ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2022 р. Справа№ 927/236/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Мальченко А.О.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

представники сторін в судове засідання не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕПЛО ЧЕРНІГІВ"

на додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.07.2022 (повний текст рішення складено 22.07.2022)

у справі №927/236/22 (суддя Сидоренко А.С.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕПЛО ЧЕРНІГІВ"

до Комунального некомерційного підприємства "Сосницька лікарня" Сосницької селищної ради

про стягнення 1 078 425 грн. 02 коп., -

ВСТАНОВИВ:

У 2022 році Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТЕПЛО ЧЕРНІГІВ" звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Сосницька лікарня" Сосницької селищної ради про стягнення 1 078 425 грн. 02 коп.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.06.2022 року позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Сосницька лікарня" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕПЛО ЧЕРНІГІВ" 1 042 192,11 грн. основного боргу, 17 878,09 грн. штрафу, 18 354,82 грн. пені та 16 176,38 грн. судового збору.

07.07.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТЕПЛО ЧЕРНІГІВ" звернулося до Господарського суду Чернігівської області з заявою від 28.01.2022 року, якою позивач просив вирішити питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу шляхом стягнення з відповідача відповідних витрат в розмірі 40 000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Чернігівської області від 18.07.2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕПЛО ЧЕРНІГІВ" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Присуджено до стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Сосницька лікарня" Сосницької селищної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕПЛО ЧЕРНІГІВ" 6 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що винагорода адвоката в розмірі 40 000, 00 грн. є завищеною щодо відповідача та неспівмірною зі складністю справи, а саме остання за клопотанням позивача була визнана малозначною, з урахуванням обсягу та характеру доказів у ній, кількості сторін по своїй суті не є складною і як наслідок - не потребувала пошуку та вивчення адвокатом позивача значної кількості судової практики та приписів діючого законодавства України зі спірного питання для складання позовної заяви.

Не погодившись із прийнятим додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТЕПЛО ЧЕРНІГІВ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.07.2022 року та прийняти нове рішення, яким заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що додаткове рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм господарського законодавства, за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зокрема скаржник вважає, що позивачем були долучені до матеріалів справи належні та допустимі докази фактичного здійснення витрата на професійну правничу допомогу, а тому оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, задоволенню підлягає вся сума понесених витрат на правничу допомогу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2022 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2022 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕПЛО ЧЕРНІГІВ" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.07.2022 року, витребувано з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/236/22.

01.09.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №927/236/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕПЛО ЧЕРНІГІВ" на додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.07.2022 року у справі №927/236/22, зупинено дію додаткового рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.07.2022 року у справі №927/236/22 та призначено розгляд справи на 19.10.2022 року.

19.10.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

В судове засідання 19.10.2022 року представники сторін не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, а також клопотання скаржника про розгляд справи без участі представника, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників сторін.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вже було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 23.06.2022 року позовні вимоги задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Сосницька лікарня" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕПЛО ЧЕРНІГІВ" 1 042 192,11 грн. основного боргу, 17 878,09 грн. штрафу, 18 354,82 грн. пені та 16 176,38 грн. судового збору.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.11.2021 у справі 910/7520/20).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West" проти України").

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження понесених ним судових витрат заявник долучив до матеріалів справи договір №04/01/22 про надання правової допомоги від 04.01.2022 року, укладений між Адвокатом Августиновичем Романом Володимировичем (Адвокат) та позивачем. (т.1, а.с. 67-68).

За умовами даного договору Адвокат зобов`язався надавати Клієнту правову (юридичну) допомогу щодо складання позовної заяви про стягнення заборгованості КНП "Сосницька центральна районна лікарня" (код за ), підготовки документів до позовної заяви, збирання доказів, вироблення правової позиції щодо Клієнта, аналіз судової практики із вказаних питань, вивчення матеріалів судової справи, консультування, проведення переговорів, складання та аналіз процесуальних документів по справі, участі в судових засіданнях тощо.

Відповідно до п. 4.2. договору розмір та сума витрат Клієнта за надання правової допомоги та фактично надані Адвокатом послуги відповідно до умов цього Договору, визначається на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт. Сума цього Договору дорівнює вартості наданих послуг (робіт) та визначається на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг.

Згідно з п. 4.3. договору клієнт зобов`язався сплатити за надані Адвокатом послуги не пізніше 3-х днів після фактичного надання послуг Адвокатом та підписання актів приймання-передачі виконаних робіт.

Цей Договір набирає чинності з дня підписання Сторонами даного Договору та діє до 31 грудня 2022 року та у будь-якому разі до повного та належного його виконання. (п. 7.1 договору).

В матеріалах справи також наявне свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 591 від 05.12.2007 року, видане на підставі рішення Рівненської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 28.11.2007 року № 41. (т.1, а.с. 69) та ордер серії ВК №1047076 від 30.06.2022 року. (т.1, а.с. 71).

20.06.2022 року між сторонами був складений, підписаний та скріплений печатками акт № 20/06/22 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), яким засвідчили факт отримання Клієнтом правової допомоги на суму 40 000,00 грн. без ПДВ (т.1, а.с. 66) відповідно до якого Адвокатом здійснено:

аналіз законодавства в сфері теплопостачання на вироблення правової позиції щодо Клієнта - 6 000,00 грн.,

надання правової інформації, консультацій і роз`яснення з правових питань щодо стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в судовому порядку - 6 000,00 грн.,

складання інших процесуальних документів по справі (претензії щодо погашення заборгованості в добровільному порядку) та аналіз судової практики із вказаних питань - 5 000,00 грн.,

підготовка документів до позовної заяви, збирання доказів - 3 000,00 грн.,

підготовка та направлення до суду позовної заяви про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії - 10 000,00 грн.,

консультування та проведення переговорів з приводу виконання судового наказу - 10 000,00 грн.

При складанні даного акту Клієнтом здійснено перевірку наданої допомоги та підтверджено, що допомога надана належним чином у повному обсязі у відповідності до умов Договору.

Крім того, на оплату наданої правової допомоги Адвокатом був виписаний рахунок на оплату № 20/06/22 від 20.06.2022 року на суму 40 000,00 грн. (т.1, а.с. 70).

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

Загальний розмір витрат на правничу допомогу заявлений позивачем становить 40 000, 00 грн.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо).

Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. (правовий висновок Верховного Суду в постанові від 24.01.2022 року у справі №911/2737/17).

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, дана справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами ,тобто не є складною враховуючи, що предметом спору є стягнення боргу за підписаними сторонами актами приймання-передачі теплової енергії.

Отже, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд цілком обґрунтовано дійшов висновку, що у представника позивача не було потреби забезпечувати безпосереднє представництво інтересів Клієнта шляхом явки до Господарського суду Чернігівської області і витрачати додатково час та грошові кошти на відрядження.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що дана справ не є складною, а відповідачем не було подано жодних заяв по суті справи (відзив на позовну заяву, заперечення), тобто у позивача в особі його представника не було потреби у додатковому витрачанні часу на підготовку відповідей на них (відповідь на відзив).

За висновками колегії суддів, спір виник щодо невиконання зобов`язання з оплати за одним договором по трьом актам, які були підписані сторонами без зауважень (т.1, а.с. 23-25), тому з урахуванням предмету доказування та строків невиконання зобов`язання спір не є складним, а строк розгляду справи не був тривалим. (позовну заяву подано 27.04.2022 року (т.1, а.с. 1), рішення винесене 23.06.2022 року).

Відтак, дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неспівмірність та необґрунтованість заявлених позивачем витрат на послуги адвоката із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також що розмір таких витрат є необґрунтованим.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що скаржником в апеляційній скарзі по суті не вказаного жодного доводу щодо співмірності чи не співмірності заявлених позивачем витрат на послуги адвоката із складністю справи, а лише вказано, що позивачем надано всі необхідні докази понесення таких витрат.

Отже, співставляючи вартість наданих юридичних послуг адвокатом в межах даної справі, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що заявлені позивачем до відшкодування судові витрати на правову допомогу у загальному розмірі 40 000, 00 грн. не відповідають критеріям розумності, співмірності та пропорційності до предмету спору та складності справи.

Таким чином, здійснюючи розподіл понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, зважаючи на доведеність неспівмірності таких витрат, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про необхідність зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, який підлягає покладенню на відповідача та наявності підстав для стягнення з відповідача суми відшкодування витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 6 000,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.07.2022 року у справі № 927/236/22.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні. Господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому, додаткове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 240, 244, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕПЛО ЧЕРНІГІВ" на додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.07.2022 року у справі №927/236/22 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.07.2022 року у справі № 927/236/22 залишити без змін.

3. Поновити дію додаткового рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.07.2022 року у справі №927/236/22.

4. Повернути до Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/236/22.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.10.2022 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

А.О. Мальченко