ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" жовтня 2022 р. Cправа № 902/437/22

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Глоба А.С.

за участю представників

позивача: Сілагін Г.А., довіреність №1 від 11.01.2022,

відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Вінницьке обласне управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (вул. Госпітальна, 12-Г, м. Київ, 01001; вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Металцентр "Сігма" (вул. Київська, буд. 136-Б, м. Вінниця, 21100)

про стягнення 1 222 234, 62 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Вінницьке обласне управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металцентр "Сігма" про стягнення 1 222 235,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору овердрафту №38 від 03.08.2018 в частині повернення овердрафту.

Ухвалою від 14.06.2022 суд постановив позовну заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Вінницьке обласне управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" №101.20-10/468 від 06.06.2022 (вх. №436/22 від 09.06.2022) залишити без руху та встановити останньому строк для усунення недоліків позовної заяви: 10 днів з дня направлення даної ухвали.

30.06.2022 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Вінницьке обласне управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" б/н від 27.06.2022 про усунення недоліків позовної заяви, зокрема позивач уточнив суму яка підлягає стягненню з відповідача, а саме 1 222 234, 62 грн., яка складається з: 931 552,38 грн. - основного боргу, 212 173,02 грн. - процентів, 26 642,23 грн. - 3% річних від простроченої заборгованості, 16 814,37 грн. - штрафу у вигляді 0,5% від розміру ліміту овердрафту, що діяв на дату порушення, за кожен факт такого порушення, 4 700,00 грн. - штрафу у вигляді неустойки 0,5% від розміру ліміту овердрафту, що діяв на дату порушення, за кожен факт такого порушення, 25 562,62 грн. - штрафу у вигляді неустойки 0,5% від розміру ліміту овердрафту, що діяв на дату порушення, за кожен факт такого порушення, 4 700,00 грн. - штрафу у вигляді неустойки 0,5% від максимального розміру ліміту овердрафту, а також долучив докази, відсутність яких була встановлена Актом Господарського суду Вінницької області № 01-27/66/22 від 09.06.2022.

Таким чином позивачем усунуто недоліки позовної заяви №101.20-10/468 від 06.06.2022.

Ухвалою суду від 04.07.2022 відкрито провадження у справі № 902/437/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 15 серпня 2022 року о 14:30 год.

Ухвалою від 15.08.2022 суд постановив продовжити підготовче провадження у справі на 30 днів та відкласти підготовче засідання на 12.09.2022.

На визначену судом дату (12.09.2022) в судове засідання з`явився представник позивача, який не заперечив проти закриття підготовчого провадження та призначення справи для розгляду по суті.

Ухвалою від 12.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті на 19 жовтня 2022 р.

На визначену судом дату в судове засідання 19.10.2022 з`явився представник позивача який подав до суду письмові пояснення, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Судом долучено письмові пояснення до матеріалів справи.

Щодо повідомлення відповідача суд зазначає наступне.

Ухвали суду, направлені на адресу відповідача зазначену у Витязі з ЄДРЮО ФОП ГФ: вул. Київська, буд. 136-Б, м. Вінниця, 21100. Конверти з ухвалами повернуті до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Листом Міністерства юстиції України від 06.08.2014 р. № 404-0-2-14/8.1 «Щодо визначення терміну "місцезнаходження юридичної особи"» повідомлено, що згідно зі статтею 17 Закону в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - ЄДР) щодо юридичної особи мають міститися відомості, зокрема, про місцезнаходження юридичної особи. Відповідно до частини першої вищезазначеної статті Закону відомості про юридичну особу включаються до ЄДР шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору. Форми реєстраційних карток, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 14 січня 2011 року № 3178/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19 жовтня 2011 року за № 1207/19945, містять поля для зазначення відомостей про місцезнаходження юридичної особи. Відповідно до статті 1 Закону місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Водночас статтею 93 Цивільного кодексу України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Слід враховувати, що норми чинного законодавства оперують поняттями "місцезнаходження юридичної особи" і не містять визначень щодо "фактичної" чи "юридичної" адреси юридичної особи. Законом України від 3 березня 2005 року № 2452 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесені зміни до статті 88 Цивільного кодексу України, частин другої та четвертої статті 57 Господарського кодексу України, які передбачають виключення відомостей про місцезнаходження юридичної особи із переліку відомостей, що мають обов`язково міститися в установчих документах юридичної особи. При цьому частиною першою статті 88 Цивільного кодексу України передбачено, що у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом. Вимоги до змісту статуту господарського товариства встановлені статтею 4 Закону України "Про господарські товариства", відповідно до положень якої відомості про місцезнаходження товариства мають міститися в установчих документах. Водночас частиною третьою статті 8 Закону встановлено, що установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом. Відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи. Відповідно до частини першої статті 27 Закону однією з підстав для відмови у проведенні державної реєстрації, які застосовуються і при державній реєстрації змін до установчих документів, є, зокрема, невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону.

Ураховуючи вищевикладене, у разі відсутності в установчих документах товариства відомостей про його місцезнаходження державний реєстратор відмовляє у проведенні державної реєстрації юридичної особи (змін до установчих документів) на підставі невідповідності установчих документів вимогам частини третьої статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Відповідно до ч.3,7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 р. у справі № 910/15442/17.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 19.10.2022, в зв`язку з неявкою представників сторін, судом долучено вступну та резолютивну частину рішення до матеріалів справи без проголошення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

03.08.2018 між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк", що перейменовано у Акціонерне товариство "Ощадбанк" (позивач, за Договором Банк) та юридичною особою ТОВ «Металцентр «Сігма» (далі - Позичальник), в особі директора Музики Віктора Анатолійовича укладено було укладено договір про надання овердрафту № 38 (далі - договір).

Умовами договору між сторонами було погоджено, що Банк протягом Строку дії Ліміту надає позичальнику можливість використання Овердрафту шляхом здійснення платежів з рахунку в обсягах, що перевищують фактичні залишки коштів на ньому, в межах ліміту овердрафту. Позичальник зобов`язується використовувати овердрафт з дотриманням вимог чинного законодавства України, повернути наданий йому овердрафт, сплатити проценти за користування наданим йому овердрафтом та комісійні винагороди (комісії), а також виконати інші зобов`язання визначені договором (п.п.2.1.,2.2. договору).

Овердрафт вважається наданим Позичальнику з моменту виникнення Дебетового сальдо на рахунку, по якому Банком встановлено Ліміт Овердрафту (п. 2.3 договору).

Строк дії ліміту овердрафту: з дати виконання Позичальником умов Договору, по 02.08.2021 р. або інший останній день виконання Зобов`язань, визначених договором, в тому числі внаслідок Відкликання Овердрафту (п.2.4. договору).

Згідно пунктів 2.7, 2.8 договору Банк встановлює ліміт овердрафту по рахунку Позичальника № 3 в розмірі 940 000,00 грн.

Між сторонами договору було погоджено, що процентна ставка за користування Овердрафтом є фіксованою процентною ставкою. Розмір процентної ставки, яка застосовується при розрахунку процентів за користування Овердрафтом визначається залежно від фактичного періоду користування Кредитом та процентної ставки, яка застосовується за відповідний період Строку безперервного користування Овердрафтом чи після його закінчення, а саме:

до 7 днів (включно) розмір процентної ставки становить 18 % річних;

від 8 до 14 днів (включно) розмір процентної ставки становить 19 % річних;

від 15 до 30 днів (включно) розмір процентної ставки становить 20 % річних;

від 31 до 60 днів (включно) розмір процентної ставки становить 22 % річних;

більше 60 днів розмір процентної ставки становить 23 % річних.

У відповідності до пунктів 5.1, 5.2 договору протягом Строку дії Ліміту Позичальник зобов`язаний здійснювати погашення Основної суми Боргу (Овердрафту) не пізніше останнього дня Максимального СБК (максимальний строк безперервного користування згідно п.2.5 за цим Договором складає 30 календарних днів) або не пізніше дати закінчення Строку дії Ліміту, в залежності від того, яка дата настане раніше. Погашення Основної суми боргу (овердрафту) відбувається за рахунок коштів, що надходять на рахунок Позичальника.

Згідно пункту 5.4. договору Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність грошових коштів на рахунку в сумі, достатній для сплати платежів Позичальника за зобов`язаннями . на дати виконання зобов`язань, передбачені цим Договором. При настанні кінцевої дати сплати процентів/комісійних винагород або після неї Банк здійснює договірне списання суми, належної до сплати Позичальником, згідно з статтею 8 Договору. При відсутності коштів на рахунку позичальника Банк протягом Строку дії Ліміту здійснює договірне списання коштів за рахунок невикористаного Ліміту Овердрафту. При непогашенні вказаних в цьому пункті платежів. Позичальник є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за цим Договором по сплаті таких платежів.

Згідно пункту 6.1. договору зобов`язання Банку за договором є відкличними. Банк має безумовне право відповідно до домовленостей Сторін, викладених в цьому Договорі. Призупинити надання Овердрафту або Відкликати Овердрафт. в тому числі з підстав (але не обмежуючись ними) порушення або невиконання Позичальником вимог, визначених договором тощо.

Згідно пункту 6.5. договору Банк має право Відкликати Овердрафт в тому числі, але не виключно, якщо: « 6.5.1. порушена процедура визначення Позичальника(-ів)/Поручителя/Майнового(-их) поручителя(-ів) банкрутом та /або судом прийняття рішення. що визнає Позичальиика/Поручителів(-ів) банкрутом або підтверджує /їх неплатоспроможність; 6.5.4. з`являться обставини, які за обґрунтованим висновком Банку призведуть до того, що Позичальник не виконає свої зобов`язання за договором» (п.п. 6.5.1., 6.5.4. договору).

Згідно пункту 6.6. договору з метою Відкликання Овердафту у випадках передбачених пункту 6.5. договору Банк направляє Позичальнику Повідомлення щодо здійснення такого Відкликання Овердрафту. Протягом 7 календарних днів з дати направлення Позичальнику Банку Повідомлення, вказаного в цьому пункті договору, Позичальник зобов`язаний погасити повністю Основну суму Боргу та сплатити нараховані проценти, комісійні винагороди визначені Банком пені, штрафи, неустойку та інші платежі, а також відшкодувати витрати та збитків Банку у випадках, передбачених Договором. Після закінчення строку, протягом якого Позичальник зобов`язаний погасити Основну суму Боргу в зв`язку з Відкликанням Овердрафту та направлення йому щодо цього Повідомлення не погашена Основна сума Боргу вважається Простроченою кредитною заборгованістю, та Позичальник вважається таким, що прострочив виконання своїх Зобов`язань в частинні сплати нарахованих процентів, комісійних винагород, визначених Банком пені, штрафів, неустойки та інших платежів, а також відшкодування витрат та збитків Банку у випадках передбачених договором.

Відповідно до пункту 9.2. договору протягом строку дії договору Позичальник зобов`язаний:

Без попереднього письмового узгодження Банком:

1)не укладати будь-які договори щодо падання будь-якої фінансової допомоги та отримання поворотної фінансової допомоги (їх різновиди, в тому числі договори позики) та не надавати будь-яку фінансову допомогу і не отримувати поворотну фінансову допомогу, не вносити в укладенні до підписання цього Договору договори зміни щодо збільшення сум та строків надання будь-якої фінансової допомоги (її різновидів) чи повернення фінансової допомоги наданої/отриманої в будь - який формі:

2)не укладати будь-які кредитні договори, не вносити в договори, укладення до підписання цього Договору, зміни щодо збільшення сум та строків повернення наданих/отриманих кредитних коштів:

3)не проводити емісію цінних паперів (п. 9.2.1. договору).

Пунктом 9.2.2. договору передбачено, що починаючи з 01 числа другого календарного місяця від дати укладання цього договору Овердрафту забезпечити щоквартальне надходження грошових коштів на поточні рахунки, відкриті в Банку, в обсязі 100 відсотків від усіх надходжень.

Згідно із пунктом 9.2.3. договору в термін до 25.10.2018 надати підтвердження з ПАТ «МІБ» про закриття овердрафту та надання довідки до АТ «Ощадбанк» про відсутність кредитної заборгованості перед ПАТ «МІБ».

Відповідно до пункту 9.4. договору у разі ненадання або несвоєчасного надання Позичальником документів, що підтверджують фінансовий стан Позичальника. Позичальник повинен сплатити на користь Банку неустойку в розмірі 0.05% від суми Кредиту (за кожен випадок ненадання документів).

Згідно пункту 12.2.1 договору за порушення позичальником строків виконання зобов`язання щодо погашення Основної суми боргу (в тому числі у зв`язку з закінченням Максимального СБК) та/або сплати комісійних винагород та/або процентів а користування Позичальник зобов`язується сплатити пеню на користь Банку, яка обчислюється від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення платежу, за кожен день прострочення.

Крім того, судом встановлено, що 03.08.2018 між громадянином ОСОБА_1 та Банком укладено договір поруки.

Так, позивач належним чином виконав свій обов`язок по договору про надання овердрафту шляхом надання позичальнику кредитних коштів.

Водночас як слідує з доказів наявних в матеріалах справи Позичальник отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності порушив свої договірні зобов`язання (пункти 2.1. 2.2. 2.7. 5.1. 5.2. 5.4. 12.2.1 кредитного договору), щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості.

У червні 2021 року Банку стало відомо про смерть директора Позичальника - ОСОБА_2 та засновника Позичальника та Поручителя - ОСОБА_3 , що підтверджується листами Відділу державного реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці від 16.06.2021р. № 1605-21.21-35 та № 1606-21.21-35.

09.06.2021 позивачем було направлено відповідачу повідомлення про відкликання кредиту за № 101.10-08/795/37885/2021-01/вих., та повне погашення основної суми Боргу, нарахованих процентів, комісійних винагород, штрафів, а також інших платежів передбачених договором станом на кінець 16.06.2021 року, яке згідно поштового повідомлення отримано 18.06.2021.

Відповідач на вищевказане повідомлення не відреагував, заборгованість, що виникла на підставі укладеного між позивачем та відповідачем договору про надання овердрафту, не сплачена, що підтверджується матеріалами справи та поясненням позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, банківських виписок та інформаційної довідки по рахунку відповідача, у відповідача виникла прострочена заборгованість, а саме станом на 01.05.2022 заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором становить: основний борг - 931 552,38 грн (залишок суми виданих Позичальнику Банком кредитних коштів); проценти за користування кредитними коштами - 212 173,85 грн; 3% річних від простроченої заборгованості - 26 642,23 грн (з яких 3% по простроченому основному боргу - 23 505,75 грн, 3% про прострочених відсотках - 3 136,48 грн.

Звертаючись до господарського суду з позовом, що розглядається в цій справі, позивач звернувся про стягнення з відповідача, окрім суми основного боргу по простроченому кредиту, прострочених відсотків по кредиту та 3 % річних ще й про стягнення штрафних санкцій, а саме:

- штраф у вигляді неустойки (0,5% від розміру ліміту овердрафту, що діяв на дату порушення, за кожен факт такого порушення) у розмірі 16 814,37 грн за порушення умов п.п. 1) п. 9.2.1. Договору овердрафту в частині оформлення договорів фінансової допомоги із ТОВ "Металоцентр Прибузький" (), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ТОВ "Залізний Сервіс" (), без попереднього письмового узгодження з Банком, в 4-му кварталі 2018 р., в 2-му кварталі 2019 р„ в 4-му кварталі 2019 р.. в 1-му кварталі 2020 р.. в 3-му кварталі 2020 р..

- штраф у вигляді неустойки (0,5% від розміру ліміту овердрафту, що діяв на дату порушення, за кожен факт такого порушення) у розмірі 4 700,00 грн за порушення умов п.п. 2) п. 9.2.1. договору овердрафту в частині оформлення кредитного договору та отримання 09.12.2020 р. кредиту на суму 346 000,00 грн в АТ «Райффайзен Банк Аваль», без попереднього письмового узгодження з Банком, в 4-му кварталі 2020 р.,

- штраф у вигляді неустойки (0,5% від розміру ліміту овердрафту, що діяв на дату порушення, за кожен факт такого порушення) у розмірі 25 652,62 грн, за порушення умов п. 9.2.2. Договору овердрафту в частині не виконання щоквартального надходження грошових коштів на поточні рахунки, відкриті в Банку, в обсязі не менше 100%. в 4-му кварталі 2018 р.. в 1-му кварталі 2019 р.. в 2-му кварталі 2019 р.. в 3-му кварталі 2019 р.. в 4-му кварталі 2019 р.. в 1-му кварталі 2020 р.. в 2-му кварталі 2020 р.. в 3-му кварталі 2020 р., в 4-му кварталі 2020 р.. в 1-му кварталі 2021 р..

- штраф у вигляді неустойки (0,5% від максимального розміру ліміту овердрафту) у розмірі 4 700,00 грн, за порушення умов п. 9.2.3. Договору овердрафту в частині не виконання, в термін до 25 жовтня 2018 року, надати підтвердження з ПАТ «М1Б» про закриття овердрафту та надання довідки до АТ «Ощадбанк» про відсутність кредитної заборгованості перед ПАТ «МІБ».

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку договору, суд прийшов до висновку, що між сторонами при обопільному підписанні вказаного договору виникли відносини, що підпадають під регулювання наступних статей чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.09.2019р. у справі №924/831/17.

Верховний Суд у справі №924/1022/17 (постанова від 06.11.2019р.) констатує, що встановивши наявність порушеного права заявника, суд повинен при прийнятті рішення враховувати мету звернення його до суду та забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до вимог ст.174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно до вимог ч.1 ст.510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За приписами ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення (ч. 2 ст. 218 ГК України).

Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч.2 ст.180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно ч.7 ст.180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору; на зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше; закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Суд зазначає, і аналогічну правову позицію викладено, зокрема у пункті 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», що за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ч.1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як передбачено ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.09.2020р. у справі №910/16505/19, тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Як уже встановлено судом у відповідності до умов укладеного договору, а саме пункту 6.1 передбачено, що зобов`язання Банку за договором є відкличними. Банк має безумовне право відповідно до домовленостей Сторін, викладених в цьому Договорі. Призупинити надання Овердрафту або Відкликати Овердрафт. в тому числі з підстав (але не обмежуючись ними) порушення або невиконання Позичальником вимог, визначених договором тощо.

Згідно пункту 6.5. договору Банк має право Відкликати Овердрафт в тому числі, але не виключно, якщо: « 6.5.1. порушена процедура визначення Позичальника(-ів)/Поручителя/Майнового(-их) поручителя(-ів) банкрутом та /або судом прийняття рішення. що визнає Позичальиика/Поручителів(-ів) банкрутом або підтверджує /їх неплатоспроможність; 6.5.4. з`являться обставини, які за обґрунтованим висновком Банку призведуть до того, що Позичальник не виконає свої зобов`язання за Договором» (п.п. 6.5.1., 6.5.4. договору).

09.06.2021 позивачем було направлено відповідачу повідомлення про відкликання кредиту за № 101.10-08/795/37885/2021-01/вих., та повне погашення основної суми Боргу, нарахованих процентів, комісійних винагород, штрафів, а також інших платежів передбачених договором станом на кінець 16.06.2021 року, яке згідно поштового повідомлення отримано 18.06.2021.

Аналізуючи твердження та подані на їх підтвердження докази позивачем і ненадання жодних доказів на їх спростування відповідачем, керуючись наведеним критерієм доказування, суд доходить висновку, що зазначені вище докази, надані позивачем, відповідають критеріям належності та вірогідності, тому вважаються такими, що підтверджують наведені позивачем обставини щодо укладення між Сторонами договору про надання овердрафту № 38 від 04.08.2022, здійснення на його підставі господарської операції, неналежного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань з повернення позики у встановлений договором строк а саме до 16.06.2021, внаслідок чого станом на час проведення судового засідання з розгляду спору по суті утворився борг з повернення овердрафту 931 552,38 грн.

Відтак право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, є порушеним, а позовні вимоги про стягнення 931 552,38 грн суми основної заборгованості за договором є мотивованими та обґрунтованими.

Також, судом розглянуто вимогу позивача про стягнення з відповідачів 212 173,02 грн процентів, 26 642,23 грн 3% річних від простроченої заборгованості грн (з яких 3% по простроченому основному боргу - 23 505,75 грн, 3% по прострочених відсотках - 3 136,48 грн в результаті чого суд дійшов висновку, що позовні вимоги в зазначених частинах щодо стягнення процентів та 3% річних, підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно пункту 5.5 договору проценти за користування Овердрафтом нараховуються щомісячно у валюті овердрафту на Основну суму Боргу (фактичну суму заборгованості), виходячи із розрахунку фактичної кількості днів існування Заборгованості за основною сумою та умов кількості 360 днів в році.

У відповідності до п. 5.6 договору проценти за користування Овердрафтом нараховуються в останній Банківський день звітного місяця за період з першого дня видачі Овердрафту/першого дня виникнення Простроченої кредитної заборгованості/першого дня звітного місяця по останній. Що передує останньому дню Строку дії Ліміту/що передує дню повного по останній день звітного місяця; в останній день Строку дії Ліміту/в день повного виконання Зобов`язань, за період з першого дня звітного по день, що передує останньому дню Строку дії Ліміту. Що передує дню повного виконання зобов`язань. У разі прострочення погашення Овердрафту (в.т. числі Відкликані Овердрафту) проценти за користування Позичальником Овердрафтом продовжують нараховуватись на всю суму Простроченої кредитної заборгованості до моменту повного виконання Зобов`язання за максимальною ставкою, визначеною п. 3.1. договору, а саме процентна ставка за користування Овердрафтом є фіксованою процентною ставкою. Розмір процентної ставки, яка застосовується при розрахунку процентів за користування Овердрафтом визначається залежно від фактичного періоду користування Кредитом та процентної ставки, яка застосовується за відповідний період Строку безперервного користування Овердрафтом чи після його закінчення, а саме:

до 7 днів (включно) розмір процентної ставки становить 18 % річних;

від 8 до 14 днів (включно) розмір процентної ставки становить 19 % річних;

від 15 до 30 днів (включно) розмір процентної ставки становить 20 % річних;

від 31 до 60 днів (включно) розмір процентної ставки становить 22 % річних;

більше 60 днів розмір процентної ставки становить 23 % річних.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц).

Постановою судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 30.03.2016 року № 6-2168цс15 висловлено наступну правову позицію. За змістом норми закону, визначеної в ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Судом встановлено, що за умовами договору проценти за користування Позичальником Овердрафтом продовжують нараховуватись на всю суму Простроченої кредитної заборгованості до моменту повного виконання зобов`язання за максимальною ставкою, що передбачена п.3.1. договору.

Суд, проаналізувавши умови договору дійшов висновку, що позивач міг нараховувати такі проценти.

Як уже встановлено судом відповідач порушив свої договірні зобов`язання, щодо строків повернення кредиту та процентів за його користування, що призвело до виникнення простроченої заборгованості.

Отже суд доходить до висновку про правомірність нарахування 3% річних на суму основного боргу та суму несплачених процентів.

Разом з тим, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).( п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України).

З огляду на викладене суд здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3 % річних, дійшов висновку що до стягнення підлягає 18 375,83 грн 3 % річних за період з 29.06.2022 по 23.02.2022 на суму кредитної заборгованості.

Разом з тим, здійснивши перерахунок 3 % річних, що нараховані на проценти, судом встановлено, що до стягнення підлягає 2 984,96 грн за визначений період судом, а саме по з 30.04.2021 по 31.01.2022. В решті позову слід відмовити.

Зокрема судом розглянуто вимогу про стягнення з відповідача штраф у вигляді неустойки (0,5% від розміру ліміту овердрафту, що діяв на дату порушення, за кожен факт такого порушення) у розмірі 16 814,37 грн за порушення умов п.п. 1) п. 9.2.1. Договору овердрафту в частині оформлення договорів фінансової допомоги із ТОВ "Металоцентр Прибузький" (), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ТОВ "Залізний Сервіс" (), без попереднього письмового узгодження з Банком, в 4-му кварталі 2018 р., в 2-му кварталі 2019 р„ в 4-му кварталі 2019 р.. в 1-му кварталі 2020 р.. в 3-му кварталі 2020 р..

- штраф у вигляді неустойки (0,5% від розміру ліміту овердрафту, що діяв на дату порушення, за кожен факт такого порушення) у розмірі 4 700,00 грн за порушення умов п.п. 2) п. 9.2.1. договору овердрафту в частині оформлення кредитного договору та отримання 09.12.2020 р. кредиту на суму 346 000,00 грн в АТ «Райффайзен Банк Аваль», без попереднього письмового узгодження з Банком, в 4-му кварталі 2020 р.;

- штраф у вигляді неустойки (0,5% від розміру ліміту овердрафту, що діяв на дату порушення, за кожен факт такого порушення) у розмірі 25 652,62 грн, за порушення умов п. 9.2.2. Договору овердрафту в частині не виконання щоквартального надходження грошових коштів на поточні рахунки, відкриті в Банку, в обсязі не менше 100%. в 4-му кварталі 2018 р.. в 1-му кварталі 2019 р.. в 2-му кварталі 2019 р.. в 3-му кварталі 2019 р.. в 4-му кварталі 2019 р.. в 1-му кварталі 2020 р.. в 2-му кварталі 2020 р.. в 3-му кварталі 2020 р., в 4-му кварталі 2020 р.. в 1-му кварталі 2021 р.;

- штраф у вигляді неустойки (0,5% від максимального розміру ліміту овердрафту) у розмірі 4 700,00 грн, за порушення умов п. 9.2.3. Договору овердрафту в частині не виконання, в термін до 25 жовтня 2018 року, надати підтвердження з ПАТ «М1Б» про закриття овердрафту та надання довідки до АТ «Ощадбанк» про відсутність кредитної заборгованості перед ПАТ «МІБ».

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Частиною першою ст.548 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Аналізуючи погоджену сторонами договірну відповідальність, суд враховує, що в силу приписів ст. 6, ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 9.2. договору протягом строку дії договору Позичальник зобов`язаний:

Без попереднього письмового узгодження Банком:

1)не укладати будь-які договори щодо падання будь-якої фінансової допомоги та отримання поворотної фінансової допомоги (їх різновиди, в тому числі договори позики) та не надавати будь-яку фінансову допомогу і не отримувати поворотну фінансову допомогу, не вносити в укладенні до підписання цього Договору договори зміни щодо збільшення сум та строків надання будь-якої фінансової допомоги (її різновидів) чи повернення фінансової допомоги наданої/отриманої в будь - який формі:

2)не укладати будь-які кредитні договори, не вносити в договори, укладення до підписання цього Договору, зміни щодо збільшення сум та строків повернення наданих/отриманих кредитних коштів:

3)не проводити емісію цінних паперів (п. 9.2.1. договору).

Пунктом 9.2.2. договору передбачено, що починаючи з 01 числа другого календарного місяця від дати укладання цього Договору Овердрафту забезпечити щоквартальне надходження грошових коштів на поточні рахунки, відкриті в Банку, в обсязі 100 відсотків від усіх надходжень.

Згідно із пунктом 9.2.3. договору в термін до 25.10.2018 року надати підтвердження з ПАТ «МІБ» про закриття овердрафту та надання довідки до АТ «Ощадбанк» про відсутність кредитної заборгованості перед ПАТ «МІБ».

Відповідно до пункту 9.4. договору у разі ненадання або несвоєчасного надання Позичальником документів, що підтверджують фінансовий стан Позичальника. Позичальник повинен сплатити на користь Банку неустойку в розмірі 0.05% від суми Кредиту (за кожен випадок ненадання документів).

Таким чином, уклавши договір сторони передбачили відповідальність позичальника з урахуванням принципу свободи договорів.

Заявлені позивачем штрафні санкції підтверджені відповідними доказами, які містяться в матеріалах справи та не спростовані відповідачем.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду відповідач не подав до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

При прийняті рішення по даній справі судом прийнято до уваги, що відповідачем не було надано ні доказів погашення заборгованості, ні власного контррозрахунку заборгованості.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що заявлений позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати на судовий збір підлягає віднесенню на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 130, 185, 191, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металцентр "Сігма" (вул. Київська, буд. 136-Б, м. Вінниця, 21100, ) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк" в особі філії - Вінницьке обласне управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк" (вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050, ) 931 552,38 грн сума основного боргу, 212 173,02 грн сума процентів, 21 360,79 грн - 3% річних, 16 814,37 грн - штраф у вигляді 0,5% від розміру ліміту овердрафту, що діяв на дату порушення, за кожен факт такого порушення, 4 700,00 грн - штраф у вигляді неустойки 0,5% від розміру ліміту овердрафту, що діяв на дату порушення, за кожен факт такого порушення, 25 562,62 грн - штрафу у вигляді неустойки 0,5% від розміру ліміту овердрафту, що діяв на дату порушення, за кожен факт такого порушення, 4 700,00 грн - штрафу у вигляді неустойки 0,5% від максимального розміру ліміту овердрафту та 18 254,31 грн витрат зі сплати судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на електронну адресу позивача - .

Повне рішення складено

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Госпітальна, 12-Г, м. Київ, 01001; вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050)

3 - відповідачу (вул. Київська, буд. 136-Б, м. Вінниця, 21100)