ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2022 р. м. Київ Справа № 911/2548/17 (911/1029/22)

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Лівандовському О.О., розглянувши у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробонус Схід», смт Ворзель Київської області,

до відповідача Фізичної особи-підприємця Ярошенка Богдана Олеговича, м. Київ,

про стягнення 981 350,00 грн.,

за участю представників:

від позивача: не з`явився; від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агробонус Схід», смт Ворзель Київської області (далі за текстом ТОВ «Агробонус Схід»), звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 28.06.2022 №488 до відповідача Фізичної особи-підприємця Ярошенка Богдана Олеговича, м. Київ (далі за текстом ФОП Ярошенко Б.О.), в якому просить суд стягнути з відповідача основний борг за договором позики у розмірі 981 350,00 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що постановою господарського суду Київської області від 19.12.2017 у справі №911/2548/17 ТОВ «Агробонус Схід» визнано банкрутом. Ухвалою господарського суду Київської області від 19.04.2021 ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Шмуйло А.Д.

Відповідно до ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий, з поміж іншого, зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника та подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію.

Згідно зі статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор з дня свого призначення заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості.

За результатами проведеної ліквідатором оцінки фінансово-господарського стану підприємства, в діях керівництва банкрута виявлено ознаки нераціонального ведення господарської діяльності, які призвели до збитковості.

В результаті опрацювання виписок по банківських рахунках було встановлено, що поміж інших, дебітором банкрута рахується ФОП Ярошенко Б.О., а сума неповернутої фінансової допомоги складає 981 350,00 грн.

ТОВ «Агробонус Схід» звернулось до відповідача з претензією від 28.08.2019 №34-0828/211/1, в якій пропонувало добровільно сплатити борг. Однак, відповідач заборгованість в сумі 981 350,00 грн. не погасив.

Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача прострочену заборгованість за договором фінансової допомоги (позики) у розмірі 981 350,00 грн.

Крім того, позивач просить суд витребувати від ФОП Ярошенка Б.О. належним чином засвідчені копії відповідних документів (договорів тощо) на підставі яких ТОВ «Агробонус Схід» надавало йому фінансову допомогу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.07.2022 у справі №911/2548/17 (911/1029/22) позовну заяву ТОВ «Агробонус Схід» залишено без руху. Зобов`язано ТОВ «Агробонус Схід» усунути недоліки позовної заяви, в строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

20.07.2022 від представника позивача ТОВ «Агробонус Схід» до господарського суду Київської області надійшла заява про усунення недоліків.

Також 20.07.2022 від позивача надійшло до господарського суду Київської області клопотання від 18.07.2022 №704 про витребування доказів, в якому позивач просить витребувати від ФОП Ярошенка Богдана Олеговича належним чином засвідчені копії відповідних документів (договорів тощо) на підставі яких ТОВ «Агробонус Схід» надавало відповідачу фінансову допомогу, зокрема договір від 01.07.2016 №01/07-16.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2548/17 (911/1029/22) за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 08.08.2022. Зобов`язано відповідача подати суду документи (платіжні документи, банківські виписки), що підтверджують повернення відповідачем грошових коштів згідно договору від 01.07.2016 №01/07-16 в сумі 981 350,00 грн.

Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача ТОВ «Агробонус Схід» про витребування доказів та витребувано від відповідача ФОП Ярошенка Б.О. договори, укладені із ТОВ «Агробонус Схід», на підставі яких відповідач отримував від позивача фінансову допомогу, зокрема договір від 01.07.2016 №01/07-16.

Також відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дати отримання копії даної ухвали.

02.08.2022 від відповідача до господарського суду Київської області надійшла заява про виконання ухвали, в якій повідомлено суд, що через військову агресію проти України та введення військового стану на даний час ФОП Ярошенко Б.О. господарську діяльність не здійснює.

Також відповідач вказав, що станом на сьогодні визначити місцезнаходження договорів між ним та ТОВ «Агробонус Схід» на підставі яких було отримано фінансову допомогу, зокрема Договору від 01.07.2016 №01/07-16, не вбачається за можливе, оскільки вся документація та договори була евакуйована разом з ФОП Ярошенком Б.О. з міста Києва в більш безпечні регіони України.

05.08.2022 від відповідача до господарського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач вказує на те, що позивачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 ГПК України не було надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували факти укладення між позивачем та відповідачем будь-яких договорів позики, факти виникнення між позивачем та відповідачем взаємних прав та обов`язків щодо надання позики, факти виникнення відносин щодо надання позики за відповідними договорами і, відповідно, виникнення у відповідача обов`язків щодо повернення позики, досягнення між позивачем та відповідачем згоди щодо встановлення строку повернення позики, тощо.

Також відповідач твердить, що докази, додані позивачем до позовної заяви на підтвердження укладення між позивачем та відповідачем договорів позики, виникнення між позивачем та відповідачем взаємних прав та обов`язків щодо надання позики, виникнення відносин щодо надання позики за відповідними договорами і відповідно виникнення у відповідача обов`язків щодо повернення позики, досягнення між позивачем та відповідачем згоди щодо встановлення строку повернення позики, а саме виписка з банківського рахунку позивача не є належним та достатніми доказами, що підтверджують вищевказані обставини.

Судове засідання у справі №911/2548/17 (911/1029/22), призначене на 08.08.2022 о 10:20, не відбулось у зв`язку із оголошенням у місті Києві сигналу «повітряна тривога».

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.08.2022 підготовче судове засідання призначено на 19.09.2022.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.09.2022 підготовче судове засідання у справі №911/2548/17 (911/1029/22) відкладено на 03.10.2022.

03.10.2022 на електронну пошту суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив від 02.10.2022 №801, в якій позивач звертає увагу на ту обставину, що відповідач у відзиві на позов не заперечує факт отримання від ТОВ «Агробонус Схід» коштів в загальному розмірі 981 350,00 грн., а також не заперечує факту, що отримані ним кошти не були повернуті позивачу.

Також позивач твердить, що банківські виписки з рахунків є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійсненні протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, тобто є первинними документами і можуть бути належними доказами щодо підтвердження наявної заборгованості.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.10.2022 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 17.10.2022.

11.10.2022 на електронну пошту суду від представника позивача надійшла заява від 09.10.2022 №803 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду, в якому ліквідатор ТОВ «Агробонус Схід» Шмуйло А.Д. просить суд надати можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та застосуванням сервісу «EasyCon». Заява залишена без задоволення ухвалою суду від 12.10.2022 з мотивів, зазначених в ухвалі.

17.10.2022 на електронну пошту суду від представника позивача надійшла заява від 16.10.2022 №900 про проведення судового засідання без участі представника позивача.

У судове засідання 17.10.2022 позивач та відповідач не з`явились. Відповідачу, у зв`язку з відсутністю фінансування на здійснення поштових послуг, ухвала господарського суду Київської області 03.10.2022 була направлена засобами електронного зв`язку на адресу, яка вказана ним у відзиві на позовну заяву, що підтверджується Довідкою господарського суду Київської області.

Згідно з частинами 1, 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 «Пономарьов проти України», сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Розглянувши позов ТОВ «Агробонус Схід» до ФОП Ярошенко Б.О. про стягнення 981 350,00 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до частини першої ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

З наявних в матеріалах справи виписок по рахункам № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ТОВ «Агробонус Схід» вбачається, що ТОВ «Агробонус Схід» надана фінансова допомога ФОП Ярошенку Б.О. в загальному розмірі 981 350,00 грн., а саме:

- 12.07.2016 в сумі 101 550,00 грн., платіжне доручення №1633 з призначенням платежу «безвідсоткова фінансова допомога з обов`язковим поверненням зг. дог. №01/07/16 від 01.07.2016 без ПДВ»;

- 12.07.2016 в сумі 400 800,00 грн., платіжне доручення №675 з призначенням платежу «безвідсоткова фінансова допомога з обов`язковим поверненням за дог. №01/07-16 від 01.07.2016р. без ПДВ»;

- 12.07.2016 в сумі 479 000,00 грн., платіжне доручення №674 з призначенням платежу «безвідсоткова фінансова допомога з обов`язковим поверненням за дог. №01/07-16 від 01.07.2016р. без ПДВ».

Тобто, між ТОВ «Агробонус Схід» та ФОП Ярошенком Б.О. виникли правовідносини з надання поворотної фінансової допомоги.

Слід відмітити, що норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України не містять визначення поняття поворотної фінансової допомоги.

Зміст вказаного поняття наведено в п.п. 14.1.257 Податкового кодексу України, за яким поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Разом з цим, за своїм правовим характером вказані правовідносини відносяться до договору позики, який підпадає під правове регулювання статей 1046-1050 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається в письмовій формі незалежно від суми, якщо позикодавцем є юридична особа (ст. 1047 ЦК України).

Ліквідатор ТОВ «Агробонус Схід» Шмуйло А.Д., звертаючись до суду з позовом, зазначив, що в результаті опрацювання виписок по банківським рахункам ним було встановлено, що поміж інших, дебітором банкрута рахується ФОП Ярошенко Б.О., а сума неповернутої фінансової допомоги складає 981 350,00 грн.

Суд ухвалою від 22.07.2022 витребував від відповідача ФОП Ярошенка Б.О. договори, укладені із ТОВ «Агробонус Схід», на підставі яких відповідач отримував від позивача фінансову допомогу, зокрема договір від 01.07.2016 №01/07-16.

Відповідач, на виконання вимог ухвали суду від 22.07.2022, надав заяву в якій пояснив, що станом на сьогодні визначити місцезнаходження договорів між ним та ТОВ «Агробонус Схід» на підставі яких було отримано фінансову допомогу, зокрема Договір від 01.07.2016 №01/07-16, не вбачається за можливе, оскільки вся документація та договори були евакуйовані разом з ФОП Ярошенком Б.О. з міста Києва в більш безпечні регіони України.

Відтак, у вказаній заяві відповідач не заперечив факт існування між ТОВ «Агробонус Схід» та ФОП Ярошенком Б.О. правовідносини з надання поворотної фінансової допомоги. При цьому, посилання на нібито евакуацію документації у більш безпечні райони жодними доказами не підтверджується. При цьому місто Київ не перебувало на тимчасово окупованій території, а відповідач навіть не вказав куди саме відбулась евакуація документів, що створює обґрунтований сумнів у добросовісному користуванні процесуальними правами, оскільки відповідно до частини 7 ст. 81 ГПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відтак, суд керується частиною 10 ст. 81 ГПК України, відповідно до якої у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду, та робить висновок про те, що відповідач посилається на відсутність у справі належних доказів укладення договору позики, при цьому ухиляючись від процесуального обов`язку подати такі докази на вимогу ухвали суду.

Підтвердження укладення договору саме поворотної фінансової допомоги відображено в наданих суду виписках по рахункам №9338, №7626 ТОВ «Агробонус Схід», в яких в графі «Призначення платежу» зазначено: «безвідсоткова фінансова допомога з обов`язковим поверненням зг. дог. №01/07/16 від 01.07.2016 без ПДВ» та «безвідсоткова фінансова допомога з обов`язковим поверненням за дог. №01/07-16 від 01.07.2016р. без ПДВ».

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості є первинні документи, оформленні відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254 (в редакції, чинній на час подання позову), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічного змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Наційонального банку України від 04.07.2018 №75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійсненні протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Зважаючи, що відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей, додані заявником виписки по рахункам про перерахування коштів боржнику є підтвердженням укладення договору.

Відповідач у відзиві на позовну заяву твердить, зокрема, що позивачем не доведено факт укладення з відповідачем будь-яких договорів позики, а також факт досягнення між ТОВ «Агробонус Схід» та ФОП Ярошенком Б.О. згоди щодо встановлення строку повернення позики. Вказані твердження відхиляються судом з огляду на таке.

Виходячи з положень ст. 1049 ЦК України позика має бути повернена у строк, встановлений договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики, остання має бути повернена протягом тридцяти днів від дня пред`явлення вимоги.

ТОВ «Агробонус Схід» направило ФОП Ярошенку Б.О. на належну адресу, яка відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, претензію від 28.08.2019 №34-0828/211/1, в якій просило відповідача провести розрахунок за наявною заборгованістю перед підприємством-банкрутом.

Доказів задоволення даної претензії протягом 30 днів у відповідності до ст. 1049 ЦК України відповідачем суду не подано, як і взагалі будь-яких доказів повернення безвідсоткової фінансової допомоги в розмірі 981 350,00 грн.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документу чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.

Відтак, твердження ФОП Ярошенка Б.О. про недоведеність факту укладення між позивачем та відповідачем будь-яких договорів позики, факт виникнення між позивачем та відповідачем взаємних прав та обов`язків щодо надання позики, факти виникнення відносин щодо надання позики за відповідним договорами, факти досягнення між позивачем та відповідачем згоди щодо встановлення строку повернення позики, викладені у відзиві від 05.08.2022 на позовну заяву, суперечать раніше поданій заяві від 01.08.2022 про виконання ухвали, в якій відповідач зазначив «станом на сьогодні визначити місцезнаходження договорів між мною ТОВ «Агробонус Схід» на підставі яких я отримував фінансову допомогу та зокрема договір від 01.07.2016 №01/07-06 немає можливості, адже евакуйовувався я поспіхом і думав про порятунок своєї сім`ї» (мовою оригіналу).

Разом з тим, суд звертає увагу відповідача, що відсутність між сторонами договору, ввикладеного у формі єдиного документу, не свідчить про недійсність чи нікчемність угоди між сторонами. Зміст відносин позики підтверджується поданими позивачем банківськими виписками (частина 1 ст. 207 ЦК України), за якими поле «призначення платежу» викладено повно та недвозначно та засвідчує зміст договору між сторонами. Крім того, в силу ст. 1046 ЦК України договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей; відповідач прийняв визначену суму грошових коштів, сплачених трьома платежами платіжними дорученнями від 12.07.2016 №1633, №675 та №674; відповідач не подав доказів відмови від прийняття виконання та/або повернення коштів, у тому числі на вимогу ухвали суду від 22.07.2022, яка набрала законної сили та є обов`язковою на всій території України.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів» підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 01.10.2020 у справі №910/16586/18, від 12.01.2021 у справі №910/3726/20.

Отже, суд оцінивши наданні позивачем докази та обставини справи, вважає законними грошові вимоги ТОВ «Агробонус Схід» до ФОП Ярошенка Б.О., в тому числі із застосуванням стандарту «вірогідності доказів» та враховуючи також відсутність спростування наявності цієї обставини відповідачем.

Решта аргументів відповідача судом ретельно вивчені та відхиляються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони, звертаючись до суду, повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов ТОВ «Агробонус Схід» повністю, ухвалює рішення про стягнення з ФОП Ярошенка Б.О. на користь ТОВ «Агробонус Схід» 981 350,00 грн. заборгованості.

У зв`язку із задоволенням позову відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у справі суд покладає на відповідача.

Сплата судового збору особами, які звертаються до суду - це процесуальний обов`язок, який визначається нормами процесуального закону та Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі за текстом КузПБ) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною другою статті 7 КУзПБ визначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Визначені частиною другою статті 7 КУзПБ спори розглядаються та вирішуються судом у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі №918/335/17 (пункти 100-102 постанови) зауважила, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи.

Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.

Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване КУзПБ, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у ГПК України.

Таке розмежування є цілком виправданим з точки зору того, що справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, розглядаються та вирішуються господарським судом із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, на відміну від спрощеного порядку розгляду заяв, скарг і клопотань в основній справі про банкрутство (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладена у постанові від 15.02.2021 у справі №910/11664/20).

Відповідно такий підхід зумовлює сплату позивачем судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового або немайнового характеру до боржника у відповідності до положень підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Суд зауважує, що оскільки предметом позову ТОВ «Агробонус Схід» є вимога до відповідача про стягнення основного боргу за договором позики у розмірі 981 350,00 грн., такий спір вважається майновим, який розглядаються у відокремленому позовному провадженні у межах справи про банкрутство.

Зазначені висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 14.04.2021 у справі №905/1818/19 та від 16.09.2022 у справі №04/5026/803/2012(925/1421/19).

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову є майнова вимога про стягнення грошових коштів в сумі 981 350,00 грн. Отже позовна заява мала бути оплачена судовим збором у розмірі 14 720,25 грн. Позивачем до позовної заяви долучено копію платіжного доручення №78 від 24.06.2022 про сплату судового збору в розмірі 4 962,00 грн.

Відтак суд покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору в сумі 4962,00 грн., решту суми судового збору, яка підлягала сплаті в розмірі 9 758,25 грн., слід достягнути в дохід Державного бюджету України з відповідача ФОП Ярошенка Б.О.

Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробонус Схід» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ярошенка Богдана Олеговича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробонус Схід» (08296, Київська обл., смт Ворзель, вул. Європейська, буд. 4, ідентифікаційний код 39141465)

981 350,00 грн. (дев`ятсот вісімдесят одну тисячу триста п`ятдесят гривень нуль копійок) заборгованості,

4 962,00 грн. (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні нуль копійок) судового збору.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ярошенка Богдана Олеговича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) у дохід Державного бюджету України 9 758,25 грн. (девять тисяч сімсот п`ятдесят вісім гривень двадцять п`ять копійок) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 25.10.2022.

Суддя О.В. Конюх