РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.10.2022Справа № 910/5963/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес АгроІнвест"

до Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка"

про стягнення 629 871,54 грн,

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Антарес АгроІнвест" (далі - позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка" (далі - відповідач) про стягнення 629 871,54 грн, з яких 550 123,26 грн - заборгованість, 43 105,55 грн - пеня, 32 347,25 грн - втрати від інфляції, 4 295,48 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 31/05 від 31.05.2021 в частині оплати наданих у період червень 2021 року - березень 2022 року послуг у встановлений таким договором строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 відкрито провадження у справі № 910/5963/22 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Так, ухвала суду від 18.07.2022 була отримана позивачем та відповідачем 28.07.2022, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які долучені до матеріалів справи.

28.08.2022 від відповідача, з пропуском встановленого строку, надійшов відзив на позовну заяву, в якому також міститься клопотання про поновлення строку для подання відзиву на позов.

У вказаному клопотанні відповідачем вказується, що виробничі потужності його підприємства знаходяться на території Київської області (Гостомельске ОТГ) та Сумської області, у зв`язку з військовою агресією вимушено зупинено господарську діяльність.

Відхиляючи заявлені позовні вимоги, відповідач вказав, що умовами додатку № 1 до укладеного між сторонами договору погоджено надання послуг на суму 3 872 000,00 грн, у той час, як позивачем послуг з перевезення надано на суму 4 888 413,53 грн, а відповідачем такі послуги оплачені в розмірі 4 338 290,27 грн. Тобто, за твердженням відповідача, ним повністю оплачені послуги з перевезення, які обумовлені сторонами в додатку до договору, а інші послуги були надані позивачем поза межами ціни договору та здійснювались на підставі актів та рахунків на оплату, проте такими документами на встановлено строків оплати наданих послуг, а позивач не звертався до відповідача з вимогою про оплату послуг на суму 550 123,26 грн, у зв`язку з чим вимоги про стягнення заборгованості за такі послуги, на переконання відповідача, є передчасними. Також відповідач посилається на настання форс-мажорних обставин з 24.02.2022, а саме нанесення збитків бойовими діями, що вплинуло та впливає на господарську діяльність відповідача.

Крім того, у відзиві на позов відповідачем заявлено клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) представників сторін.

Щодо клопотання відповідача про поновлення строку для подання відзиву на позов, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, якою регламентується особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, строк для подання відзиву на позов при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження встановлений законом та може бути поновлений судом за заявою учасника справи, якщо суд визнає причини його пропуску поважними.

Суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває станом на момент розгляду даної справи.

За вказаних обставин, суд вважає причини пропуску для подання відзиву на позов поважними та вбачає підстави для поновлення відповідачу строку для подання відзиву на позов.

Щодо клопотання відповідача про розгляд даної справи з повідомленням викликом представників сторін, суд зазначає про таке.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Водночас, згідно ч. 7 вказаної норми, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Проте відповідачем таке клопотання заявлено не в строк для подання відзиву на позов, крім того, відповідачем не обґрунтовано необхідності призначення судового засідання, у зв`язку з чим, суд відмовляє в задоволенні вказаного клопотання відповідача.

08.09.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем заперечуються доводи відповідача, викладені у відзиві на позов.

22.09.2022 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення на такі вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

31.05.2021 між Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка" (замовник) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес АгроІнвест" (перевізник) укладено договір № 31/05 на послуги перевезення, навантаження вантажу, яким врегульовано взаємовідносини сторін при наданні перевізником замовникові послуг з перевезення, навантаження вантажів, що вказані у додатках до договору (далі - вантаж) (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору, перевізник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених договором, надавати послуги з перевезення, навантаження вантажу з Залуцького кар`єру Роменського р-ну, Сумської області до призначення складу сировини на території цегельного заводу у с. Плавинище, Роменського р-ну, Сумської області, а замовник зобов`язався сплачувати за надання послуг по перевезенню, навантаженню вантажу встановлену плату, вказану в додатках до договору.

Згідно з п. 2.1 договору перевізник зобов`язується приймати, а замовник передавати для перевезення вантаж у строки та в обсягах, погоджених сторонами.

Конкретні умови щодо вартості перевезення, навантаження, термінів, об`єму та номенклатури вантажу, пункти завантаження, доставки та маршрути перевезення, обумовлюються додатково для кожного окремого перевезення в додатках до вказаного договору (п. 2.2 договору).

Відповідно од п. 2.3 договору сторонами погоджено, що додаток вважається оформленим належним чином, якщо він складаний в письмовій формі, підписаний уповноваженими представниками обох сторін та містить посилання на цей договір.

Згідно з п. 2.4 договору додатково на перевезення оформлюються товарно-транспортні накладні, що є підтвердженням надання послуг з перевезення вантажів і відповідно виконання зобов`язань за даним договором.

Як погоджено п. 2.5 договору, типи та кількість автомобілів, навантажувальної техніки, необхідних для надання послуг залежно від виду, обсягу та характеру перевезень, визначаються перевізником та замовником в п. 5 додатку № 1 до даного договору.

Відповідно до п. 2.6 договору загальна вартість послуг за даним договором (ціна договору) визначається як вартість всіх наданих перевізником послуг за весь період дії договору.

Оплата здійснюється у безготівковій формі на підставі наданого перевізником повного пакету документів: рахунків-фактур, актів приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг, ТТН з відміткою про доставку вантажу та податкових накладних, в національній валюті шляхом перерахування грошових коштів на поточних рахунок перевізника протягом 10 банківських днів з моменту фактичного надання послуг/виконання робіт перевізником та надання повного відсканованого пакету документів на їх оплату, передбаченого даним пунктом, з подальшою передачею їх оригіналів.

Оплата за надані послуги/виконані роботи здійснюється за графіком:

червень-вересень 2021 року - 60%, жовтень 2021 року - березень 2022 року - 40% (п. 2.7 договору).

Згідно з п. 2.8 договору, ціни, за якими розраховується вартість транспортних послуг, вказані в п.п. 1.1 додатку № 1 до цього договору, які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пп. 4.1.1 договору замовник зобов`язаний своєчасно оплачувати надані послуги, згідно виставлених рахунків-фактур та в строки, визначені даним договором.

При цьому, відповідно до пп. 4.2.3 договору, замовник має право припинити виконання зобов`язань за даним договором у випадку невиконання перевізником умов цього договору та додатків до нього, повідомивши про це іншу сторону за 5 днів шляхом надсилання відповідного повідомлення поштою/електронною поштою на адресу перевізника.

Відповідно до п. 8.1 договору вказаний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021, а в частині грошових зобов`язань - до повного виконання таких зобов`язань за цим договором.

Додатком № 1 від 31.05.2021 сторонами погоджено про надання послуг з перевезення, а саме за період червень-вересень 2021 року на суму 2 992 000,00 грн, а також послуг навантаження за той же період на суму 880 000,00 грн, погоджено, що загальна вартість послуг за цим договором складає 3 872 000,00 грн (2992000,00 + 880000,00).

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, позивачем за період з 30.06.2022 по 23.11.2021 надано відповідачу послуги з перевезення та навантаження на загальну суму 4 888 413,53 грн, що підтверджується підписаними між сторонами актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.06.2021, 12.07.2021, 21.07.2021, 31.07.2021, 11.08.2021, 25.08.2021, 31.08.2021, 13.09.2021, 21.09.2021, 30.09.2021, 01.10.2021, 11.10.2021, 21.10.2021, 29.10.2021, 11.11.2021, 22.11.2021, 23.11.2021.

Також надання позивачем відповідачу послуг з перевезення підтверджується підписаними між сторонами товарно-транспортними накладними.

У свою чергу, відповідачем сплачено позивачу грошові кошти в розмірі 4 338 290,27 грн, що підтверджується випискою з рахунку позивача, а також платіжними дорученнями, доданими до позовної заяви.

Вказана обставина не заперечується сторонами під час розгляду даної справи.

Позивач у позові зазначає, що у відповідача наявна заборгованість у розмірі 550 123,26 грн.

Відповідач, заперечуючи проти вказаних доводів, зазначає, що ним сплачені грошові кошти в розмірі 4 338 290,27 грн, у той час, як загальна вартість послуг погоджена сторонами в додатку № 1 до договору складає 3 872 000,00 грн, таким чином, відповідач, за його твердженням, повністю виконав свої зобов`язання за договором, а всі інші послуги були надані не в межах вищевказаного договору, оскільки сторонами не було внесено відповідних змін.

Враховуючи викладене, відповідачем вказується, що строк оплати послуг на суму 550 123,26 грн не настав, позаяк позивач не звертався до відповідача з вимогою про оплату таких послуг.

Також відповідач посилається на настання форс-мажорних обставин, оскільки підприємство відповідача було змушене зупинити господарську діяльність та евакуювати співробітників через активні бойові дії, а також на те, що відповідач зазнав збитків внаслідок збройної агресії.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність заявлених позивачем вимог, а також заперечень відповідача, суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Так, укладений між сторонами договір містить як елементи договору перевезення, оскільки позивач зобов`язався здійснювати перевезення вантажу, наданого відповідачем, так і елементи договору про надання послуг (навантаження товару).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Як визначено ст. 914 Цивільного кодексу України, перевізник і власник (володілець) вантажу в разі необхідності здійснення систематичних перевезень можуть укласти довгостроковий договір.

За довгостроковим договором перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а власник (володілець) вантажу - передавати для перевезення вантаж у встановленому обсязі. У довгостроковому договорі перевезення вантажу встановлюються обсяг, строки та інші умови надання транспортних засобів і передання вантажу для перевезення, порядок розрахунків, а також інші умови перевезення.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 вказаної норми, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, суд не погоджується з посиланнями відповідача на те, що ним виконані зобов`язання за договором в частині оплати погодженої у додатку № 1 вартості наданих послуг та тим, що неоплаченими лишилась частина послуг, яка була надана поза межами погодженої сторонами в додатку № 1 вартості з огляду на наступне.

Так, як підтверджується документами, які надані до матеріалів справи, сторонами дійсно перевищено кількість перевезеного та навантаженого вантажу та, відповідно, загальної вартості, погодженої у додатку № 1 до договору, та таке перевищення мало місце починаючи з жовтня 2021 року.

Проте, послуги перевезення та навантаження, надані позивачем відповідачу, починаючи з 21.10.2021 по 23.11.2021 повністю сплачені відповідачем з посиланнями на рахунки, які виставлялись в день підписання актів здачі-приймання виконаних робіт, тобто неоплаченою лишилась саме частина послуг, погоджених сторонами в додатку № 1.

Крім того, послуги (перевезення/навантаження) надавались позивачем відповідачу в період дії договору та належним чином приймались відповідачем без зауважень, що підтверджується підписаними між сторонами актами.

Щодо відсутності посилань у рахунках та актах на договір № 31/05 від 31.05.2021 як на підставу надання послуг, обумовлених таким договором, суд зазначає, що і рахунки-фактури та акти, починаючи від 30.06.2021 та у подальшому, також не містять посилань на укладений між сторонами договір, проте сторонами під час розгляду даної справи не доведено, що такі послуги надавались на іншій основі, ніж укладений між сторонами договір № 31/05 від 31.05.2021, зокрема, за окремими заявками чи іншим договором між сторонами.

Крім того, умовами договору відповідачу як замовнику надано право припинити виконання зобов`язань у випадку невиконання перевізником умов договору та додатків до нього, проте відповідачем продовжувалось приймання послуг понад погоджені сторонами у додатку № 1 до договору обсяги, строки та вартість, що свідчить про те, що сторонами своїми діями змінено погоджену в додатку № 1 загальну вартість договору.

Окрім того, як погоджено сторонами в п. 2.6 договору, загальна вартість послуг за даним договором (ціна договору) визначається як вартість всіх наданих перевізником послуг за весь період дії договору та, як вже зазначалось вище, послуги надавались позивачем відповідачу в період дії укладеного між ними договору.

Щодо посилань відповідача на настання форс-мажорних обставин, суд зазначає про наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Водночас, вказаними нормами встановлена можливість звільнення саме від відповідальності за порушення зобов`язання, а не звільнення від самого зобов`язання, зокрема, з оплати послуг.

Крім того, відповідачем під час розгляду даної справи не доведено, що виконання ним зобов`язання щодо оплати наданих послуг сталось внаслідок обставин непереборної сили, зокрема, повідомлення про прийняття та реєстрацію повідомлення про кримінальне правопорушення від 06.05.2022 щодо пошкодження майна товариства не може бути такою обставиною. Так само і повідомлення про настання форс-мажорних обставин, розміщене відповідачем на власному веб-сайті, не доводить настання для нього обставин непереборної сили саме щодо зобов`язання про здійснення розрахунку за наданні відповідачу послуги.

За вказаних обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 550 123,26 грн заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 4 295,48 грн 3% річних та 32 347,25 грн збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки таких вимог, суд зазначає, що такі розрахунки здійснені арифметично вірно, а відтак вимоги позивач у вказаній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 43 105,55 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.3 договору за прострочення оплати наданих послуг за цим договором понад 10 календарних днів замовник зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення оплати.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, суд не погоджується з обґрунтованістю такого розрахунку з огляду на те, що позивачем нарахування пені здійснено з 01.04.2022, у той час, як право на нарахування пені за умовами договору у позивача виникає в разі прострочення оплати послуг понад 10 календарних днів, таким чином, розмір пені мав розраховуватись відповідачем з 11.04.2022.

За розрахунком суду розмір пені за період з 11.04.2022 по 04.07.2022 становить 40 091,17 грн.

У задоволенні вимог про стягнення пені в розмірі 3 014,38 грн суд відмовляє.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених у даній справі позовних вимог.

Судові витрати по сплаті судового збору з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають покладенню на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 9 402,86 грн.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути Приватного акціонерного товариства «Слобожанська Будівельна Кераміка» (02002, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИКІЛЬСЬКО-СЛОБІДСЬКА, будинок 2/Б, код 21129873) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Антарес АгроІнвест» (42000, Сумська обл., місто Ромни, ВУЛИЦЯ МОНАСТИРСЬКА, будинок 4 - "З", код 42506276) основний борг в розмірі 550 123,26 (п`ятсот п`ятдесят тисяч сто двадцять три грн 26 коп.), 3 % річних в розмірі 4 295,48 грн (чотири тисячі двісті дев`яності п`ять грн 48 коп.), інфляційні втрати в розмірі 32 347,25 грн (тридцять дві тисячі триста сорок сім грн 25 коп.), пеню в розмірі 40 091,17 грн (сорок тисяч дев`яносто одну грн 17 коп.) витрати по сплаті судового збору в розмірі 9 402,86 грн (дев`ять тисяч чотириста дві грн 86 коп.).

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 19.10.2022.

Суддя О.Г. Удалова