ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2022 Справа № 917/1160/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., секретар судового засідання Костандян О.В., розглянувши справу, розглянувши справу №917/1160/22

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно-Агротрейд", вул. Ярославська, 58, м. Київ, 04071

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна", вул. Половки, 62, м. Полтава, Полтавська обл., 36010

про стягнення 6 150,84 грн.

Без виклику учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2022 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно-Агротрейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" про стягнення 6 150,84 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 21.09.2021 між сторонами Договору купівлі-продажу № 447/07.

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не повністю здійснив поставку нафтопродуктів у визначений Договором купівлі-продажу від 21.09.2021 № 447/07 строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази : копія Договору купівлі-продажу нафтопродуктів (з використанням паливних карт) №447/07 від 20.12.2021 року з додатками; копії платіжних доручень №С8-12764 від 19.10.2021 року на суму 252,00 грн, № С8-13385 від 02.11.2021 року на суму 28 000,00 грн, №С8-15114 від 09.12.2021 року на суму 45 630,00 грн, №С8-1641 від 22.02.2022 року на суму 30 000,00 грн; копії видаткової накладною №ТА000000976 від 20.10.2021 року, видаткової накладної на відпуск за картками №822 від 30.11.2021 року, видаткової накладної на відпуск за картками №927 від 31.12.2021 року, видаткової накладної на відпуск за картками №23 від 31.01.2022 року, видаткової накладної на відпуск за картками №99 від 28.02.2022 року, видаткової накладної на відпуск за картками №164 від 31.03.2022 року; копія листа №01-212 від 10.03.2022 року; копія листа Торгово-промислової палати України №2024/02.0-71 від 28.02.2022 року; копія акту звірки взаєморозрахунків за період березень 01.09.2021 року - 10.08.2022 року.

Відповідач позов визнає.

На підтвердження своєї позиції відповідач надав суду копію акту звірки взаєморозрахунків № 7 від 05.10.2022.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2022 року справу № 917/1160/22 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 22.09.2022 вказану позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

20.10.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву вх № 7728, відповідно до якого відповідач зазначає, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд повернути позивачу 50% сплаченого останнім судового збору з державного бюджету.

Інші заяви по суті до суду не надходили.

Суд розпочав розгляд справи по суті в установлені строки. Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази і письмові пояснення, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

21.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зерно-Агротрейд" (далі - "Покупець") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" (далі - "Продавець") укладено Договір купівлі-продажу нафтопродуктів (з використанням паливних карт) №447/07 (далі - Договір, а.с. 9-16).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Продавець зобов`язався передати у власність Покупця автомобільне паливо (далі - "Нафтопродукти") в кількості і асортименті, визначеному Покупцем, а Покупець зобов`язався прийняти його і сплатити за нього визначену Договором ціну (п.1.1 Договору);

- передача Нафтопродуктів Покупцю здійснюється шляхом заправки автомобільного транспорту Покупця автомобільним паливом на АЗС, вказаних у Додатку №1 до Договору. У цей момент обов`язок Продавця по передачі Нафтопродуктів Покупцю вважається виконаним, а до Покупця переходить право власності на отримані Нафтопродукти (п.2.1 Договору);

- Нафтопродукти передаються пред`явникові Покупця за умови наявності у Продавця непогашеної кредиторської заборгованості перед Покупцем, що виникла у зв`язку з попередньою оплатою Нафтопродуктів з боку Покупця (п.2.3 Договору);

- Покупець оплачує Продавцю на його розрахунковий рахунок попередню оплату грошових коштів за Нафтопродукти протягом трьох діб з моменту отримання Покупцем відповідного рахунку (п. 4.2. Договору);

- сторони несуть повну матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов даного Договору відповідно до чинного законодавства України (п.6.1. Договору);

- спори між Сторонами, що виникли з Договору або у зв`язку з ним, в разі неможливості їх вирішення шляхом переговорів, підлягають розгляду в господарському суді (п.8.4 Договору);

На виконання умов п. 4.2 Договору, позивачем було здійснено попередню оплату на рахунок відповідача за Нафтопродукти в загальному розмірі 103 882,00 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень, а саме : №С8-12764 від 19.10.2021 року на суму 252,00 грн, №С8-13385 від 02.11.2021 року на суму 28 000,00 грн, №С8-15114 від 09.12.2021 року на суму 45 630,00 грн, №С8-1641 від 22.02.2022 року на суму 30 000,00 грн. (16-30)

На виконання умов Договору, відповідачем було передано позивачу наступне :

- 20.10.2021 року, відповідач передав у власність позивача пластикову картку Рауflех загальною вартістю 252,00 грн з ПДВ., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією видаткової накладної №ТА000000976 від 20.10.2021 року, (а.с. 20);

- 30.11.2021 року, відповідач передав у власність позивача Нафтопродукти загальною вартістю 19 739,08 грн з ПДВ., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією видаткової накладної на відпуск за картками №822 від 30.11.2021 року, (а.с. 21);

- 31.12.2021 року, відповідач передав у власність позивача Нафтопродукти загальною вартістю 16 981,00 грн з ПДВ., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією видаткової накладної на відпуск за картками №927 від 31.12.2021 року, (а.с. 22);

- 31.01.2022 року, відповідач передав у власність позивача Нафтопродукти загальною вартістю 23 058,99 грн з ПДВ., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією видаткової накладної на відпуск за картками №23 від 31.01.2022 року, (а.с.23);

- 28.02.2022 року, відповідач передав у власність позивача Нафтопродукти загальною вартістю 27 181,31 грн з ПДВ., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією видаткової накладної на відпуск за картками №99 від 28.02.2022 року, (а.с. 24).

10.03.2022 позивач отримав від відповідача лист №01-212, де останній з посиланням на лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-71 від 28.02.2022 року, що засвідчила форс-мажорні обставини з 24.02.2022 року, повідомив про неможливість виконання своїх зобов`язань за Договором через введення на території України воєнного стану.

31.03.2022 року на виконання умов Договору відповідач передав у власність позивача Нафтопродукти загальною вартістю 10 518,88 грн. з ПДВ., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією видаткової накладної на відпуск за картками №164 від 31.03.2022 року (а.с. 25).

За період з 20.10.2021 року по 31.03.2022 року на виконання умов Договору відповідач поставив позивачу Нафтопродукти загальною вартістю 97 731,16 грн.

В подальшому взяті на себе договірні зобов`язання щодо своєчасної передачі Нафтопродуктів відповідач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 6 150,84 грн.

В матеріалах справи наявні дві копії актів звірки взаєморозрахунків між сторонами, в яких зафіксована заборгованість відповідача у розмірі 6 150,84 грн. Дані акти підписані представниками сторін та скріплені печатками сторін.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача про стягнення 6 150,84 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 21.09.2021 між сторонами Договору купівлі-продажу №447/07.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору купівлі-продажу.

Відповідно ст. 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи підтверджується належне виконання позивачем зобов`язання за вищезазначеним Договором : здійснення оплати за нафтопродукти. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором та приписів ст. 662 Цивільного кодексу України не поставив позивачу нафтопродукти у повному обсязі. Дана обставина відповідачем визнається.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 6 150,84 грн основного боргу, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем визнаються, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, за приписами ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

За приписами ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

20.10.2022 відповідачем був поданий відзив із заявою про визнання позову, тобто відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті.

В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, відповідно до статті 130 ГПК України позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 1 204,50 грн. Витрати зі сплати решти 50 % судового збору у розмірі 1 204,50 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 130, 232-233, 236, 237-238, 240, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" (вул. Половки, 62, м. Полтава, Полтавська обл., 36010, ідентифікаційний код юридичної особи за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно-Агротрейд" (вул. Ярославська, 58, м. Київ, 04071, ідентифікаційний код юридичної особи за ) 6 150,84 грн заборгованості та 1 204,50 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням рішенням законної сили.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Зерно-Агротрейд" (вул. Ярославська, 58, м. Київ, 04071, ідентифікаційний код юридичної особи за ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 240,50 грн., сплачений згідно платіжного доручення № С8-7883 від 15.09.2022 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи 917/86/22.

Рішення підписано 27.10.2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик