РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2022 м. КиївСправа № 910/6671/22

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "КРИВОРІЗЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-ОІЛ ЕНЕРДЖІ";

про: стягнення 159.703,96 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРИВОРІЗЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-ОІЛ ЕНЕРДЖІ" (далі - відповідач) про стягнення 159.703,96 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів від 24.06.2021 № 24/06/2021, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 159.703,96 грн., з яких: 128.040,30 грн. - основна заборгованість, 16.417,22 грн. - пеня, 1.610,15 грн. - 3 % річних та 13.636,29 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6671/22 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв`язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як продавцем, та відповідачем, як покупцем, укладено договір купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів від 24.06.2021 № 24/06/2021 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується продавати, а відповідач зобов`язується купувати електроенергію, для її перепродажу та здійснювати її оплату відповідно до умов Договору (п. 1.1 Договору).

Пунктом 5.12 Договору визначено, що строки та порядок розрахунків за куповану електричну енергію визначається сторонами у додаткових угодах до Договору за формою додатку № 1 до Договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав електроенергію за Договором в лютому 2022 року загальною вартістю 37.730.842,88 грн., що підтверджується актом купівлі-продажу електричної енергії від 28.02.2022.

Проте, така заборгованість оплачена відповідачем частково в сумі 37.602.802,58 грн., що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 128.040,30 грн.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 16.417,22 грн., 3 % річних в сумі 1.610,15 грн. та інфляційних втрат в сумі 13.636,29 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивач стверджує, що строки виконання відповідачем грошового зобов`язання за Договором закріплені в додатковій угоді від 26.01.2022 № 9 до Договору.

Проте, вказана додаткова угода не підписана зі сторони відповідача, відтак є неукладеною.

Також позивач стверджує, що звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості в підтвердження чого надав копію скріншоту про відправку такої вимоги на електронну пошту відповідача.

Проте, така вимога в матеріалах справи відсутня, що не дає можливості суду встановити фактичне існування такої вимоги.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що належною вимогою про оплату відповідачем основної заборгованості за укладеним між сторонами спору Договором є дана позовна заява.

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача основної заборгованості за Договором в сумі 128.040,30 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 128.040,30 грн.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 16.417,22 грн., 3 % річних в сумі 1.610,15 грн. та інфляційних втрат в сумі 13.636,29 грн. задоволенню не підлягають, оскільки, як встановлено вище, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання Договором не встановлений, а вимога про сплату відповідачем заборгованості за Договором в матеріалах справи відсутня.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-ОІЛ ЕНЕРДЖІ" (Україна, 03150, місто Київ, вул.Ділова, будинок 6, ідентифікаційний код: 43833930) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КРИВОРІЗЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ" (Україна, 03195, місто Київ, вул.Вільямса Академіка, будинок 2-Б, ідентифікаційний код: 41863915) основну заборгованість в сумі 128.040 (сто двадцять вісім тисяч сорок) грн. 30 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

3. У задоволенні решти вимог - відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац