ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2022 р. Справа№ 910/17227/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

розглянувши без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України,

матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Чанта Маунт»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022

у справі № 910/17227/21 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод гофротари «Придніпровський»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чанта Маунт»

про стягнення 70 308,90 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод гофротари «Придніпровський» (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чанта Маунт» (далі-відповідач) про стягнення 70 308, 90 грн, з яких: 8 788, 00 грн - 3 % річних, 29 243, 73 грн - інфляційні втрати та 32 277, 17 грн - пені.

1.2. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 62 від 28.10.2020.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод гофротари «Придніпровський» задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чанта Маунт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод гофротари «Придніпровський» 31 267 грн 70 коп - пені, 8 786 грн 76 коп. - 3 % річних, 29 243 грн 73 коп - інфляційних втрат, 2 237 грн 37 коп - судового збору та 10 000 грн 00 коп - витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 10.02.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Чанта Маунт» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі № 910/17227/21, в якій апелянт просить скасувати вказане рішення суду повністю, ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 25921,04 грн пені, 8786,76 грн 3% річних, 24 583,30 грн інфляційних втрат, 2237,37 грн судового збору. У задоволенні позовних вимог про стягнення 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції при винесенні оспорюваного рішення не застосував положення ст. 258 Цивільного кодексу України та п. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, що призвело до стягнення з відповідача завищених сум штрафних санкцій. Зокрема, відповідно до розрахунку відповідача розмір пені за порушення грошового зобов`язання складає 25 921,04 грн. Також, апелянт вказує на те, що інфляційні збитки складають 24 583,30 грн.

4.2. Крім того, апелянт зазначає, що у відзиві на позовну заяву ним було повністю спростовано та доведено, що витрати на правову допомогу є необґрунтованими, нерозумними, не підтвердженими, неспівмірними із складністю справи та завищеними, які суд першої інстанції проігнорував при ухваленні рішення. Вважає, що надана довідка про оплату послуг до договору про надання адвокатських послуг від 08.10.2021 виписана адвокатом, не має відношення до відносин між позивачем та адвокатом в рамках договору № 08/79 про надання правничої (правової) допомоги від 08.10.2021, при цьому будь-яких інших розрахункових документів на підтвердження не долучено, зокрема таких як копія платіжного доручення, касовий ордер тощо.

4.3. Вважає, що можливо припустити, що витрати на правничу допомогу, які заявляє позивач, є абсолютно недоцільними та безпідставними. Дані обставини також підтверджує і відсутність підписаного між сторонами договору первинного бухгалтерського документу про прийняття таких послуг, тобто акту надання послуг, відсутність будь-яких належних платіжних документів, передбачених законодавством та які підтверджують реальність понесення витрат.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 05.09.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якій позивач просить залишити судове рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/17227/21 без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Чанта Маунт» без задоволення.

5.2. У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що наведені відповідачем розрахунки пені не відповідають вимогам ст. 232 Господарського кодексу України щодо періоду нарахування і строку виникнення заборгованості і тому не можуть бути прийняті до уваги. При цьому судом першої інстанції перевірено наданий позивачем розрахунок пені та 3% річних та здійснено власний розрахунок. Стягнута сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн визначена судом першої інстанції виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на предмет спору та з урахуванням заперечень відповідача.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2022, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Чанта Маунт" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі № 910/17227/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чанта Маунт" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі № 910/17227/21 залишено без руху та зазначено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, Товариство з обмеженою відповідальністю "Чанта Маунт" має право усунути недоліки, а саме надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору.

6.3. 29.07.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Чанта Маунт" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява № б/н від 25.07.2022 про усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до якої, скаржник надає докази сплати судового збору.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/17227/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Чанта Маунт" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022, постановлено справу № 910/17227/21 за вказаною апеляційною скаргою розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

7. Інші процесуальні дії у справі не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 28.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод гофротари «Придніпровський» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чанта Маунт» (покупець) було укладено договір поставки № 62, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю товар, визначений сторонами у специфікації до цього договору (далі - товар), а покупець - прийняти й оплатити товар на умовах та в порядку, визначених цим договором. Детальна характеристика та вимоги щодо товару визначаються сторонами у додатку № 2 до цього договору (а.с. 4-11).

8.2. Згідно з п. 1.2 договору постачальник зобов`язується поставляти товар окремими партіями в кількості і асортименті, погоджених в письмовій формі з постачальником на кожну окрему партію товару, відповідно до умов цього договору.

8.3. Відповідно до п. 2.5. договору, оплата за поставлений товар здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахунку грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати поставки товару на склад покупця і підписання сторонами видаткових накладних з вирахуванням вартості забракованого товару.

8.4. За умовами п. 7.2. договору, за несвоєчасну оплату за даним договором, постачальник має право застосувати до покупця відповідальність у вигляді стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення платежу, але не більше 10 % від суми несвоєчасно оплаченого товару покупцем.

8.5. Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2020 року (п. 9.1. договору).

8.6. Відповідно до п. 9.2 договору, в разі, якщо за тридцять календарних днів до закінчення строку дії цього договору жодна сторона не виявить бажання розірвати його, то дія даного договору автоматично продовжується на кожен наступний рік на тих же умовах.

8.7. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 508 309, 17 грн, що підтверджується видатковими накладними № РН-003113 від 07.12.2020 на суму 92 373, 36 грн, № РН-003186 від 13.12.2020 на суму 94 248, 20 грн, № РН-0000076 від 15.01.2021 на суму 147 459, 42 грн., № РН-0000050 від 13.01.2021 на суму 174 228, 19 грн, які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств, а також виставленими на оплату рахунками-фактури № СФ-0003170 від 07.12.2020, № СФ-0003251 від 13.12.2020, № СФ-0003520 від 13.01.2021, № СФ-0003544 від 15.01.2021 (а.с. 15, 18, 21, 24, 27-30).

8.8. Проте, відповідач за поставлений товар у повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод гофротари «Придніпровський» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чанта Маунт» про стягнення заборгованості у розмірі 442 423, 97 грн за поставлений товар згідно договору № 62 від 28.10.2020.

8.9. Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.08.2021 у справі № 910/7516/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод гофротари «Придніпровський» задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чанта Маунт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод гофротари «Придніпровський» 435 309 (чотириста тридцять п`ять тисяч триста дев`ять) грн 13 коп. основного боргу, 6 529 (шість тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) грн 64 коп. витрат по сплаті судового збору, 22 138 (двадцять дві тисячі сто тридцять вісім) грн 17 коп. витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині в позові відмовлено повністю (а.с. 39-44).

8.10. Судом у справі № 910/7516/21 встановлено, що позивач передав, а відповідач прийняв товар вартістю 508 309,17 грн згідно договору № 62 від 28.10.2020. В свою чергу, згідно платіжних доручень № 163 від 01.02.2021 на суму 30 000, 00 грн та № 201 від 02.02.2021 на суму 43 000, 00 грн відповідачем здійснено часткову оплату гафроящиків згідно рахунку-фактури № 3251 від 13.12.2020 в загальному розмірі 73 000, 00 грн.

8.11. Тож, судом у справі № 910/7516/21 встановлено, що відповідач в порушення взятих на себе за договором зобов`язань вартість поставленого товару у визначений строк не сплатив, в зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка становить 435 309, 17 грн (508 309, 17 грн - 73 000, 00 грн).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із несвоєчасним здійсненням відповідачем оплати заборгованості за договором поставки № 62 від 28.10.2020 у розмірі 435 309 грн 13 коп, стягнутого за рішенням Господарського суду міста Києва від 26.08.2021 у справі № 910/7516/21.

9.2. З урахуванням п. 2.5. договору за видатковою накладною № РН-003113 від 07.12.2020 відповідач мав здійснити оплату 06.01.2021, за видатковою накладною № РН-003186 від 13.12.2020 - 12.01.2021, за видатковою накладною № РН-0000076 від 15.01.2021 - 14.02.2021, за видатковою накладною № РН-0000050 від 13.01.2021 - 12.02.2021.

9.3. Оплата за вказаними видатковими накладними та рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2021 у справі № 910/7516/21 здійснена відповідачем 05.10.2021, про що свідчить платіжне доручення № 3342 від 05.10.2021 (а.с. 45).

9.4. Таким чином, за видатковою накладною № РН-003113 від 07.12.2020 прострочка має місце з 07.01.2021, видатковою накладною № РН-003186 від 13.12.2020 - з 13.01.2021, за видатковою накладною № РН-0000076 від 15.01.2021 - з 15.02.2021, за видатковою накладною № РН-0000050 від 13.01.2021 - з 13.02.2021.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про виконання відповідачем грошових зобов`язань зі сплати боргу з порушенням строків, встановлених договором, а саме п. 2.5. договору.

10.2. Також, колегія суддів погоджується із розрахунком пені, 3% річних та інфляційних втрат, наведених судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

10.3. Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині визначеного розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє аргументи апелянта щодо не застосування судом першої інстанції при нарахуванні пені положень ст. 258 Цивільного кодексу України, оскільки судом першої інстанції здійснено перерахунок заявленої позивачем до стягнення суми пені з урахуванням шестимісячного строку для нарахування пені, що відповідає ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

11.2. Колегія суддів також відхиляє твердження апелянта щодо неправильного нарахування 3% річних та інфляційних втрат, оскільки розрахунок суду першої інстанції, наведений в оскаржуваному рішенні, є арифметично вірним. При цьому з наданого апелянтом розрахунку сум пені, 3 % річних та інфляційних втрат вбачається, що останній не містить розрахунку за кожною із видаткових накладних.

11.3. В частині тверджень апелянта про стягнуту суму витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

11.4. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучено до матеріалів справи копію договору № 08/79 на надання правничої (правової) допомоги від 08.10.2021 та копію довідки про оплату послуг (а.с. 33-36).

11.5. Відповідно до п. 4 договору вартість послуг з договору визначається в сумі 20 000,00 грн, яка складається з вивчення документів, складання позовної заяви, участі у судових засіданнях.

11.6. Судом першої інстанції вимогу позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково у розмірі 10 000,00 грн з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, поданих позивачем доказів на підтвердження обсягу виконаних робіт на надання правової допомоги, співмірності заявленої позивачем суми із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). При цьому вказано, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвокатів не є співмірним із складністю даної справи.

11.7. Як роз`яснено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

11.8. Таким чином, сторона не зобов`язана надавати докази фактичної сплати вартості послуг адвоката станом на день прийняття рішення, у зв`язку з чим твердження апелянта про відсутність розрахункових документів є необґрунтованими.

11.9. Щодо посилань апелянта про те, що довідка до договору про надання адвокатських послуг містить відомості про договір від 08.10.2021, в той час як договір, долучений до матеріалів справи містить не лише дату, а й відповідний № 08/79, то колегія суддів зазначає, що відсутність номеру договору у відповідній довідці не може слугувати єдиною підставою для зменшення розмір витрат на правничу допомогу.

11.10. Належних доказів на підтвердження неспівмірності, нерозумності, необгрунтованості, непідтвердженості та завищеності розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн апелянтом не надано.

11.11. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Відповідачем порушено права на інтереси позивача в частині належного виконання зобов`язань по оплаті вартості поставленого товару за договором поставки № 62 від 28.10.2020.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України: «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

13.7. Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

13.8. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

13.9. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

13.10. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

13.11. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

13.12. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

13.13. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

13.14. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

13.15. Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що:

« 1.Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ь2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами».

13.16. Частиною 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

13.17. Згідно із ч. 5, 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

13.18. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.19. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.20. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України)

13.21. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі № 910/17227/21 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чанта Маунт» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі № 910/17227/21 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чанта Маунт» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі № 910/17227/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі № 910/17227/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Чанта Маунт».

4. Справу № 910/17227/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.10.2022.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко