ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/6578/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

за участю секретаря судового засідання - Охоти В.Б.,

представників учасників справи:

позивача - Кудряшов О.Ю.,

відповідача - Прилєпов О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Смирнової Ю. М.

від 23.07.2021 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Скрипка І. М., Іоннікова І. А., Михальська Ю. Б.

від 28.07.2022

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 76 320 928,38 грн,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 76 320 928, 38 грн, а саме: 72 544 765, 91 грн основного боргу, 717 029, 83 грн пені, 629 099, 42 грн 3% річних та 2 430 033, 22 грн інфляційних втрат (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії № 0435-01013.

2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

Відповідно до заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" щодо укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 26.04.2019, позивач, як СВБ (сторона, відповідальна за баланс), приєднався до умов типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії №0435-01013, укладеного з відповідачем, як (оператором системи передачі); зазначений договір набув чинності з 07.05.2019.

Відповідно до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії (станом на початок спірного періоду), укладеного між позивачем як СВБ та відповідачем як ОСП (оператором системи передачі), АР (адміністратором розрахунків), сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ. За цим договором СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи. ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №307 (далі - Правила ринку).

Вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку (пункти 2.1, 2.2 договору №0435-01013).

Виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, визначеної главою 2 цього договору, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього договору (пункт 5.1 договору №0435-01013).

У період з вересня 2020 року по квітень 2021 року позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято електричну енергію для врегулювання небалансів на загальну суму 84 897 606, 72 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідачем, як АР було сформовано та підписано ЕЦП рахунки за електричну енергію для врегулювання небалансів, зокрема, за наступні періоди: ІII декада вересня 2020 року, ІІ декада жовтня 2020 року, ІІІ декада жовтня 2020 року, І декада листопада 2020 року, ІІ декада листопада 2020 року, ІІІ декада листопада 2020 року, І декада грудня 2020 року, ІІ декада грудня 2020 року, ІІІ декада грудня 2020 року, І декада січня 2021 року, ІІ декада січня 2021 року, ІІІ декада січня 2021 року, І декада лютого 2021 року, ІІ декада лютого 2021 року, ІІІ декада лютого 2021 року, І декада березня 2021 року, ІІ декада березня 2020 року, ІІІ декада березня 2021 року, І декада квітня 2021 року, ІІ декада квітня 2021 року, ІІІ декада квітня 2021 року.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (ОСП, АР) не здійснило оплату вказаних рахунків за електричну енергію для врегулювання небалансів своєчасно та у повному обсязі, тобто, АР не сплатив суму, яку зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії.

У процесі розгляду справи відповідачем надано докази оплати вартості небалансів електричної енергії у сумі 223 004,49 грн.

3. Короткий зміст судових рішень

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2022, позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" 72 321 761,42 грн основного боргу, інфляційні втрати на суму 2 430 033,22 грн, 3% річних у розмірі 629 099,42 грн, 474 578,90 грн пені. Закрито провадження у справі №910/6578/21 в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 223 004,49 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду мотивовані доведеністю обставин порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати вартості небалансів відповідно до виставлених рахунків, розмір якої підтверджений актами купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за спірний період. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, суди дійшли висновку про його обґрунтованість та арифметичну правильність. При цьому, при перевірці розрахунку пені суди встановили, що позивач безпідставно нарахував пеню за неналежне виконання зобов`язань, які виникли до 21.12.2020, оскільки до зазначеної дати відповідальність відповідача у вигляді пені за прострочення оплати не була передбачена договором. Водночас, судами враховано оплату відповідачем, після звернення позивача до суду з позовом, частини суми основного боргу у загальному розмірі 223 004,49 грн, що стало підставою для закриття провадження у справі в частині стягнення зазначеної суми.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи касаційної скарги. Доводи інших учасників справи

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2021 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2022 в частині задоволення позовних вимог та в цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити у позові.

Скаржник у якості підстав касаційного оскарження рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції зазначив пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України: відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 7.7.4 глави 7.7 розділу VІІ Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 307 від 14.03.2018.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що: відповідно до пункту 7.7.4 глави 7.7 розділу VII Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку АР (адміністратора розрахунків, відповідача) на банківський рахунок учасника ринку (позивача) здійснюється протягом чотирьох банківських днів з дати направлення рахунка. Проте в своїх розрахунках пені, 3 % річних та інфляційних втрат позивач вказував не день направлення рахунка позивачем, а день його розміщення (формування відповідачем) у системі управління ринком (програмно-інформаційний комплекс Market Management System, MMS) з урахуванням пунктів 1.11.1, 1.11.8 глави 1.11 розділу І, пункту 5.13.10 глави 5.13 розділу V Правил ринку. Відтак позивач штучно збільшив період "прострочення".

Крім того, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" зауважує, що суди першої та апеляційної інстанцій не застосували частину 4 статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії", необґрунтовано застосували статтю 625 Цивільного кодексу України, яка, на думку скаржника, не підлягала застосуванню, а також неправильно тлумачили підпункти 1.11.1, 1.11.8 глави 1.11 розділу І, пункт 5.13.10 глави 5.13 розділу V, пункт 7.6.4 глави 7.6 розділу VІІ Правил ринку.

У відзиві на касаційну скаргу Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

5. Позиція Верховного Суду

У статті 287 Господарського процесуального кодексу України, якою регламентоване право касаційного оскарження, визначено перелік судових рішень, які підлягають касаційному оскарженню у господарському процесі, а також визначені підстави та випадки, коли касаційне оскарження допускається.

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом застосовуються правила статті 300 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частини 1 та 2).

Тобто суд касаційної інстанції розглядає справу в межах відкритого касаційного провадження в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, і не має право здійснювати додаткову перевірку доказів.

Касаційне провадження у справі відкрито, зокрема, згідно з пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

У разі подання касаційної скарги на підставі зазначеного пункту скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму матеріального чи процесуального права суди попередніх інстанцій застосували неправильно, а також обґрунтувати необхідність застосування такої правової норми для вирішення спору, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права, та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

На обґрунтування пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник посилається на необхідність формування Верховним Судом висновку щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме пункту 7.7.4 глави 7.7 розділу VІІ Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 307 від 14.03.2018.

Так, відповідно до пункту 2.1 договору вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР (адміністратором розрахунків) для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку та згідно з умовами договору.

Згідно із пунктом 7.1.1 глави 7.1 Правил ринку АР встановлює регламент щодо розрахунків, у якому зазначаються формати платіжних документів і супровідних даних, що будуть надаватись в електронному вигляді.

У пункті 1.2.1 глави 1.2 Правил ринку передбачено, що платіжний документ - рахунок, сформований адміністратором розрахунків учаснику ринку щодо оплати ним або адміністратором розрахунків своїх фінансових зобов`язань, що виникли в результаті участі на ринку електричної енергії такого учасника ринку.

Згідно із пунктом 7.3.1 глави 7.3 Правил ринку АР на щоденній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду.

Відповідно до пункту 5.14.10 глави 5.14 Правил ринку (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) АР використовує систему розрахунків за небаланси електричної енергії для проведення відповідних розрахунків, дебетувань/кредитувань ринкових рахунків СВБ для платежів і зборів при розрахунках за небаланс. Система розрахунків за небаланси електричної енергії є частиною системи управління ринком та містить інформацію про ринкові рахунки СВБ.

Підпунктом 7.7.4 пункту 7.7 Правил ринку передбачено, що оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох банківських днів з дати направлення рахунка.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем, як АР було сформовано та підписано ЕЦП рахунки за електричну енергію для врегулювання небалансів, зокрема, за наступні періоди: ІII декада вересня 2020 року, ІІ декада жовтня 2020 року, ІІІ декада жовтня 2020 року, І декада листопада 2020 року, ІІ декада листопада 2020 року, ІІІ декада листопада 2020 року, І декада грудня 2020 року, ІІ декада грудня 2020 року, ІІІ декада грудня 2020 року, І декада січня 2021 року, ІІ декада січня 2021 року, ІІІ декада січня 2021 року, І декада лютого 2021 року, ІІ декада лютого 2021 року, ІІІ декада лютого 2021 року, І декада березня 2021 року, ІІ декада березня 2020 року, ІІІ декада березня 2021 року, І декада квітня 2021 року, ІІ декада квітня 2021 року, ІІІ декада квітня 2021 року.

Судами також встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (ОСП, АР) не здійснило оплату вказаних рахунків за електричну енергію для врегулювання небалансів своєчасно та у повному обсязі, тобто, АР не сплатив суму, яку зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії.

При цьому, судами зазначено, що оскільки встановлено прострочення відповідачем оплати рахунків за небаланси електричної енергії, то частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, зазначив, що враховуючи особливий порядок розрахунків на ринку електричної енергії та вимоги статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії", відповідач не може користуватись коштами на рахунку зі спеціальним режимом використання, адже і джерела надходжень на цей рахунок, і напрями сплати коштів з нього визначено законом. Враховуючи неможливість використання відповідачем коштів, належних до сплати позивачу, він вважає необґрунтованим нарахування останнім інфляційних втрат і 3 % річних на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Відхиляючи зазначені доводи відповідача суди попередніх інстанцій зазначили, що з положень статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" вбачається, що її зміст не містить імперативної заборони щодо розрахунку відповідача з позивачем тільки грошовими коштами, які надходять від інших учасників балансуючого ринку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, навпаки, передбачено можливість відповідача для належного виконання грошових зобов`язань, вносити грошові кошти з інших власних рахунків на рахунок зі спеціальним режимом використання.

Суд враховує, що висновок судів попередніх інстанцій щодо застосування статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" зроблений з урахуванням висновків Верховного Суду щодо застосування зазначеної норми, викладених в постановах від 08.06.2022 у справі № 910/6636/21, від 15.06.2022 у справі № 910/6639/21.

Водночас Верховний Суд вважає необґрунтованою наведену скаржником підставу касаційного оскарження судових рішень (пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України), оскільки ця процесуальна норма спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору. При цьому формування правового висновку не може ставитись у пряму залежність від обставин конкретної справи та зібраних у ній доказів і здійснюватися поза визначеними статтею 300 Господарського процесуального кодексу України межами розгляду справи судом касаційної інстанції.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що підстав для надання правового висновку щодо застосування вказаної скаржником норми права у подібних правовідносинах немає, оскільки наведені в касаційній скарзі аргументи відповідача зводяться передусім до заперечень встановлених судами обставин щодо періоду прострочення оплати за договором. Тобто, доводи відповідача стосовно штучного збільшення заборгованості спрямовані на переоцінку обставин даної справи і не свідчать про наявність підстав для формування висновку щодо питання застосування норми права, зазначеної скаржником.

У зв`язку із викладеним Верховний Суд дійшов висновку про непідтвердження підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Інші доводи касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" не обґрунтовані підставами касаційного оскарження, визначеними частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не спростовують наведених висновків та не впливають на них.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 309 зазначеного Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені із додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

7. Судові витрати

З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2022 у справі № 910/6578/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова