним положень п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України щодо звернення зі скаргою на позивача.

5.4. 20.10.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення апелянта.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2022, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопроммаркет" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2022 у справі № 910/4603/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В. Мальченко А.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/4603/22. Вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопроммаркет" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2022, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, відкладено до надходження матеріали справи № 910/4603/22 до Північного апеляційного господарського суду.

6.3. 31.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/4603/22.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/4603/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопроммаркет» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2022, постановлено справу № 910/4603/22 за вказаною апеляційною скаргою розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

7. Інші процесуальні дії у справі не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 10.12.2021 Товариством (постачальник) і Залізницею (покупець) укладено Договір (а.с. 10-17), за умовами якого:

- предметом Договору є поставка постачальником покупцю запасних частин до автомобільної та автотракторної техніки (далі - товар) згідно із специфікацією №1 (додаток №1). Рік виготовлення - 2021 (пункт 1.1. Договору);

- датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару (пункт 4.6. Договору);

- загальна сума Договору складає 95 930,70 грн, з урахуванням ПДВ 20 % 15 988,45 грн (пункт 5.2. Договору);

- постачальник передає у власність покупцю товар, а покупець сплачує товар, визначений в кількості та за цінами, які зазначені у специфікації №1 (додаток №1), що додається до Договору та є його невід`ємною частиною, на умовах поставки на склад покупця DDP [Інкотермс у редакції 2010 року] (пункт 6.1. Договору);

- розрахунок за поставлений товар здійснюється таким чином: 100% перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок постачальника (пункт 6.3. Договору);

- із контрагентами - платниками ПДВ покупець здійснює оплату за поставлений товар по факту постачання товару на підставі підписаних актів приймання-передачі товару на 45-й банківський день з дати реєстрації податкової накладної в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. На підтвердження реєстрації постачальник протягом 3 банківських днів з дати реєстрації податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних направляє квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних на електронну адресу покупця, яка вказана в договорі у розділі «Реквізити сторін».

8.2. Якщо постачальник не зареєстрував, несвоєчасно зареєстрував або зареєстрував з помилками податкову/і накладну/і, незалежно від причин такої не реєстрації, несвоєчасної реєстрації чи реєстрації податкової/их накладної/их з помилками, строк оплати за отримані покупцем товари починає свій перебіг з дня реєстрації постачальником податкової/их накладної/их в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстрації коректної податкової/их накладної/их. Датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару (пункт 6.4. Договору);

- термін дії Договору - з моменту його підписання сторонами і до 31.12.2021 (пункт 14.1. Договору).

8.3. Сторонами також було підписано специфікацію №1 (далі - Специфікація, а.с. 18-21).

8.4. На виконання умов Договору та Специфікації Товариством було поставлено Залізниці товар на суму 90 465,84 грн, у тому числі ПДВ - 15 077,64 грн, що підтверджується такими документами: видатковою накладною від 31.12.2021 №81; товарно-транспортною накладною від 31.12.2021 №Р81 (а.с. 22-26).

8.5. Також, позивачем було виставлено рахунок на оплату по замовленню від 31.12.2021 №97 на суму 90 465,84 грн, у тому числі ПДВ - 15 077,64 грн (а.с. 27-29).

8.6. На виконання пункту 6.4. Договору Товариством складена податкова накладна №13 та направлена на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних 31.12.2021 (а.с. 38-40).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав виконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого позивачем товару за договором поставки № ПР/НХ-21762/НЮ від 10.12.2021.

9.2. Відповідачем заперечується факт порушення ним зобов`язань з оплати за договором з підстав невиконання позивачем п. 6.4. договору, а саме не здійснення реєстрації податкової накладної у зв`язку з чим строк оплати вважається таким, що не настав.

9.3. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем прийнято товар за договором на загальну суму 90 465,84 грн з ПДВ без зауважень та застережень, про що свідчить видаткова накладна № 81 від 31.12.2021 (а.с. 22-23).

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивачем не доведено прострочення виконання зобов`язання зі сторони відповідача, при цьому позивачем не подано документального підтвердження реєстрації податкової накладної, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача вартості товару, пені, інфляційних втрат і відсотків за користування грошовими коштами.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє аргументи апелянта, що у відповідача виник обов`язок з оплати товару, а умова договору (п. 6.4.) не являється істотною, з огляду на такі доводи.

11.2. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

11.3. Сторонами у спірному договорі поставки у п. 6.4. передбачено, що із контрагентами - платниками ПДВ покупець здійснює оплату за поставлений товар по факту постачання товару на підставі підписаних актів приймання-передачі товару на 45-й банківський день з дати реєстрації податкової накладної в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

11.4. У п. 6.4. спірного договору сторонами також погоджено, що якщо постачальник не зареєстрував, несвоєчасно зареєстрував або зареєстрував з помилками податкову/і накладну/і, незалежно від причини такої не реєстрації, несвоєчасної реєстрації чи реєстрації податкової/их накладної/их з помилками, строк оплати за отримані покупцем товари починає свій перебіг з дня реєстрації постачальником податкової/их накладної/их в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстрації коректної податкової/их накладної/их.

11.5. Таким чином, сторонами у п. 6.4. договору визначено строк оплати товару. При цьому позивач являється платником податку на додану вартість, що останнім не заперечується.

11.6. Матеріали справи містять податкову накладну № 13 на вартість поставленого товару (а.с. 38-40).

11.7. Відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.01.2022 позивачем 14.01.2022 подано податкову накладну № 13 від 13.12.2021 на реєстрацію, в той же час реєстрація такої податкової накладної зупинена, оскільки позивач, як платник податку, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку (а.с. 41).

11.8. Належних доказів на підтвердження реєстрації вказаної податкової накладної у матеріалах справи відсутні.

11.9. Таким чином, з урахуванням погодженого сторонами п. 6.4. договору щодо строку оплати товару, вбачається, що відповідачем не порушено строк оплати поставленого товару.

11.10. Посилання апелянта на неістотність умов договору щодо реєстрації податкової накладної, віднесення таких відносин до податкових, а також вчинення ним дій щодо реєстрації такої податкової накладної не може ставитися у залежність від зобов`язань позивача, які визначені спірним договором, що підписаний позивачем без зауважень та застережень.

11.11. При цьому, у контексті заявлених вимог, колегія суддів зазначає про необхідність врахування положення статті 204 Цивільного кодексу України щодо презумпції правомірності правочину, а також положень щодо свободи договору, оскільки сторонами у п. 6.4. погоджено строк оплати товару, що свідчить про те, що позивачем не заперечувався саме такий спосіб проведення відповідачем оплати за поставлений товар.

11.12. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Колегією суддів не встановлено порушення відповідачем прав та інтересів позивача в частині виконання зобов`язань зі своєчасної оплати вартості поставленого товару за договором поставки № ПР/НХ-21762/НЮ від 10.12.2021.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України: «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

13.7. Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

13.8. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

13.9. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

13.10. Згідно із ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

13.11. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

13.12. Згідно із п. 201.1., 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

13.13. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

13.14. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.15. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.16. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України)

13.17. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2022 у справі № 910/4603/22 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопроммаркет» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2022 у справі № 910/4603/22 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопроммаркет» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2022 у справі № 910/4603/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2022 у справі № 910/4603/22 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопроммаркет».

4. Справу № 910/4603/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 31.10.2022.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко