ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

21.10.2022 Справа № 917/1305/22

Суддя Іванко Л.А., розглянувши заяву Товариства з обменженою відповідальністю "Трафік-Авто-Транс" про забезпечення позову, до подачі позовної заяви,

встановив:

19.10.2022 до Господаського суду Полтавської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Трафік-Авто-Транс" (вх.№ 1411/22) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «Лубенське шляхово - будівельне управління №9», а саме, на:

1) Квартиру, загальною площею 17,1 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 02;

2) Земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею

0,1478, кадастровий номер :08:001:0099, розташована за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2;

3) Земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, кадастровий номер :08:001:0098, розташована за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2;

4) Житловий будинок, загальною площею 45,8 кв.м, розташована за адресою Полтавська область, Великобагачанський p., с. Коноплянка, вулиця Шевченка, будинок 18, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2;

5) Комплекс (будівлі по участку №1 Лубенського ШБУ-9), розташований за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вулиця Радянська, будинок 210; реєстраційний номер майна 2921111, вартістю 527 095,35 грн.;

6) Адмін будівлю, загальною площею 481,1 кв.м, розташований за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вулиця Радянська, будинок 210, реєстраційний номер майна 16463042, вартістю 275 195,05 грн.;

7) Нежитлову будівлю, газорегуляторний пункт, загальною площею 34,5 га, розташована за адресою Полтавська область, Лубенський p., с. Засулля, вулиця Комсомольська, будинок 151а;

8) Ангар для зберігання автотранспорту, загальною площею 752,7 кв.м, розташований за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вулиця Радянська, будинок 210, реєстраційний номер майна 37050544;

9) Ангар для зберігання дорожньої техніки, загальною площею 1004,6 кв.м, розташований за адресою Полтавська область, м. Лубни, вулиця Радянська, будинок 210, реєстраційний номер майна 37051739,

та шляхом заборони всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь - яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, перелічене вище.

В обгрунтування поданої до суду заяви про забезпечення позову, заявник зазначає, що станом на 17.10.2022 існує заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Трафік-Авто-Транс", що становить 12814313,43 грн., за Договором поставки щебня №ТАТ-2808/20 від 01.09.2020.

При цьому, заявник стверджує, що заборгованість є безумовною (підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними та залізничними накладними) та існує досить тривалий час - виникла в грудні 2021 року; Постачальник (ТОВ "Трафік-Авто-Транс") ухиляється від виконання зобов`язання. Єдиною гарантією виконання зобов`язання Покупцем, є наявне в нього нерухоме майно, яке, на думку заявника може бути умисно відчужене протягом часу розгляду справи судом.

Тож, на переконання заявника, забезпечення зобов`язання у вигляді арешту нерухомого майна до пред`явлення позовної заяви про стягнення заборгованості є необхідним заходом, співмірним із вимогами щодо стягнення заборгованості, спрямований на запобігання ймовірним порушенням прав заявника.

Заявник вважає, що вказаним заходом забезпечення позову (арештом нерухомого майна) буде забезпечено збалансованість інтересів сторін, між вжитим заходом забезпечення позову і предметом позову наявний прямий зв`язок, обраний захід спроможний забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених прав або інтересів заявника, натомість, у випадку його невжиття, відсутня змога запобігти можливим порушенням прав позивача.

Розглянувши заяву ТОВ "Трафік-Авто-Транс" про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Однак, заявник не надав належних доказів на підтвердження того, що його контрагент має дійсний намір ухилятися від виконання рішення суду у цій справі.

Саме лише припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення ефективного поновлення прав заявника через відчуження нерухомого майна, - без підтвердження даних обставин відповідними доказами, не може слугувати підставою для однозначного висновку про неможливість чи істотне ускладнення в майбутньому виконання судового рішення в даному спорі.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких його вживають. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із вартістю майна, на яке заявник вимагає накласти арешт, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому, обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення його законних вимог.

Недоведення заявником дійсної необхідності забезпечення позову, а також недотримання у разі застосування конкретних заходів забезпечення зазначених критеріїв співрозмірності та збалансованості інтересів сторін є підставою для відмови у задоволенні заяви учасника справи про забезпечення позову. Така ж правова позиція викладена у постанові КГС Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 910/8682/18.

Обраний заявником спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначене нерухоме майно не є адекватним і не відповідає вимогам, на забезпечення яких прохають їх вжити. Вжиття цих заходів забезпечення може призвести до порушення прав власника - ТОВ "Лубенське шляхово-будівельне управління №9" щодо володіння, користування, розпорядження належним йому майном, та до втручання в його господарську діяльність.

Вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати визначені законодавством повноваження.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява ТОВ "Трафік-Авто-Транс" про вжиття визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

До того ж, обраний спосіб забезпечення позову не співвідноситься з предметом позову, відсутній кокретний зв"язок між вказаними заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог. Так зазначено, що предметом майбутнього позову є розрахунки за поставлений щебінь, а не визнання права власності на зазначене нерухоме майно, про накладення арешту на яке просить заявник.

Отже, заявником не доведено те, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Крім того, всупереч наведеним вище положенням, заява про забезпечення позову не обґрунтована належними доказами та базується лише на власних міркуваннях та припущеннях заявника, а тому, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Трафік-Авто-Транс" про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановленні ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами визначеними статтями 253-259 ГПК України.

Суддя Іванко Л.А.