РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.10.2022Справа № 910/6988/22

За позовом Акціонерного товариства "Галичфарм" (м. Львів)

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Арт-Фарм" (російська федерація)

про стягнення 3.450.000,00 російських рублів,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Задорожна Л.Г.

Від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Галичфарм" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Арт-Фарм" про стягнення 3.048.473,26 російських рублів заборгованості за поставлений позивачем товар за контрактом № ЕХР-031/20 від 01.06.20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.22. відкрито провадження у справі№910/6988/22, її розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.09.22.

У підготовче засідання 13.09.22. відповідач свого повноважного представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у спосіб та порядок, встановлений в ухвалі від 08.08.22. про відкриття провадження у справі №910/6988/22.

Представник позивача у підготовчому засіданні 13.09.22. зазначила про можливість закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Оскільки судом під час підготовчого провадження, та зокрема, у підготовчому засіданні, було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.22. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.10.22.

У судовому засіданні 04.10.22. представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач свого повноважного представника для участі в судовому засіданні не направив.

При цьому суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про час, дату та місце розгляду даної справи, виходячи з наступного.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.22. введено в Україні воєнний стан.

Відповідно до частини 1 статті 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

За зверненням Мін`юсту Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно з листом Міністерства юстиції України "Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану" № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.22. з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами російської федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Крім того, у зв`язку з агресією з боку росії та введенням воєнного стану АТ "Укрпошта" з 25.02.22. припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з російською федерацією та республікою білорусь.

Відтак, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України суд не здійснює повідомлення відповідача про розгляд даної справи засобами поштового зв`язку та не звертається до суду російської федерації з судовим дорученням про вручення документів.

За таких обставин повідомлення відповідача про розгляд даної справи належним чином здійснено шляхом розміщення відповідних ухвал суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 04.10.22. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.06.20. між позивачем, як продавцем, та відповідачем, як покупцем, було укладено Контракт №ЕХР-031/20 від 01.06.2020, за умовами якого позивач зобов`язався передати у власність відповідача на умовах СІР-Москва (якщо інший пункт призначення не передбачений в Разовій специфікації до Контракту) у відповідності до правил ІНКОТЕРМС - 2020 фармацевтичні препарати, зокрема, але не виключно, з нанесеним на упаковку знаком для товарів і послуг "APTEPИУM"/"ARTERIUM» (товар), а відповідач зобов`язався прийняти товар і оплатити його згідно даного Контракту (пункт 1.1. Контракту зі змінами, внесеними Додатковою угодою №1 від 16.09.20.).

Специфікацією №29 від 26.07.21. до Контракту сторони домовились про поставку товару на загальну суму 3.450.000,00 російських рублів.

26.07.21. на підставі Специфікації №29 від 26.07.21. виставлено рахунок-фактуру (Інвойсу) № 28 на суму 1 650 000,00 російських рублів.

Відповідно до пункту 3.1. Контракту, зі змінами, внесеними Додатковою угодою №3 від 11.10.21., відповідач здійснює оплату товару, поставленого згідно з Контрактом, банківським переказом на рахунок позивача в доларах США по курсу Центрального банку Російської федерації на день здійснення платежу, що підтверджується копією вихідного SWIFT - повідомлення, завіреного штампом банку відповідача вказівкою дати здійснення платежу, з відстрочкою платежу 340 (триста сорок ) календарних днів від дати надходження товару.

Датою надходження товару є дата, зазначена на штампі (печатці), який проставляється на товаросупроводжуючій документації (CMR, air Waybil і інше) і підтверджують прибуття товару на митний пост країни покупця.

Позивач виконав свої зобов`язання з поставки товару, згідно зі Специфікацією №29 від 26.07.21. до Контракту, Інвойсу № 29 від 26.07.21. на загальну суму 3.450.000,00 російських рублів, що відповідає умовам Контракту та умовам Інкотермс і підтверджується міжнародною транспортною накладною (CMR) №504347.

Датою, зазначеною на штампі, який проставлений на товаросупровідній документації (CMR) №504347 і підтверджує прибуття товару на митний пост країни покупця (відповідача), 28.07.21.

Таким чином, оплата за товар, поставлений згідно Специфікації №29 до Контракту, Інвойсу № 29 від 26.07.2021р., на загальну суму 3.450.000,00 російських рублів, повинна була бути здійснена протягом 340 календарних днів від дати, зазначеної на штампі, який проставлений на товаросупроводжувальній документації (CMR.) № 504347 і підтверджує прибуття товару на митний пост країни покупця (з 28.07.21.), а саме, до 06.07.22.

В порушення умов Контракту відповідач не виконав своїх зобов`язань оплату поставленого позивачем товару не здійснив.

Статтею 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Таким чином, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності (пункт 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право") спір підлягає вирішенню в господарських судах України.

Пунктом 12.1. Контракту сторони передбачили підсудність справи Господарському суду міста Києва при поданні позову продавцем (позивачем).

Таким чином, спір у даній справі, підлягає розгляду Господарським судом міста Києва.

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Контракт як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків з постачання товару.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3.450.000,00 російських рублів, що еквівалентно 2.080.074,00 грн згідно з офіційним курсом НБУ на 29.07.22. обґрунтовані, доведені та не спростовані відповідачем у встановленому законом порядку, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Арт-Фарм" (109147, російська федерація, м. москва, вул. таганська, б. 17-23, поверх 6, код 964) на користь Акціонерного товариства "Галичфарм" (79024, Львівська обл., місто Львів, вулиця Опришківська, будинок 6/8; ідентифікаційний код 05800293) 3.450.00 (три мільйони чотириста п`ятдесят тисяч) російський рублів заборгованості та судовий збір у розмірі 31.201 (тридцять одна тисяча двісті одна) грн 11 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 19.10.22.

Суддя Т.М. Ващенко