ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2022 Справа № 904/2188/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄПК УКРАЇНА", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 273 491,74грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Главацький А. І.

Представники:

від позивача: Багмут Г.В.

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄПК УКРАЇНА" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 273 491,74 грн., з яких: сума основного боргу в розмірі 207 707,80 грн., пеня в розмірі 28 774,45 грн., 3% річних у розмірі 3 048,31 грн., інфляційні втрати в розмірі 33 961,18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором №27/77 від 13.05.2016 в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2022 відкрито провадження у справі №904/2188/22, справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

В порушенням вимог ухвали суду від 05.08.2022, яка отримана відповідачем 05.08.2022, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, останній відзив на позовну заву не надав, в зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

04.10.2022 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті в засіданні на 20.10.2022.

В судовому засіданні 20.10.2022 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач явку повноваженого представника в засідання суду не забезпечив.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 20.10.2022 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог позивача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.05.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄПК УКРАЇНА" (далі постачальник, позивач) та Акціонерним товариством "ДНІПРОВАЖМАШ" (далі покупцем, відповідач) укладено договір №27/77 (далі - договір).

Згідно п. 1.1. договору, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі передати у власність покупцю продукцію, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі прийняти та оплатити продукцію.

Відповідно до п. 1.2 договору, найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціна продукції, що є предметом поставки за цим договором визначається сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.1 договору визначено, що ціна на продукцію, яка постачається за цим договором, узгоджується сторонами в специфікаціях.

Загальна сума договору становить суму всіх підписаних сторонами специфікацій (пункт 2.3 договору).

Згідно з п. 3.1 договору, покупець здійснює попередню оплату в сумі 100% вартості замовленої продукції протягом 5-ти банківських днів з моменту виставлення рахунку, якщо інші умови не вказуються в специфікації.

Відповідно до п. 11.1 договору, цей договір набуває чинності після підписання і діє до 31.12.2016 року. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань та відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору.

29.12.2017 сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №27/77 від 13.05.2016, якою внесено зміни до п. 11.1 та встановлено, що термін дії договору пролонговано до 31.12.2019.

14.08.2018 сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору №27/77 від 13.05.2016, якою внесено зміни до реквізитів сторін та викладено найменування покупця в новій редакції.

12.12.2019 сторонами укладено додаткову угоду №3 до договору №27/77 від 13.05.2016, якою внесено зміни до п. 11.1 та встановлено, що термін дії договору пролонговано до 31.12.2023.

Як убачається з матеріалів справи, 28.10.2021 року сторонами підписано специфікацію № 56, якою погоджено поставку продукції (підшипник 73634) у кількості 80 шт., за ціною без ПДВ 8 975,65 грн. Загальна сума з ПДВ складає 861 662,40 грн.

Пунктом 2 специфікації, погоджено умови оплати: 100% вартості товару протягом 30 календарних днів після поставки.

Термін поставки: 30 шт. до 15.11.2021, 25 шт. до 15.12.2021, 25 шт. до 15.01.2022.

На виконання умов договору та специфікацій до нього позивачем здійснено поставку відповідачу товару на загальну суму 861 662,40 грн., що підтверджується видатковими накладними №1542 від 16.11.2021 на суму 301 581,84 грн., №1543 від 16.11.2021 на суму 129 249,36 грн., №1596 від 29.11.2021 на суму 161 561,70 грн., №1657 від 08.12.2021 на суму 161 561,70 грн., №121 від 28.01.2022 на суму 107 707,80 грн.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати поставленого товару виконав частково, здійснивши оплату в сумі 653 954,60 грн., в наслідок чого виникла заборгованість в розмірі 207 707,80 грн. (861 662,40 653 954,60 = 107 707,80).

На час вирішення спору в суді, доказів сплати вказаної суми заборгованості сторонами не надано.

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 7.1 договору сторони погодили, що в разі порушення покупцем строку оплати продукції, покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення

Позивач провів нарахування пені за загальний період прострочення з 08.01.2022 по 21.07.2022, розмір якої склав суму 28 774,45 грн.

Судом здійснено перевірку наданого розрахунку пені та встановлено, що розрахунок здійснено не правильно, зокрема, Позивач невірно визначив початок періоду прострочення заборгованості з урахуванням погоджених сторонами умов розрахунків (протягом 30 календарних днів після поставки). Також, позивач не врахував, що день часткової сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення нарахувань.

Крім того, перевіркою правильності нарахування пені судом встановлено, що позивачем при здійсненні розрахунку не враховано положення ч. 5 ст. 254 ЦК України.

Виходячи з вимог наведеної норми матеріального закону, оскільки останній день строку оплати (07.01.2022) припадав на вихідний день, а наступним за ним робочим днем був 10.01.2022, прострочення відповідачем строку оплати поставленого товару, слід рахувати починаючи з 11.01.2022.

З урахуванням наведеного, судом здійснено перерахунок пені за загальний період прострочення з 11.01.2022 по 21.07.2022. За вказаним розрахунком, розмір пені складає суму 28 501,80 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивач здійснено нарахування 3% річних за загальний період з 08.01.2022 по 21.07.2022 в розмірі 3 048,31 грн., а також розрахунок інфляційних втрат за період з січня 2022 року по липень 2022 року в сумі 33 961,18 грн.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок інфляційних втрат та встановив, що нарахування відповідних втрат проведено арифметично вірно.

Щодо сумі відсотків річних, судом проведено власний розрахунок за загальний період прострочення з 11.01.2022 по 21.07.2022 та встановлено, що розмір відповідних нарахувань становить суму в розмірі 3008,48 грн.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в часині стягнення суми основної заборгованості в розмірі 207 707,80 грн., пені в розмірі 28 501,80 грн., 3% річних у розмірі 3008,48 грн., інфляційних втрат у розмірі 33 961,18 грн., в решті позову слід відмовити.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 126, 129, 165, 202, 233, 236-241, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул.. Сухий Острів, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄПК УКРАЇНА" (69014, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, буд. 52, ) основну заборгованість у розмірі 207 707,80 грн., пеню в розмірі 28 501,80 грн., 3% річних у розмірі 3 008,48 грн., інфляційні втрати в розмірі 33 961,18 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 097,70 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.10.2022

Суддя О.В. Ліпинський