ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2022м. ХарківСправа № 922/812/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АЛВИКА (42305, Сумська обл., Сумський р-н, смт. Степанівка, пров. Промисловий, 4, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю ПРАЙМ ГРУПП НАФТА (61082, м. Харків, проспект Героїв Харкова (Московський), буд. 273, оф.27, )
про зобов`язання поставити товар
за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - Кузьмін Є.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю АЛВИКА (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ПРАЙМ ГРУПП НАФТА (відповідач) про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю ПРАЙМ ГРУПП НАФТА поставити Товариству з обмеженою відповідальністю АЛВИКА нафтопродукти відповідно до договору поставки нафтопродуктів № 239 від 23.11.2021 року, у наступній кількості: дизельне пальне у кількості 15000 літрів на суму 454500,00 (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот) грн.00 коп. Також, позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобов`язань по поставці позивачу товару за договором поставки нафтопродуктів № 239 від 23.11.2021 року у кількості 15000 літрів на суму 454500,00грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.05.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Відповідач 25.08.2022 за вх.№ 8701/22 надав відзив на позовну заяву у якому вказує, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що із моменту придбання палива, позивач скористався своїм правом та отримав у свої авто паливо, та станом на 01 березня 2022 року залишок не використаних коштів на придбання палива становить суму у розмірі 130889,30 грн. Доказом того, що позивач отримав паливо, є скрин-шот сторінки із програми дизель - менеджер, яка використовувалася сторонами в ході фінансово - господарських правовідносин (скрин-шот сторінки із доказами 18 заправок позивача). Враховуючи викладене позивач зазначає, що позивачу було запропоновано повернення грошей -решти, у розмірі 130889,30 грн., як залишок суми, по якій паливо ще не було придбано, для цього позивачу було необхідно звернутися на адресу позивача із письмовою заявою, вказати про повернення решти та вказати актуальні банківські реквізити. Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що згідно п.6.3. договору у випадку продовження форс мажорних обставин більш 3 місяців, кожна зі сторін має право відмовитись від подальшого виконання договору, повідомивши про це іншу сторону протягом 3 днів після прийняття такого рішення. Той факт, що на даний час склалися обставини, які відносяться до форс мажору (введення воєнного стану; проведення відкритої воєнної агресії Росії проти України) є встановленим та таким, що не підлягає доказуванню, в силу загальної відомості.

Представник відповідача у судовому засіданні призначеному на 19.10.2022 о 11:30 проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволені.

Позивач правом на участь представника у судовому засіданні призначеному на 19.10.2022 о 11:30 не скористався.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ПРАЙМ ГРУПП НАФТА (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю АЛВИКА (покупець) було укладено договір поставки нафтопродуктів № 239 (надалі - договір).

Відповідно до умов цього договору постачальник зобов`язується передавати у власність покупця на умовах оптової торгівлі через Пункти реалізації ПММ (окрім міст Львів та Мелітополь), а покупець зобов`язується приймати у власність ПММ та оплачувати їх вартість на умовах, передбачених даним договором (п.2.1. договору).

Згідно п.п. 2.2., 2.3. договору, якість поставлених нафтопродуктів повинна відповідати діючим ДСТУ, ГСТУ, ТУУ заводу - виробника та вимогам інших нормативних документів. Передача ПММ здійснюється шляхом заправки транспортних засобів покупця через Пункти реалізації (окрім міст Львів та Мелітополь), без обмеження термінів, після оплати ПММ відповідно до п. 3.2. договору на підставі електронних талонів чи паливних карт.

Продаж ПММ здійснюється виключно безготівковим розрахунком. Розрахунок за ПММ проводиться покупцем, шляхом попереднього перерахування грошових коштів на рахунок постачальника. Оплата за ПММ проводиться покупцем в залежності від бажаного обсягу вибірки ПММ на підставі наданого постачальником Рахунку, відповідно до умов даного Договору. Перерахування грошових коштів покупцем повинно бути здійснено протягом 1 (одного) банківського дня з моменту отримання Рахунку. За домовленістю сторін Рахунком може бути передбачений інший строк оплати Товару (п. 3.1. договору).

У відповідності до п. 3.2. договору, ціна і кількість ПММ зафіксована на момент надходження грошових коштів згідно з Рахунком. Виконанням покупцем умов оплати ПММ вважається момент зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Покупець має право, без термінів після оплати отримати ПММ в Пунктах реалізації постачальника в межах оплаченого ліміту в літрах.

Згідно п. 3.3. договору, загальна сума договору становить суму вартості ПММ, поставлених постачальником покупцю протягом терміну дії даного договору.

Передача ПММ покупцю (пред`явнику ПК) здійснюється лише за умови фактичної наявності ПММ на пункті реалізації ПММ на момент проведення Транзакції (п. 3.4. договору).

Пунктом 3.6. договору було передбачено, що детальну інформацію про здійснені покупцем Транзакції, в тому числі у формі інформаційних звітів, покупець може отримати через Особистий кабінет покупця.

Фактична кількість, асортимент і ціна поставлених товарів покупцю визначається виходячи з даних, що міститься в електронних базах даних Процесінгового центру постачальника про використання відповідних ПК (п. 3.7. договору).

Згідно п.4.1.2. договору, покупець гарантує, що кожен, хто пред`являє ПК та талон для отримання ПММ на АЗС вправі отримувати від його імені такі ПММ. Покупець самостійно врегульовує свої відносини з Пред`явниками ПК, щодо використання отриманих ПК та талонів.

Відповідно до п.4.3.4. договору, постачальник зобов`язаний вести облік асортименту та кількості переданих нафтопродуктів, облік коштів, отриманих від покупця за нафтопродукти.

Згідно позову позивач вказує, що станом на день подання позову на користь ТОВ Алвика дизельне паливо відвантажено частково, точку кількість встановити неможливо внаслідок відмови відповідача підписувати акти звірки. Акт приймання-передачі ТОВ Прайм Групп Нафта надіслало на адресу ТОВ Алвика не підписаним. В отриманні ТОВ Алвика дизельного палива починаючи з березня 2022 року було усно відмовлено, посилаючись на перерахунок цін пов`язаних з ситуацією в країні. Було запропоновано вибирати оплачене паливо по новій (діючій на даний момент) ціні. На вимогу позивача, на електронну адресу ТОВ Алвика з електронної адреси відповідача надійшов гарантійний лист про виконання зобов`язань без № та без дати. 20.04.2022 року з метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з вимогою про виконання договору щодо поставки усього обсягу дизпалива. Відповідачем дана вимога залишена без відповіді. Директор пункту реалізації відповідача (смт. Степанівка) Вячеслав Семенов на іншому екземплярі вимоги поставив підпис про її отримання та визнання боргу у об`ємі 4129 літрів дизельного палива. Зобов`язання відповідача по поставці товару станом на 12.05.2022 року не виконані. Ці факти свідчать про ухилення відповідача від виконання взятих на себе зобов`язань.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Тобто, законодавець покладає на постачальника обов`язок здійснити поставку товару, а споживач зобов`язаний його прийняти і оплатити.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутній гарантійний лист відповідача про виконання зобов`язань без № та без дати та докази не виконання відповідачем умов договору поставки нафтопродуктів у повному обсязі. Про часткове виконання відповідачем умов договору позивачем зазначено у позовній заяві, втім згідно позову позивач просить суд зобов`язати відповідача поставити нафтопродукти у повній кількості 15000 літрів на загальну суму 454500,00 грн., сплачені платіжними дорученнями № 1319 від 27.01.2022 та № 1361 від 22.02.2022.

Також, судом встановлено, що між сторонами було складено акт звірки взаємних розрахунків за договором з різними даними сторін та відповідачем були надані до суду скрин-шоти сторінок із програми дизель - менеджер, яка використовувалася сторонами в ході фінансово - господарських правовідносин, в підтвердження заправок позивача за договором.

Проте, позивачем не надано до суду доказів не поставки відповідачем нафтопродуктів за договором у повній кількості 15000 літрів на загальну суму 454500,00 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджуються позовні вимоги позивача про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю ПРАЙМ ГРУПП НАФТА поставити Товариству з обмеженою відповідальністю АЛВИКА нафтопродукти відповідно до договору поставки нафтопродуктів № 239 від 23.11.2021 року, у наступній кількості: дизельне пальне у кількості 15000 літрів на суму 454500,00 (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот) грн.00 коп.

Окрім того, суд зазначає, що згідно п.п. 6.1., 6.2., 6.3 договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання умов даного Договору, якщо це відбулося внаслідок обставин непередбаченої сили (пожежі, землетрусу, повені, прийняття нормативних документів, які перешкоджають виконанню умов даного Договору). Сторони зобов`язані негайно, не пізніше 24 год. з моменту настання, інформувати один одного про початок чи припинення дії форс-мажорних обставин, вказаних в п. 6.1 даного Договору і підтвердити відповідними документами після їх отримання. У випадку продовження форс-мажорних обставин більше 3 місяців, кожна зі сторін має право відмовитись від подальшого виконання Договору, повідомивши про це іншу сторону протягом 3 днів після прийняття такого рішення.

Той факт, що на даний час склалися обставини, які відносяться до форс мажору (введення воєнного стану; проведення відкритої воєнної агресії Росії проти України) є встановленим та таким, що не підлягає доказуванню, в силу загальної відомості; оголошення про визнання даної обставини форс - мажором є на сторінці торгівельно - промислової палати України; щодо повідомлення про це іншої сторони - до відзиву відповідачем додано письмове повідомлення про відмову від подальшого виконання договору, яке було направлено на адресу позивача по справі.

Виходячи з вищенаведеного, з огляду на те, що позивачем в установленому ГПК України порядку не надано допустимих та належних доказів, які б підтверджували обставини на які останній посилається в якості підстав позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю АЛВИКА (42305, Сумська обл., Сумський р-н, смт. Степанівка, пров. Промисловий, 4, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю ПРАЙМ ГРУПП НАФТА (61082, м. Харків, проспект Героїв Харкова (Московський), буд. 273, оф.27, ).

Повне рішення складено "31" жовтня 2022 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/812/22