ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1350/22

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Ловга В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Ільченко А.П. на підставі ордеру;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Укр газ ресурс до міського комунального підприємства „Миколаївводоканал про стягнення 2 889 291,67 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Укр газ ресурс (далі по тексту ТОВ „Укр газ ресурс) звернулося до господарського суду із позовною заявою до міського комунального підприємства „Миколаївводоканал (далі по тексту КП „Миколаївводоканал) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2 889 291,67 грн., яка складається із вартості поставленого природного газу у розмірі 2 506 720,62 грн. за лютий та березень 2022р., відшкодування послуг із замовлення потужності природного газу за січень-березень 2022р. у розмірі 22 390,55 грн., збитків від інфляції у розмірі 176 411,52 грн., 3% річних у розмірі 18 057,65 грн. та пені у розмірі 165 711,33 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань за умовами договору про постачання та замовлення потужності природного газу від 02.12.2021р.

КП „Миколаївводоканал у поданому до суду відзиві на позовну заяву було підтверджено факт невиконання грошових зобов`язань за договором. При цьому, відповідачем було наголошено, що основними категоріями споживачів підприємства виступають громадяни, бюджетні установи та інші юридичні особи, у яких наявна значна заборгованість за надані відповідачем послуги, що, в свою чергу, також впливає на спроможність КП „Миколаївводоканал виконувати власні грошові зобов`язання. Крім того, відповідачем зазначено, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та пошкодженням майна підприємства у зв`язку з бойовими діями на території Миколаївської області, наявні правові підстави для зменшення заявлених позивачем до стягнення штрафних санкцій на 90%.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

02.12.2021р. між ТОВ „Укр газ ресурс (Постачальник) та КП „Миколаївводоканал (Споживач) було укладено договір про постачання та замовлення потужності природного газу (для споживачів, які не є побутовими) №02/12-2021-н, відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу, код ДК 021:2015: 09120000-6 Газове паливо, 09123000-7 природний газ, (для споживачів, які не є побутовими) та здійснювати замовлення потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання газу, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу та потужність (компенсація втрати на транспортування природного газу) в розмірах, строки та порядку, що визначені цим договором.

Згідно з п. 2.7 договору №02/12-2021-н від 02.12.2021р. визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку: за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ. На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом З (трьох) робочих днів від дати отримання цих даних готує по два примірники акта приймання-передачі природного газу та акта приймання-передачі потужності за розрахунковий період, підписаних уповноваженою особою Постачальника. Споживач протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі природного газу та акта приймання-передачі потужності у разі відсутності зауважень зобов`язується підписати ці акти та передати по одному їх примірнику Постачальнику або падати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу та/або акта приймання-передачі потужності та визначити строки для усунення Постачальником зауважень.

Відповідно до п. п. 5.1, 5.2 договору №02/12-2021-н від 02.12.2021р. розрахунковий період за цим договором становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно (надалі - розрахунковий період або розрахунковий місяць або поточний місяць або звітний місяць). Оплата газу, спожитого за розрахунковий місяць, здійснюється за фактично поставлений газ протягом 20 (двадцяти) робочих днів від дати підписання уповноваженими особами обох сторін акта приймання-передачі природного газу за відповідний місяць. Оплата здійснюється за умови наявності в акті приймання-передачі природного газу за звітний місяць посилання на повний номер і дату укладання цього договору (останнього додаткового договору до цього договору) та вказаної вартості поставленого газу.

Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2 договору №02/12-2021-н від 02.12.2021р. оплата послуг з транспортування природного газу для внутрішніх віртуальних точок виходу з невизначеним фізичним розташуванням до газорозподільних систем (оплата потужності) здійснюється за фактичне замовлення потужності (згідно заявок) у розрахунковому місяці протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати підписання уповноваженими особами обох сторін акта приймання-передачі потужності за відповідний місяць. Оплата зазначених послуг здійснюється окремим платежем із зазначенням «оплата потужності». Оплата здійснюється за умови наявності в акті приймання-передачі потужності за розрахунковий місяць посилання на повний номер і дату укладання цього договору (останнього додаткового договору до цього договору) та вартості замовленої потужності.

Умовами пп. 7.2.1 п. 7.2 договору №02/12-2021-н від 02.12.2021р. визначено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених цим договором, Споживач сплачує на вимогу Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу до дня, що передує дню фактичного виконання зобов`язань.

Відповідно до п. п. 9.1-9.5 договору №02/12-2021-н від 02.12.2021р. сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за даним договором, якщо таке невиконання обумовлено настанням чи дією обставин непереборної сили, а саме: стихійного лиха та інших надзвичайних ситуацій техногенного, природного або екологічного характеру, пожежі, дій/актів державних органів, які неможливо було ні передбачити, ні уникнути і які підтверджуються документами, виданими компетентними органами. Сторона для якої виконання зобов`язань стало неможливим через дію обставин непереборної сили, повинна повідомити письмово іншу сторону про настання та наступне припинення дії обставин, що перешкоджають виконанню зобов`язань по даному договору, у 10-денний строк з моменту настання кожної події. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання чи припинення обставин непереборної сили позбавляє сторону права посилатися на них як на обставини, що звільняють від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором. Достатнім доказом настання і тривалості обставин непереборної сили буде довідка Торгово - промислової палати України або документ іншого компетентного органу. Якщо обставини непереборної сили діятимуть більше двох місяців підряд, кожна із сторін має право на одностороннє розірвання договору, направивши іншій стороні письмове повідомлення про це не пізніше ніж за 14 календарних днів до дати розірвання договору. До моменту розірвання договору сторони повинні провести взаємні розрахунки.

28.08.2022р. ТОВ „Укр газ ресурс було складено акт приймання-передачі природного газу №УГР00001145, з якого вбачається, що вартість спожитого КП „Миколаївводоканал у лютому 2022р. природного газу складає 1 367 674,40 грн. Крім того, позивачем було виставлено відповідачу рахунок №1179 від 28.02.2022р. на суму 1 367 674,40 грн.

31.03.2022р. ТОВ „Укр газ ресурс було складено акт приймання-передачі природного газу №УГР00001460, з якого вбачається, що вартість спожитого КП „Миколаївводоканал у березні 2022р. природного газу складає 1 139 046,22 грн. Крім того, позивачем було виставлено відповідачу рахунок №1510 від 31.03.2022р. на суму 1 139 046,22 грн.

27.05.2022р. ТОВ „Укр газ ресурс звернулось до КП „Миколаївводоканал із претензією №1505, відповідно до якої позивач просив сплатити заборгованість за спожитий природний газ у загальному розмірі 2 529 111,17 грн.

Листом від 15.06.2022р. ТОВ „Оператор газотранспортної системи України" у відповідь на адвокатський запит, направлений в інтересах позивача, було повідомлено, що обсяг природного газу, спожитий КП „Миколаївводоканал з 01.02.2022р. по 28.02.2022р., складає 42 739,98 куб. м; з 01.03.2022р. по 31.03.2022р. 35 595,31 куб метрів.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до КП „Миколаївводоканал, ТОВ „Укр газ ресурс було наголошено, що відповідачем в порушення прийнятих на себе зобов`язань не було оплачено вартості спожитого у лютому та березні 2022р. природного газу, а також не відшкодовано вартості послуг із замовлення потужності природного газу у січні-березні 2022р., що стало підставою для звернення позивача до господарського суду із даними позовними вимогами. При цьому, в процесі вирішення судом даного спору позивачем було наголошено про відсутність правових підстав для задоволення заявленого відповідачем клопотання про зменшення штрафних санкцій на 90%.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України „Про ринок природного газу від 9 квітня 2015 року N 329-VIII (з наступними змінами і доповненнями) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що 02.12.2021р. між ТОВ „Укр газ ресурс та КП „Миколаївводоканал було укладено договір про постачання та замовлення потужності природного газу (для споживачів, які не є побутовими) №02/12-2021-н, на виконання якого позивачем було поставлено відповідачу у лютому та березні 2022р. природний газ.

Слід зазначити, що акти приймання-передачі природного газу №УГР00001145 від 28.08.2022р., №УГР00001460 від 31.03.2022р. з боку КП „Миколаївводоканал підписані не були. Проте, в процесі вирішення судом даного спору відповідачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження спростування факту споживання природного газу у об`ємах, вказаних у актах. При цьому, судом враховано, що обсяг природного газу, спожитий КП „Миколаївводоканал з 01.02.2022р. по 31.03.2022р. був підтверджений ТОВ „Оператор газотранспортної системи України.

З викладених обставин, позовні вимоги ТОВ „Укр газ ресурс до КП „Миколаївводоканал про стягнення вартості поставленого природного газу у розмірі 2 506 720,62 грн. за лютий та березень 2022р. підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення заявлених ТОВ „Укр газ ресурс позовних вимог про відшкодування послуг із замовлення потужності природного газу за січень-березень 2022р. у розмірі 22 390,55 грн., господарський суд виходить з наступного.

Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2 договору №02/12-2021-н від 02.12.2021р. оплата послуг з транспортування природного газу для внутрішніх віртуальних точок виходу з невизначеним фізичним розташуванням до газорозподільних систем (оплата потужності) здійснюється за фактичне замовлення потужності (згідно заявок) у розрахунковому місяці протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати підписання уповноваженими особами обох сторін акта приймання-передачі потужності за відповідний місяць. Оплата зазначених послуг здійснюється окремим платежем із зазначенням «оплата потужності». Оплата здійснюється за умови наявності в акті приймання-передачі потужності за розрахунковий місяць посилання на повний номер і дату укладання цього договору (останнього додаткового договору до цього договору) та вартості замовленої потужності.

Господарський суд зазначає, що умовами договору №02/12-2021-н від 02.12.2021р. передбачено обов`язок КП „Миколаївводоканал здійснювати оплату замовлених потужностей. При цьому, вказана оплата має здійснюватись відповідачем протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати підписання уповноваженими особами обох сторін акта приймання-передачі потужності за відповідний місяць. Проте, акти приймання-передачі потужності за січень-березень 2022р. ТОВ „Укр газ ресурс суду надані не були. Суд зуаважує, що позивачем взагалі не було надано суду будь-яких доказів на підтвердження заявлених у даній частині позовних вимог.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи ненадання ТОВ „Укр газ ресурс суду взагалі будь-яких доказів на підтвердження правомірності заявлених до КП „Миколаївводоканал позовних вимог про стягнення 22 390,55 грн., зокрема, актів приймання-передачі потужностей за відповідний місяць, господарський суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених позивачем у названій частині позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З посиланням на приписи ст. 625 ЦК України ТОВ „Укр газ ресурс було заявлено до стягнення збитки від інфляції у розмірі 176 411,52 грн., які були розраховані на заборгованість у розмірі 1 367 674,40 грн. з урахуванням індексів інфляції за березень-травень 2022р., на заборгованість у розмірі 1 139 046,22 грн. з урахуванням індексів інфляції за травень 2022р.; 3% річних у розмірі 18 057,65 грн., які були розраховані за кожним актом окремо по 24.06.2022р.

Перевіривши здійснений ТОВ „Укр газ ресурс розрахунок збитків від інфляції, господарський суд дійшов висновку, що правильним розміром інфляційних втрат є сума 173 390,55 грн., розрахунок 3% річних, здійснений позивачем є правильним. Наведене має наслідком необхідність часткового задоволення заявлених ТОВ „Укр газ ресурс позовних вимог у названій частині шляхом присудження до стягнення із КП „Миколаївводоканал збитків від інфляції у розмірі 173 390,55 грн. та 3% річних у розмірі 18 057,65 грн.

З посиланням на умови п. 7.2 договору №02/12-2021-н від 02.12.2021р., а також приписи чинного законодавства позивачем було заявлено до стягнення пеню у розмірі 165 711,33 грн., яка була розрахована за кожним актом окремо по 24.06.2022р.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши здійснений ТОВ „Укр газ ресурс розрахунок пені у розмірі 165 711,33 грн., господарський суд дійшов висновку про правильність та обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку.

Вирішуючи питання про розмір пені, який має бути присуджений до стягнення із КП „Миколаївводоканал, суд вважає за необхідне надати правову оцінку заявленому відповідачем клопотанню про зменшення штрафних санкцій на 90%.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Господарський суд зауважує, що приписами чинного законодавства не встановлено переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких суд може зменшити неустойку, а, отже, вирішення вказаного питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

24.02.2022р. Указом Президента України №64/2022 „Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" було постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022р.

Загальновідомим є факт ведення на території Миколаївської області бойових дій та пошкодження інфраструктури м. Миколаїв, що, в тому числі, стало підставою для вимушеного тимчасового переселення мешканців міста в інші регіони.

Наведене, за переконанням суду, є достатньою підставою для зменшення заявленої ТОВ „Укр газ ресурс до стягнення пені, оскільки, за даних обставин присудження до стягнення із відповідача всього розміру пені матиме наслідком покладення на комунальне підприємство невиправданого тягаря, оскільки порушення відповідачем грошових зобов`язань за договором є безпосереднім наслідком неможливості відповідача виконувати власні зобов`язання у зв`язку із введенням воєнного стану. Таким чином, зменшення заявленої позивачем до стягнення пені на 90% повною мірою відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності.

З викладених обставин господарський суд вважає за можливе зменшити заявлену ТОВ „Укр газ ресурс до стягнення пеню до суми 16 571,13 грн., що складає 10% від заявлених позивачем до стягнення штрафних санкцій.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених ТОВ „Укр газ ресурс до КП „Миколаївводоканал позовних вимог шляхом присудження до стягнення на користь позивача суму основного боргу у розмірі 2 506 720,62 грн., збитків від інфляції у розмірі 173 390,55 грн., 3% річних у розмірі 18 057,65 грн., пені у розмірі 16 571,13 грн. В решті позову необхідно відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на правову допомогу у розмірі 12500,00 грн., клопотання про розподіл яких було заявлено позивачем, господарський суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження отримання правової допомоги позивачем було надано суду договір про надання правової допомоги №01 від 21.07.2021р., додаткову угоду №42 від 23.05.2022р. до договору; акт приймання-передачі наданих послуг №42 від 30.08.2022р., з якого вбачається, що вартість наданої правової допомоги у межах даної справи складає 12 500,00 грн.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019р. по справі №922/445/19 дійшла висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Оскільки вимогами ст. 129 ГПК України передбачено необхідність розподілу інших судових витрат, тобто і витрат на правову допомогу, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, господарський суд враховуючи часткове задоволення заявлених позивачем вимог та ненадходження від КП „Миколаївводоканал клопотання про зменшення заявлених відповідачем до стягнення витрат на правову допомогу, вважає за необхідне та правомірне покласти на позивача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 11 745,00 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з міського комунального підприємства „Миколаївводоканал /54055, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 161; ідентифікаційний код 31448144/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Укр газ ресурс /04080, м. Київ, вул. Новоконстянтинівська, буд. 13/10, офіс 201; ідентифікаційний код 41427817/ суму основного боргу у розмірі 2 506 720,62 грн. /два мільйони п`ятсот шість тисяч сімсот двадцять грн. 62 коп./, збитки від інфляції у розмірі 173 390,55 грн. /сто сімдесят три тисячі триста дев`яносто грн. 55 коп./, 3% річних у розмірі 18 057,65 грн. /вісімнадцять тисяч п`ятдесят сім грн. 65 коп./, пеню у розмірі 16 571,13 грн. /шістнадцять тисяч п`ятсот сімдесят одна грн. 13 коп./, судовий збір у розмірі 40 721,10 грн. /сорок тисяч сімсот двадцять одна грн. 10 коп./, витрати на правову допомогу у розмірі 11 745,00 грн. /одинадцять тисяч сімсот сорок п`ять грн. 00 коп./.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 06 жовтня 2022 р.

Суддя С.П. Желєзна