ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2022 р. Справа № 911/2859/21

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Харченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства Агрофірма Березанська птахофабрика

до Товариства з обмеженою відповідальністю Реи Бровари

про розірвання договору та стягнення 168 000,00 гривень

за участю представників:

від позивача: Кочура А.В. (ордер серії АІ №1165075 від 25.10.2021)

від відповідача: Дядюра В.О. (ордер серії АІ №1123081 від 22.02.2022)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства Агрофірма Березанська птахофабрика (далі ПрАТ Агрофірма Березанська птахофабрика/позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Реи Бровари (далі ТОВ Реи Бровари/відповідач) про:

- розірвання договору №06/18.09.2019 про надання послуг екологічного характеру, який був укладений 18.09.2019 між Приватним акціонерним товариством Агрофірма Березанська птахофабрика і Товариством з обмеженою відповідальністю Реи Бровари;

- стягнення з ТОВ Реи Бровари 168 000,00 грн, що були перераховані у якості авансу по договору №06/18.09.2019 про надання послуг екологічного характеру, який був укладений 18.09.2019.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.10.2021 у справі №911/2859/21 прийнято позовну заяву ПрАТ Агрофірма Березанська птахофабрика до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.10.2021, а також встановлено: сторонам строк для вчинення процесуальних дій до 25.10.2021; відповідачу строк для подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

22.10.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ Реи Бровари надійшла заява про відкладення розгляду справи з огляду на необхідність підготувати відзив на позовну заяву та неможливість прибуття представника відповідача у судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.10.2021 у справі №911/2859/21 відкладено підготовче засідання на 08.11.2021.

29.10.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від ПрАТ Агрофірма Березанська птахофабрика надійшло клопотання, згідно якого позивач просив допустити до участі у даній справі Вовченка Олега Вікторовича представником ПрАТ Агрофірма Березанська птахофабрика на підставі довіреності.

Вказане клопотання мотивовано тим, що вказана справа є малозначною в силу прямої вказівки закону і до неї мають застосовуватись у сукупності норми ст. 56, ст. 58, ч. 5 ст. 12, ст. 60 ГПК України, згідно яких, зокрема, представником у малозначних спорах може бути особа, яка досягла 18-ти років та має цивільну процесуальну дієздатність.

Приписами ч.ч. 3, 4 статті 1312 Конституції України унормовано, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді, зокрема, у малозначних спорах.

Відповідно до частин 3, 5 статті 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, процесуальним законом визначено, що малозначними справами є справи: визнані такими в силу закону або визнані малозначними судом.

Згідно з підпунктом 4 частини 2 статті 176 ГПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Як зазначено судом вище, ухвалою Господарського суду Київської області від 01.10.2021 у справі №911/2859/21 прийнято позовну заяву ПрАТ Агрофірма Березанська птахофабрика до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Водночас, відповідно до змісту мотивувальної частини вказаної вище ухвали, висновуючи про необхідність розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження, судом враховано характер спірних правовідносин.

З огляду на вказане вище, оскільки предметом позову у даній справі об`єднано дві вимоги: про стягнення коштів та розірвання договору, що виключає віднесення законом такої справи до категорії малозначних в розрізі ціни позову, а також з огляду на зазначення в ухвалі про відкриття провадження у даній справі порядку її розгляду загальне позовне провадження, суд дійшов висновку про безпідставність клопотання позивача про допуск до участі у справі представника та відмову у задоволенні такого клопотання.

04.11.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від ПрАТ Агрофірма Березанська птахофабрика надійшло клопотання, згідно якого позивач просив:

- закрити підготовче провадження у справі №911/2859/21;

- перейти до розгляду справи по суті у судовому засіданні;

- приєднати до матеріалів справи копію ордера на надання правової допомоги.

Вказане вище клопотання мотивовано переконанням позивача про наявність в матеріалах справи достатніх документів для розгляду справи та належне повідомлення про її розгляд відповідача, як наслідок відсутність перешкод для винесення відповідної ухвали за відсутності відповідача у судовому засіданні.

Приписами ч.ч. 1, 3 ст. 177 ГПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З огляду вказаного вище, оскільки станом на момент заявлення позивачем про перехід до розгляду справи по суті не виконано у повному обсязі завдання підготовчого провадження, а строк його проведення не закінчився, суд дійшов висновку про відсутність процесуальних підстав для переходу на стадію розгляду справи по суті, а тому і про відмову у задоволенні відповідного клопотання позивача

В розрізі вказаного вище судом враховано, що стадія підготовчого провадження, з огляду на її мету, є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя.

08.11.2021 через систему Електронний суд до Господарського суду Київської області від ТОВ Реи Бровари надійшов відзив. Як слідує зі змісту вказаного відзиву, його сформовано в системі 05.11.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.11.2021 у справі №911/2859/21 зобов`язано ТОВ Реи Бровари надати суду належні та допустимі докази на підтвердження надіслання позивачу копії відзиву та доданих до нього документів у строк до 06.12.2021, а також відкладено підготовче засідання на 06.12.2021.

17.11.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ Реи Бровари надійшла заява на виконання вимог суду стосовно надання доказів надіслання позивачу копії відзиву та доданих до нього документів.

01.12.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від ПрАТ Агрофірма Березанська птахофабрика надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач не погодився із запереченнями відповідача та просив перейти до розгляду справи по суті у судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.12.2021 у справі №911/2859/21 відкладено підготовче засідання на 20.12.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.12.2021 у справі №911/2859/21 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.01.2022.

28.12.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від ПрАТ Агрофірма Березанська птахофабрика надійшли додаткові пояснення у справі, згідно яких позивач навів додаткові обставини по суті спору, зокрема щодо істотності порушення умов договору, як підстав для його розірвання.

11.01.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Реи Бровари надійшла заява про відкладення судового засідання на інший час.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.01.2022 у справі №911/2859/21 оголошено перерву у судовому засіданні до 25.01.2022.

У судовому засіданні 25.01.2022 судом не прийнято до розгляду додаткові пояснення позивача від 28.12.2021 з огляду на таке.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2, 3 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Однак додаткові, тобто нові обставини щодо предмета спору у даній справі позивачем викладено не в заявах по суті, а у поясненнях, які подано після закінчення строку для подання заяв по суті та закриття підготовчого провадження і, як наслідок, не наведено поважність причин пропуску відповідного процесуального строку і об`єктивну неможливість подання пояснень, що містять нові обставини, разом із заявами по суті.

В розрізі зазначеного вище та заявлених позивачем клопотань про закриття підготовчого провадження суд звертає увагу, що процесуальна поведінка сторони справи має бути послідовною, а клопотання та/або пояснення з метою доповнення позову повинні містити не лише відповідне прохання, а й бути обґрунтованими посиланням на конкретні обставини утруднення чи перешкоди у наведенні таких обставин на етапі підготовки та подання позову до суду.

Оскільки вказані вище пояснення подано позивачем не у встановлені для подання заяв по суті строки та не у відповідних заявах по суті позовна заява/відповідь на відзив, суд дійшов висновку про залишення без розгляду додаткових пояснень у справі від 28.12.2021.

Ухвалами Господарського суду Київської області від 25.01.2022, 08.02.2022 у справі №911/2859/21 оголошено перерву у судовому засіданні до 08.02.2022 та 22.02.2022 відповідно.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.02.2022, занесеною до протоколу судового засідання від 22.02.2022, у справі №911/2859/21 оголошено перерву у судовому засіданні до 14.03.2022.

Однак розгляд зазначеної справи 14.03.2022 у підготовчому засіданні не відбувся, оскільки указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24.02.2022 року строком на 30 діб, який надалі продовжено з 26.03.2022 та з 25.04.2022 на 30 діб згідно з Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022 та №259/2022 від 18.04.2022 відповідно.

29.03.2022 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Київської області від ПрАТ Агрофірма Березанська птахофабрика надійшла заява про проведення засідання у відсутність особи, яка бере участь у справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.04.2022 у справі №911/2859/21 призначено справу до судового розгляду по суті на 07.06.2022.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.06.2022 у справі №911/2859/21 оголошено перерву у судовому засіданні до 21.06.2022.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.06.2022, занесеною до протоколу судового засідання від 21.06.2022, у справі №911/2859/21 оголошено перерву у судовому засіданні до 05.07.2022.

У судовому засіданні 05.07.2022 після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд вийшов до нарадчої кімнати, після виходу з якої

ВСТАНОВИВ:

18.09.2019 між Приватним акціонерним товариством Агрофірма Березанська птахофабрика як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю Реи Бровари як виконавцем укладено договір надання послуг екологічного характеру №06/18.09.2019 (далі договір №06/18.09.2019), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання на умовах, передбачених цим договором надати послуг екологічного характеру, а саме розробка та отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, далі послуга.

Відповідно до пп. 1.2., 1.3., 3.1., 3.2., 3.3. та 7.1. договору №06/18.09.2019 сторони погодили, відповідно, що:

- виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги визначені пунктом 1.1. цього договору відповідно до вимог чинного законодавства України на момент виконання вказаного договору;

- замовник бере на себе зобов`язання надати виконавцю повну та вичерпну інформацію та документи необхідні для надання послуги протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання цього договору;

- ціна договору складає 240 000,00 грн, в тому числі ПДВ 40 000,00 грн;

- замовник протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання цього договору перераховую виконавцю 70% від вартості послуг, а саме 168 000,00 грн, в тому числі ПДВ 28 000,00 грн;

- після оплати та повної і вичерпної інформації та документів необхідних для виконання цього договору, виконавець приступає до надання послуг;

- цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін діє до 31.12.2020. Дія договору поширюється до повного виконання зобов`язань взятих на себе сторонами.

Копія вказаного вище договору наявна в матеріалах справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що власні договірні обов`язки ПрАТ Агрофірма Березанська птахофабрика виконало і надало відповідачу всю необхідну інформацію та необхідні для надання послуги документи, а також перерахувало 70% від вартості послуг 168 000,00 грн.

В підтвердження обставин перерахування відповідачу коштів позивачем додано до позовної заяви копії квитанцій: №95 від 03.01.2020 на суму 45 000,00 грн, №95 від 08.01.2020 на суму 45 000,00 грн, №168 від 15.01.2020 на суму 13 000,00 грн; №169 від 16.01.2020 на суму 10 000,00 грн, №182 від 13.01.2020 на суму 45 000,00 грн та №239 від 17.01.2020 на суму 10 000,00 грн.

За доводами позивача, згідно умов договору №06/18.09.2019 відповідач взяв на себе зобов`язання розробити документи і отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, тоді як єдиний механізм проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами встановлено Порядком проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. №302 (далі - Порядок).

В розрізі вказаного вище позивач зауважив, що згідно пунктів 4-8 вказаного Порядку відповідач зобов`язаний був вчинити ряд дій з отримання дозволу, зокрема:

- оформити заяву;

- підготувати документи, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин;

- провести інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, видів та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, пилогазоочисного обладнання;

- провести оцінку впливу викидів забруднюючих речовин на стан атмосферного повітря на межі санітарно-захисної зони;

- розробити плани заходів щодо: досягнення встановлених нормативів граничнодопустимих викидів для найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин; охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; ліквідації причин і наслідків забруднення атмосферного повітря; остаточного припинення діяльності, пов`язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, та приведення місця діяльності у задовільний стан; запобігання перевищенню встановлених нормативів граничнодопустимих викидів у процесі виробництва; здійснення контролю за дотриманням встановлених нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин та умов дозволу на викиди;

- обґрунтувати розміри нормативних санітарно-захисних зон, провести оцінку витрат, пов`язаних з реалізацією заходів щодо їх створення;

- провести оцінку та аналіз витрат, пов`язаних з реалізацією запланованих заходів щодо запобігання забрудненню атмосферного повітря;

- підготувати інформацію про отримання дозволу для ознайомлення з нею громадськості відповідно до законодавства;

- подати дозвільному органу пакет документів, підготовлений згідно Інструкції про загальні вимоги до оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, за результатами чого мала відбутись процедура видачі дозволу.

Однак, як зауважив позивач, станом на момент звернення з позовом до суду, протягом більш ніж півтора року з дати перерахування 70% від вартості послуг 168 000,00 грн відповідач не виконав зобов`язань по договору №06/18.09.2019 та не розробив жодного з документів, передбачених Порядком, як і не надав жодних підтвердження та/або актів на виконання умов договору.

З огляду на зазначене вище та те, що строки виконання послуг договором не визначено, а всі розумні строки виконання умов відповідного правочину спливли позивач зауважив, що він звернувся до відповідача з вимогою №46 від 19.07.2021, згідно якої просив протягом семи днів розробити і отримати дозвіл на викиди або повернути 168 000,00 грн. Копія вимоги №46 від 19.07.2021 наявна в матеріалах справи.

Натомість, за доводами позивача, у відповідь на вказану вище вимогу листом №18-08-21/199 від 18.08.2021 відповідач, без надання жодних доказів, повідомив про часткове виготовлення передбачених Порядком документів. Копія листа №18-08-21/199 від 18.08.2021 наявна в матеріалах справи.

Згідно доводів позивача внаслідок вказаної вище бездіяльності відповідача ПрАТ Агрофірма Березанська птахофабрика позбавлене можливості мати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, на що розраховувало при укладенні договору, як наслідок не можуть експлуатуватись виробничі приміщення і вироблятись продукція, що своєю чергою завдає позивачу збитки у вигляді упущеної вигоди.

Оскільки порушення відповідачем умов договору, на переконання позивача, має істотний характер, позивач звернувся до суду із відповідним позовом та, зокрема, вимогою про розірвання договору №06/18.09.2019 про надання послуг екологічного характеру, який був укладений 18.09.2019 між Приватним акціонерним товариством Агрофірма Березанська птахофабрика і Товариством з обмеженою відповідальністю Реи Бровари.

Заперечуючи проти вказаних вище вимог, відповідач зауважив на тому, що 168 000,00 грн перераховано позивачем недобросовісно, з порушенням умов пункту 3.2. договору №06/18.09.2019, та лише після такої оплати ТОВ Реи Бровари приступило до виконання взятих за договором зобов`язань за заявкою позивача, яка стосувалась розробки та отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в повітря філією «Баришівська» Приватна науково-виробнича фірма «Інтербізнес».

В розрізі наведених вище обставин відповідач зазначив, що він, на виконання умов договору та пункту 4 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 №302, зокрема, але не виключно: підготував документи, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин; провів інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, видів та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, пилогазоочисного обладнання, за результатами чого підготовлено Звіт про інвентаризацію викидів забруднюючих речовин на філії «Баришівська» ПНВК «Інтербізнес» в с. Садове Баришівського району Київської області, який затверджено директором відповідної фірми 26.11.2020.

До відзиву на позов додано копію Звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин на філії «Баришівська» ПНВК «Інтербізнес» в с. Садове Баришівського району Київської області (далі - Звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин).

Отже, за доводами відповідача, ним здійснено більшу частину підготовки документів для отримання дозволу на викиди забруднюючих в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що і здійснюється надалі, по дату звернення з даним позовом, тоді як дії позивача щодо закінчення договірних відносин та повернення коштів свідчать про його суперечливу поведінку, яка виразилась у зміні особи, на користь якої відповідачем повинні здійснюватись послуги.

З огляду на вказані вище обставини відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

У відповідь на заперечення відповідача позивач зауважив, що він не надсилав відповідачу заявку, про яку той стверджує, та копії якої відповідач суду не надав, а доказами вказаного також є зазначення на сторінці 4 Звіту про виконання роботи по інвентаризації на підставі договору №20/01/20-1МО від 20.01.2020 ПНВК «Інтребізнес» (замовника) з ТОВ Реи Бровари (виконавцем).

Так, позивач зазначив, що правовідносини за договором №20/01/20-1МО від 20.01.2020 не є предметом судового розгляду у даній справі.

До того ж позивач не погодився з доводами відповідача про підготовку ним документів, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин, оскільки порядок оформлення таких документів передбачено Інструкцією про загальні вимоги до оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 09.03.2006 №108 (далі Інструкція).

Як зауважив позивач, згідно абзацу п. 1.3. Інструкції розроблення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, здійснюють установи, організації та заклади, яким надано право на розробку таких документів та які занесені до відповідного переліку Мінприроди України, тоді як відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин розробки відповідних документів на виконання умов договору №06/18.09.2019.

Поряд з тим, на переконання позивача, з огляду на п. 1.1. Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 р. №7, відповідачем не надано доказів реєстрації Звіту, що б давало підставу стверджувати про правильність його складення.

Крім того, згідно доводів позивача, не виготовлено та не надано суду і решту передбачених пунктом 4 Порядку документів, пов`язаних з видачею дозволів, які відповідач зобов`язаний був виготовити на виконання умов договору №06/18.09.2019, а тому вказані відповідачем обставини не відповідають дійсності.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представників сторін, суд дійшов таких висновків стосовно вимоги позивача про розірвання договору.

З огляду на приписи ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу.

Шляхом вчинення провадження у справах суд здійснює захист їх прав і охоронюваних законом інтересів, які порушені або оспорюються, попри те наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації права, встановленого вказаними вище нормами.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів, які характеризують суть конкретного позову, його зміст та правову природу, а саме: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та які складають юридичні факти, що тягнуть за собою певні правові наслідки.

Отже, предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку, тоді як саме позивач визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а також обирає предмет та зазначає відповідні підстави позову.

Оцінка ж предмету заявленого позову та, як наслідок, наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Так, зі змісту поданого ПрАТ Агрофірма Березанська птахофабрика позову слідує, що його предметом є, зокрема, вимога про розірвання договору №06/18.09.2019, а підставами такої вимоги, з посиланням на ст. 651 ЦК України, визначено обставини невиконання відповідачем договірного обов`язку, у тому числі шляхом невчинення передбаченого пп. 4-8 Порядку алгоритму дій, з розробки та отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що, за доводами позивача, позбавило його того, на що він розраховував при укладенні договору наявність у товариства вказаного дозволу.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК Україн унормовано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто, у вказаній вище правовій конструкції ч. 2 ст. 652 ЦК України йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою, а саме:

- "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

- розміру завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору, а вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №910/2861/18 (провадження №12-140гс19).

Поряд з тим у кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення, тобто слід встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й, зокрема, установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 10.04.2019 у справі №920/401/18 та від 20.10.2021 у справі №910/9438/20.

Отже, під час вирішення спору про розірвання договору №06/18.09.2019 встановленню підлягають обставини наявності/відсутності критеріїв істотності порушення договору у розумінні частини 2 статті 651 ЦК України, обов`язок по доведенню яких покладається безпосередньо на позивача.

Правова природа договору визначається з огляду на його зміст (а не назву договору), відтак, з`ясовуючи зміст правовідносин сторін договору, слід виходити з умов договору, його буквального та логічного змісту, з намірів сторін саме того договору, з приводу якого виник спір, а також із того, що сторони правовідносин мають діяти добросовісно.

Приписами ст. ст. 627, 628 Цивільного кодексу України унормовано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 837, ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, для кваліфікації послуги головним є предметний критерій: предметом договору про надання послуг є процес надання послуги, що не передбачає досягнення матеріалізованого результату, але не виключає можливість його наявності. Якщо внаслідок надання послуги й створюється матеріальний результат, то він не є окремим, віддільним від послуги як нематеріального блага, об`єктом цивільних прав, через що відповідний результат не є обігоздатним сам по собі.

Так, за своєю правовою природою укладений сторонами спору договір №06/18.09.2019 містить елементи різних договорів та включає в себе як зобов`язання з надання послуг, так і зобов`язання з виконання робіт - досягнення результату, тобто наявність дозвільного документа.

Приписами статтей 73, 74, 76, 78, 79, 86 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, з огляду на вказані вище норми, правову природу спірних правовідносин та обставини справи, у тому числі стосовно сплати позивачем на рахунок відповідача 168000,00 грн з призначенням платежів за консультаційні послуги екологічного характеру, та надання відповідачем Звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження:

- обставин позбавлення ПрАТ Агрофірма Березанська птахофабрика у значній мірі того, на що він розраховував при укладенні договору, з урахуванням того, що загалом послуги споживаються в процесі їх надання, а відповідачем виконано певні роботи з розробки звіту;

- обставин завдання ПрАТ Агрофірма Березанська птахофабрика будь-якої шкоди, розмір якої не дозволяв би отримати очікуване при укладенні договору суборенди, а також неможливості використання позивачем результатів такого договору шляхом експлуатації виробничих приміщень та вироблення продукції.

В розрізі вказаного вище та дослідження наявності істотної різниці між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати, судом враховано, що умови договору №06/18.09.2019 не містять ані визначення суб`єкта господарювання, для якого має бути виданий дозвіл, ані строків та періоду, на який такий дозвіл має бути розроблений, як і не містить такий правочин порядку надання замовником необхідної для надання послуги інформації і документів усно та/або письмово.

Також, судом враховано, що вимога позивача №46 від 19.07.2021 не містить жодних ідентифікуючих даних щодо суб`єкта господарювання, для якого має бути виданий дозвіл, строків та періоду, на який такий дозвіл має бути розроблений, а також щодо інших видів дій та робіт з метою надання послуг за договором №06/18.09.2019.

З огляду зазначеного вище судом відхиляються заперечення позивача стосовно наданого відповідачем Звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин на філії «Баришівська» ПНВК «Інтербізнес» в с. Садове Баришівського району Київської області, позаяк позивачем доказово не спростовано, що такий звіт розроблено відповідачем на виконання умов договору №06/18.09.2019.

Так, позивачем не надано більш вірогідних доказів на підтвердження обставин подання відповідачу заявки та/або інформації саме щодо ПрАТ Агрофірма Березанська птахофабрика, а не щодо будь-якої іншої особи, у тому числі філії «Баришівська» ПНВК «Інтербізнес» в с. Садове Баришівського району Київської області.

Посилання ж позивача на те, що у звіті міститься посилання на інший договір №20/01/20-1МО від 20.01.2020, укладений між ПНВК «Інтребізнес» (замовник) та ТОВ Реи Бровари (виконавець), жодним чином не підтверджує доводів позивача про те, що такий звіт розроблено не на виконання умов договору №06/18.09.2019, оскільки предметом останнього є надання послуг екологічного характеру, в які може входити досить широкий спектр дій, у тому числі проведення інвентаризації і не тільки виключно по конкретній стороні договору замовнику.

Підсумовуючи вказане вище, суд зазначає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження викладених у позові доводів про те, що внаслідок відсутності неідентифікованого за суб`єктом господарювання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря ПрАТ Агрофірма Березанська птахофабрика позбавлене можливості експлуатувати виробничі приміщення і виробляти продукцію, і що саме на вказане позивач розраховував при укладенні договору.

В розрізі зазначеного вище суд вважає за необхідне вказати та підкреслити що згідно процесуальних норм права стосовно доказування:

- обов`язок доказування треба розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження власних доводів, що має на меті усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи;

- судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому, тоді як належність доказів спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини;

- принцип змагальності сторін в судовому процесі не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує, позаяк відповідна обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний;

- передбачений ст. 79 ГПК України стандарт доказування «вірогідність доказів» підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач, та презюмує, що ним покладено на суд обов`язок оцінювати докази та обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були;

- надання оцінки доказам є виключною компетенцією суду, а принцип оцінки доказів поза розумним сумнівом полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення;

- позивач, стверджуючи про існування певної обставини подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, а суд, своєю чергою, під час судового провадження оцінює подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, і, оскільки оптимальним стандартом доказування є аргументи, викладені сторонами, то через призму наданих доказів суд приймає рішення.

З огляду на вказане вище суд звертає увагу позивача на те, що доводи про невиконання усіх вимог підзаконних нормативно-правових актів в сфері дозвільного законодавства жодним чином не свідчать про порушення умов договору, який лише місить посилання на те, що послуги мають надаватись згідно вимог чинного законодавства, попри те не визначає ані конкретних приписів законодавства, ані конкретного алгоритму дій та робіт, які б мали бути здійснені.

Заперечення позивача стосовно недоліків документації відповідача жодним чином не підтверджує наявності збитків у позивача та неможливості отримання ним бажаного за договором, позаяк, зосередившись на вимогах підзаконних нормативно-правових актів та передбаченого ними порядку розробки, збору документації і отримання дозволу, позивач не реалізував у повній мірі власні процесуальні права та обов`язки стосовно доказування обставин, що не може бути здійснено самим лише ствердженням про існування тієї чи іншої обставини.

Отже, зважаючи на вказане вище та відсутність будь-яких доказів позбавлення позивача у значній мірі того, на що він розраховував при укладенні договору №06/18.09.2019 та завдання позивачу шкоди, у тому числі неможливістю використання результатів такого договору, суд дійшов висновку, що позивачем доказово не підтверджено істотного порушення відповідачем умов договору №06/18.09.2019 та, відповідно, наявності передбачених ч. 2 ст. 651 ЦК України підстав для розірвання відповідного правочину.

Крім того позивачем нормативно та доказово не викладено та не доведено наявності підстав для розірвання договору №06/18.09.2019 в інших випадках, встановлених договором або законом, тоді як наявний в матеріалах справи лист позивача №46 від 19.07.2021, як і зазначення позивачем у такому листі про можливе розірвання договору, без окремого визначення позивачем таких обставин як підстав поданого позову та доведення їх за загальними принципами процесуального судочинства, не свідчить про наявність доказово обґрунтованих підстав для розірвання договору суборенди.

За таких обставин, враховуючи недоведеність покладених в основу обґрунтування позову обставин та підстав для розірвання договору №06/18.09.2019, у тому числі у розумінні ч. 2 ст. 651 ЦК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги ПрАТ Агрофірма Березанська птахофабрика про розірвання договору №06/18.09.2019 про надання послуг екологічного характеру, який був укладений 18.09.2019 між Приватним акціонерним товариством Агрофірма Березанська птахофабрика і Товариством з обмеженою відповідальністю Реи Бровари.

Стосовно ж вимоги позивача про стягнення з ТОВ Реи Бровари 168 000,00 грн, що були перераховані у якості авансу по договору №06/18.09.2019 про надання послуг екологічного характеру, який був укладений 18.09.2019, слід зазначити таке.

Відповідно до змісту позовної заяви правовими підставами вказаної вище вимоги позивач зазначив ч.ч. 3, 4 ст. 653 ЦК України та пункт 4.2.3. договору №06/18.09.2019, який, за доводами позивача, передбачає обов`язок виконавця повернути кошти за не надані послуги у разі розірвання договору.

Приписами ч.ч. 3, 4 ст. 653 ЦК України унормовано, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вказане вище та те, що у вимозі позивача про розірвання договору №06/18.09.2019 відмовлено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення відповідачем 168 000,00 грн, сплачених позивачем за договором №06/18.09.2019.

В розрізі вказаного вище судом враховано правову природу спірних у даній справі правовідносин, а також те, що будь-яких інших підстав для повернення коштів, як-то одностороннє розірвання договору та/або договірний обов`язок, позивачем не заявлено та не доведено, попри те, що пункт 4.2.3. договору №06/18.09.2019, на який посилається позивач, передбачає обов`язок по поверненню тільки частини коштів, не охопленої наданими послугами, та тільки у випадку одностороннього розірвання договору саме виконавцем, а кошти перераховані позивачем містять призначення платежів за консультаційні послуги екологічного характеру, тобто такі кошти перераховано не виключно за отримання дозвільного документа.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача 168 000,00 грн, що були перераховані у якості авансу по договору №06/18.09.2019 про надання послуг екологічного характеру, який був укладений 18.09.2019.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються судом на позивача з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства Агрофірма Березанська птахофабрика (07534, Київська обл., Баришівський р-н, село Садове, ідентифікаційний код 30698067) до Товариства з обмеженою відповідальністю Реи Бровари (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Олега Онікєнка, буд. 61, ідентифікаційний код 39817807) про:

- розірвання договору №06/18.09.2019 про надання послуг екологічного характеру, який був укладений 18.09.2019 між Приватним акціонерним товариством Агрофірма Березанська птахофабрика і Товариством з обмеженою відповідальністю Реи Бровари;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Реи Бровари 168 000,00 грн, що були перераховані у якості авансу по договору №06/18.09.2019 про надання послуг екологічного характеру, який був укладений 18.09.2019, відмовити повністю.

2. Понесені позивачем судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 31.10.2022.

Суддя В.А. Ярема