УХВАЛА

20 жовтня 2022 року

м. Київ

Cправа № 5015/118/11

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Картере В. І., Огородніка К. М.,

за участю секретаря судового засідання Багнюка І.І.,

за участю представників учасників справи:

ФОП Гаврилюк О. Р. - особисто в режимі відеоконференції,

представники інших учасників справи в судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.04.2022

у складі колегії суддів: Гриців В. М., Зварич О. В., Малех І. Б.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування"

до Фізичної особи-підприємця Гаврилюка Олександра Романовича

про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 15.11.2017 № 03/11, укладеного Приватним підприємством "Фірма "Галич-Кабель" з Фізичною особою-підприємцем Гаврилюком Олександром Романовичем, та про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 20.12.2018 № 05/12, укладеного Приватним підприємством "Мібул" з Фізичною особою-підприємцем Гаврилюком Олександром Романовичем,

у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач",

В С Т А Н О В И В:

17.05.2010 ухвалою Господарського суду Львівської області порушено провадження у справі № 5015/118/11 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" (далі - ТОВ "УК "Львівський Автонавантажувач") за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та здійснюється на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду Львівської області від 15.07.2011.

14.12.2016 ухвалою Господарського суду Львівської області залучено до участі у справі №5015/118/11 в якості уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування" (далі - ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування").

26.11.2019 ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" (уповноважена особа засновників боржника в межах справи № 5015/118/11 подало позовну заяву про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги №03/11, укладеного 15.11.2017 між Приватним підприємством "Фірма "Галич-кабель" (далі - ПП "Фірма "Галич-кабель") та Фізичною особою - підприємцем Гаврилюком Олександром Романовичем (далі - ФОП Гаврилюк О. Р.) та договору про відступлення прав вимоги № 05/12, укладеного 20.12.2018 між Приватним підприємством "Мібул" (далі - ПП "Мібул") та ФОП Гаврилюком О. Р.

Позивач, зокрема, вказує на те, що договори про відступлення прав вимоги направлені на перехід до ФОП Гаврилюка О. Р. вимог правонаступників ПАТ "Укрсоцбанк" за договором невідновлювальної кредитної лінії №600/21-93 від 23.08.2007 загальною вартістю 937 056,87 грн за ціною 25 100 грн. Отже, на думку позивача, ці договори є договорами факторингу. Проте ФОП Гаврилюк О. Р. не є фінансовою установою і тому не має права надавати фінансові послуги та не може бути кредитодавцем за кредитним договором.

05.08.2020 ухвалою Господарського суду Львівської області у справі №5015/118/11 заяву уповноваженої особи учасників боржника ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" задоволено. Визнано недійсним договір про відступлення прав вимоги №03/11 від 15.11.2017, укладений ПП "Фірма "Галич-Кабель" з ФОП Гаврилюком О. Р.; визнано недійсним договір про відступлення прав вимоги №05/12 від 20.12.2018, укладений ПП "Мібул" з ФОП Гаврилюком О. Р.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що спірні договори за своєю правовою природою (незважаючи на назву як договір про відступлення права вимоги та п. 3.7 договорів, в яких вказано, що договір тлумачиться як операція купівлі-продажу, а не факторингу) є договором факторингу. Цесія (уступка права вимоги) є одним з обов`язкових елементів відносин факторингу. ФОП Гаврилюк О. Р. у розумінні Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" не є фінансовою установою, яка може надавати фінансові послуги. Суд урахував правову позицію наведену у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №909/968/16 від 11.09.2018.

14.12.2020 постановою Західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ФОП Гаврилюка Олександра Романовича задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 05.08.2020 у справі №5015/118/11 скасовано, закрито провадження у справі №5015/118/11 за позовом ТОВ Львівські заводи автомобілебудування до відповідача ФОП Гаврилюка О.Р. про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги, відкрите в межах справи про банкрутство ТОВ "УК "Львівський Автонавантажувач".

12.10.2021 постановою Верховного Суду у справі №5015/118/11, зокрема, касаційну скаргу ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 (щодо закриття провадження у справі №5015/118/11 за позовом ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" до відповідача ФОП Гаврилюка О.Р. про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги) у справі № 5015/118/11 задоволено частково. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 скасовано, а справу № 5015/118/11 у скасованій частині передано на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

19.04.2022 постановою Західного апеляційного господарського суду скасовано ухвалу Господарського суду Львівської області від 05.08.2020 та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" про визнання недійсними договору про відступлення прав вимоги від 15.11.2017 № 03/11, укладеного між ПП "Фірма "Галич-кабель" та ФОП Гаврилюком О. Р., та договору про відступлення прав вимоги від 20.12.2018 № 05/12, укладеного між ПП "Мібул" та ФОП Гаврилюком О. Р., відмовлено.

Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що оскаржувані договори про відступлення прав вимоги не вплинули на визнаний судом розмір вимог кредиторів до ТОВ "УК "Львівський Автонавантажувач". Також за висновком суду апеляційної інстанції, позивач не уповноважений заявляти позов в інтересах ТОВ "УК "Львівський Автонавантажувач" та не обґрунтував і не довів, яким чином спірні правочини порушують його права чи охоронювані законом інтереси, як уповноваженої особи учасників боржника.

02.08.2022 ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.04.2022 у справі № 5015/118/11 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Львівської області від 05.08.2022 у цій справі.

Скаржник наполягає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми права всупереч висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14, від 16.12.2021 у справі № 916/2796/20, від 27.11.2019 у справі № 916/2624/18, від 05.09.2019 у справі № 5015/118/11, від 21.03.2018 у справі № 910/2489/17, від 11.09.2018 справі № 909/968/16, від 11.12.2019 у справі № 761/20611/17, від 31.10.2018 у справі № 465/646/11, від 26.10.2018 у справі № 923/151/17, від 04.09.2019 у справі № 906/1174/18.

При цьому, скаржник стверджує, що ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування", як уповноважена особа учасників ТОВ "УК "Львівський Автонавантажувач", заінтересована в розгляді даного спору та має право на подання відповідного позову, оскільки позитивне рішення впливатиме першочергово на права боржника - повернення активів останнього/зменшення суми кредиторських вимог до боржника та можливість використання коштів боржника для погашення вимог інших кредиторів, що в свою чергу впливатиме на засновників - можливість отримання активів боржника, що залишаться після завершення ліквідації товариства, або накладення субсидіарної відповідальності на засновників у разі недостатності коштів боржника.

На думку скаржника, Західний апеляційний господарський суд, обмежившись лише неправильною констатацією відсутності права уповноваженої особи учасників на подання позовної заяви, не перевірив законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Львівської області від 05.08.2020 у справі №5015/118/11.

Скаржник вказує, що за оспорюваними договорами №03/11 від 15.11.2017 та № 05/12 від 20.12.2018, які за своєю природою є договорами факторингу, відбувся перехід до ФОП Гаврилюка О. Р вимог загальною вартістю 937 056,87 грн, а ФОП Гаврилюк О. Р., намагаючись бути "фактором" у цих зобов`язаннях, в свою чергу, здійснив оплату ПП "Фірма "Галич-кабель" за загальною ціною 25 100 грн. Проте, на думку скаржника, при укладенні оспорюваних договорів №03/11 від 15.11.2017 та № 05/12 від 20.12.2018 (договорів факторингу) не було дотримано законодавчої вимоги про суб`єктний склад, оскільки ФОП Гаврилюк О. Р. у розумінні Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" не є фінансовою установою, яка може надавати фінансові послуги. Недотримання вимог законодавства щодо суб`єктного складу у договорах факторингу свідчить про порушення ч. 1 ст. 203 ЦК України, що в свою чергу призводить до необхідності застосування ч. 1 ст. 215 ЦК України про недійсність правочину.

29.08.2022 ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі № 5015/118/11 за касаційною скаргою ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.04.2022, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 22.09.2022.

22.09.2022 в судовому засіданні оголошено перерву до 20.10.2022.

Під час підготовки даної справи № 5015/118/11 до судового розгляду, колегією суддів касаційної інстанції з`ясовано, що 06.07.2022 ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду справу № 206/4841/20 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав необхідності для відступу (шляхом конкретизації) від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у її постановах від 31.10.2018 у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18), від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) про те, що "відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор-банк або інша фінансова установа" та що "відступлення права вимоги за кредитними і забезпечувальними договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації".

15.09.2022 ухвалою Великої Палати Верховного Суду справу № 206/4841/20 прийнято до розгляду та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 09.11.2022.

Предметом судового розгляду у даній справі № 5015/118/11 постало питання оспорення договорів відступлення прав вимоги на користь фізичної особи-підприємця, які, як стверджує позивач, за своєю суттю є договорами факторингу.

Враховуючи викладене, з метою формування єдиної правозастосовчої практики щодо розмежування правочинів факторингу, цесії та купівлі-продажу прав у кредитних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав зупинити касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.04.2022 у справі № 5015/118/11 до оприлюднення Великою Палатою Верховного Суду повного тексту рішення у справі № 206/4841/20.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Керуючись пунктом 7 частини першої статті 228, пунктом 11 частини першої статті 229, статтями 234, 235, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

У Х В А Л И В :

1. Зупинити касаційне провадження у справі № 5015/118/11 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.04.2022 до оприлюднення Великою Палатою Верховного Суду повного тексту рішення у справі № 206/4841/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді В. Картере

К. Огороднік