УХВАЛА

18 жовтня 2022 року

м. Київ

cправа № 911/1357/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Багай Н. О.,

розглянувши заяву про самовідвід у здійсненні касаційного перегляду постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2022 та рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2021 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Валентина і Анатолій» у справі

за позовом Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Валентина і Анатолій» про розірвання договору оренди земельної ділянки комунальної власності,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року Чабанівська селищна рада Києво-Святошинського району Київської області звернулася до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Валентина і Анатолій» (далі - ТОВ «Валентина і Анатолій») про розірвання договору оренди земельної ділянки комунальної власності у зв`язку з необхідністю надання її для суспільних потреб.

12.07.2019 Господарський суд Київської області ухвалив рішення про відмову у позові.

17.12.2019 Київський апеляційний господарський суд прийняв постанову, якою скасував це судове рішення та ухвалив нове рішення про задоволення позову повністю, розірвав вищевказаний договір та зобов`язав ТОВ "Валентина і Анатолій" передати Чабанівській селищній раді Києво-Святошинського району Київської області цю земельну ділянку у належному стані, придатному для її використання відповідно до цільового призначення.

26.02.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів: Мачульського Г. М. - головуючого, Краснова Є. В. та Кушніра І. В. прийняв постанову про скасування цих судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції з тих підстав, що судові рішення містять протилежні висновки щодо можливості розміщення стадіону на іншій земельній ділянці; судами не надавалась оцінка доводам позивача щодо понесення ним значних матеріальних збитків у разі розміщення стадіону в іншому місці; суди неналежним чином дослідили питання компенсації позивачу витрат, пов`язаних із розірванням договору оренди. До того ж апеляційний господарський суд не спростував висновку суду першої інстанції про те, що доданий до позовної заяви проект реконструкції стадіону, а не його будівництва, при цьому вказаний проект затверджений не рішенням Чабанівської селищної ради, а її виконавчим комітетом.

При цьому суддя Мачульський Г. М. виклав окрему думку, висловившись про незгоду з цією постановою стосовно направлення справи на новий розгляд, зазначивши про відсутність підстав для застосування пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України, оскільки місцевий господарського суд виконав свій обов`язок щодо викладення обґрунтування зі всіх обставин справи і єдиним правовим висновком за результатами розгляду касаційної скарги було скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції і залишення у силі рішення місцевого господарського суду як такого, що відповідає закону.

02.07.2020 Господарський суд Київської області за результатами нового розгляду справи ухвалив рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2020, про відмову у задоволенні позову повністю.

16.03.2021 Верховний суд у складі колегії суддів: Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б. та Чумака Ю. Я. прийняв постанову про скасування цих судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

26.08.2021 Господарський суд Київської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2022, повний текст якої підписано 07.09.2022, про задоволення позову повністю розірвав вищевказаний договір та зобов`язав ТОВ "Валентина і Анатолій" передати Чабанівській селищній раді Києво-Святошинського району Київської області цю земельну ділянку у належному стані, придатному для її використання відповідно до цільового призначення.

27.09.2022 ТОВ «Валентина і Анатолій» оскаржило ці судові рішення до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2022 її передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Краснова Є. В. - головуючий, Мачульського Г. М., Багай Н. О.

Оскільки судді Краснов Є. В. та Мачульський Г. М. були членом колегії суддів у цій справі, які прийняли постанову про направлення справи на новий розгляд, а крім того, суддя Мачульський Г. М. виклав окрему думку щодо незгоди з цією постановою, вважаючи, що наявні були підстави для формування судом касаційної інстанції обґрунтованої правової позиції за наявності у справі двох протилежних за результатами вирішення спору судових рішень, то ці судді 04.10.2022 з метою недопущення виникнення в учасників справи сумнівів у їх неупередженості або необ`єктивності заявили самовідвід.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий суд насамперед повинне забезпечуватись безсторонністю судді. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, для запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Визначення належного та безстороннього суду є первинним щодо вчинення процесуальних дій у справі (пункти 183, 184 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.11.2021 у справі № 11-202сап21).

За приписами частини першої статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частин першої та другої статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Судді Краснов Є. В. та Мачульський Г. М. заявили самовідвід від участі у розгляді справи № 911/1357/18 з метою недопущення виникнення в учасників справи сумнівів у їх неупередженості або необ`єктивності, тобто виключення будь-яких об`єктивних побоювань у їх безсторонності. Тому заява цих суддів підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву суддів Краснова Є. В. та Мачульського Г. М. від 04.10.2022 про самовідвід у справі № 911/1357/18 задовольнити.

2. Справу № 911/1357/18 передати для повторного автоматизованого розподілу між суддями.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Н. О. Багай