І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/483/22
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., у відкритому судовому засіданні розглянувши питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Яструбщанське",
до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат",
предмет спору: про стягнення 1452297,08грн
за участю представників сторін:
від позивача: не прибув;
від відповідача: Бондаренко О.О. - адвокат, довіреність б/н від 15.08.2022;
У судовому засіданні 05.10.2022, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Питання про розподіл судових витрат на професійну правову допомогу, що понесені позивачем у ході судового розгляду спору, на момент ухвалення судового рішення в справі, не вирішено. Позивач у позовній заяві повідомляв, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу в межах даної справи складає 145229,70грн. У письмовому клопотанні б/н від 22.08.2022 позивач повідомив, що належні докази на підтвердження фактичних витрат на правничу допомогу в цій справі будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення в справі.
26.09.2022, від позивача, через систему "Електронний суд", надійшла письмова заява б/н від 26.09.2022 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Дана заява подана в належний строк, установлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України). В поданій заяві позивач просив відшкодувати за рахунок відповідача 150481,85грн витрат на правничу допомогу, з яких: 140757грн гонорар адвоката та 9724,85грн витрати на відрядження до суду з метою участі в судових засіданнях 17.08.2022, 05.09.2022 та 21.09.2022.
За п.2 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частин 2 та 3 статті 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Ухвалою суду від 27.09.2022, у межах граничних процесуальних строків визначених частиною 2 статті 221 ГПК України, призначено судове засідання щодо розгляду питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в даній справі; забезпечено участь повноважного представника відповідача в судовому засіданні, призначеному на 05.10.2022, в режимі відеоконференції, на підставі його письмової заяви від 30.09.2022.
05.10.2022, у судове засідання прибув повноважний представники відповідача, участь якого забезпечена в режимі відеоконференції; повноважний представник позивача до суду не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать наявні матеріали справи.
Повноважний представник відповідача в судовому засіданні проти заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу заперечив, з підстав необґрунтованості їх розміру. На його думку, розподілу між сторонами підлягають: 8570,39грн гонорар (10% від присудженої до стягнення суми) та 9784,85грн витрат адвоката на відрядження, що виходячи з критеріїв розумності, співрозмірності до ціни позову, складності та значення справи для сторін, мають бути зменшені судом на 90%.
Виходячи зі змісту частини 3 статті 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
За частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При цьому, докази на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.
За частиною 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За приписами частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною 3 статті 126 ГПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує:
-чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
-чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, з урахуванням ціни позову, значенням справи для сторін, у тому числі чи міг її результат вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
-поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
-дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина 5 статті 129 ГПК України).
Виходячи з аналізу вказаних норм для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен враховувати критерії складності справи, обсяг наданих адвокатом послуг, кваліфікації і досвіду адвоката, ціни позову, поведінку сторін у ході судового розгляду спору, а також керуватися принципами розумності та справедливості.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору №19 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 18.07.2022, укладеного між ТОВ «Яструбщанське» (надалі - Клієнт) та адвокатом Кугай А.В. (свідоцтво №000446, видано 18.05.2016) (п.1.1.), Клієнт доручив надати йому професійну правничу (правову) допомогу в будь-яких справах щодо нього, в свою чергу, адвокат зобов`язався надати її в обсязі та на умовах, визначених цим Договором.
Адвокат Кугай А.В. представляв інтереси ТОВ «Яструбщанське», за його позовом до ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат», у межах справи №927/483/22, на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія ВМ №1027900, виданого 22.07.2022.
Сторони, в договорі №19 від 18.07.2022 про надання професійної правничої (правової) допомоги, погодили (пункти 4.1., 4.2., 4.4., 4.5., 4.9., 4.13.) наступне: ставка гонорару адвоката - 0,1 розміру мінімальної заробітної плати за годину правничої (правової) допомоги. Якщо вимога Клієнта майнова, то гонорар не може бути меншим ніж 10% стягненої майнової вимоги, претензії. Складність справи оцінюється зважаючи на кількість годин, витрачених адвокатом (чим більше годин витрачено - тим складніше справа) та з урахуванням засад розумності, добросовісності і справедливості. Витрати на відрядження (добові витрати) складаються з: компенсації гонорару в розмірі 0,1 мінімальної заробітної плати за кожну годину такого відрядження, пропорційно кількості робочих годин у періоді відрядження; компенсація витрат на харчування і проживання адвоката під час відрядження. У разі використання адвокатом особистого автомобіля, таке використання відшкодовується Клієнтом з розрахунку 0,4 розміру мінімальної заробітної плати в Україні за одну тисячу кілометрів пробігу. Оплату гонорару та інших витрат Клієнт вчиняє шляхом безготівкового переказу, протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання звіту адвоката. Якщо система оподаткування передбачає утримання / нарахування податків (зборів) з доходу адвоката, суми інших витрат на професійну правничу (правову) допомогу підлягають збільшенню пропорційно на відповідну ставку податку (збору).
Орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «Яструбщанске», на момент звернення до суду з позовом, складав 145229,70грн (10% від ціни заявленого позову).
Відповідно до звіту позивача про витрати на професійну правничу (правову) допомогу (доданого до заяви про ухвалення додаткового рішення) гонорар адвоката складає 140757грн (розрахований в розмірі 10% від суми присудженої до стягнення, до якої в тому числі включено погашений відповідачем у процесі судового розгляду спору борг у сумі 1321866,83грн).
За звітом адвоката позивача, ним, у ході представництва інтересів Клієнта в межах судової справи №927/483/22, витрачено 69,25год, зокрема: з`ясування обставин щодо заборгованості ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат»; дослідження доказів наданих клієнтом (3год); формування правової позиції - складання позовної заяви щодо стягнення заборгованості, інфляційних та пені з ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат»; дослідження додаткових доказів (4,25 год); доопрацювання позовної заяви щодо стягнення заборгованості, інфляційних і пені з ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» (5,25год); доопрацювання позовної заяви щодо стягнення заборгованості, інфляційних та пені з ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» (4,50год); формування позовної заяви щодо стягнення заборгованості, інфляційних і пені з ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» та інших документів, їх підписання; надсилання документів відповідачу та суду за допомогою сервісу «Електронний суд» (2,5год); складання заяви щодо забезпечення позову ТОВ «Яструбщанське» у справі №927/483/22 (2год); доопрацювання заяви щодо забезпечення позову ТОВ «Яструбщанське» у справі №927/483/22 (1,5год); подання заяви до держреєстратора і отримання інформації з ДРРП щодо переліку нерухомого майна ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат»; дослідження нових доказів; доопрацювання заяви щодо забезпечення позову ТОВ «Яструбщанське» у справі №927/483/22 (3год); отримання довідок Фонду Держмайна України щодо вартості нерухомого майна ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат»; дослідження нових доказів і доопрацювання заяви щодо забезпечення позову ТОВ «Яструбщанське» у справі №927/483/22 (4год); складання пояснення по справі №927/483/22 (3год); доопрацювання пояснення по справі №927/483/22; складання клопотання про приєднання доказів до справи; складання заяви про розгляд справи за відсутністю сторін (2год); доопрацювання пояснення по справі №927/483/22; клопотання про приєднання до справи доказів; заяви про розгляд справи за відсутності сторін; доопрацювання клопотання про приєднання до справи доказів по справі №927/483/22; надсилання документів через «Електронний суд» (1год); відрядження для участі в підготовчому засіданні у справі №927/483/22 (включаючи час розгляду справи судом) (9,5год); складання клопотання про подання доказів на вимогу суду по справі №927/483/22 (1год); відрядження для участі у розгляді справи №927/483/22 (включаючи час розгляду справи судом) (9,5год); підготовка тез до судових дебатів (1,75год); доопрацювання тез до судових дебатів (1год); відрядження для участі в розгляді справи №927/483/22 (включаючи час розгляду справи судом) (9,5год).
За змістом п.1 частини 2 статті 126 та частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу, в разі підтвердження обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 частини 2 статті 126 ГПК України).
Вказана правова позиція наведена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.12.2019 у справі №903/125/19.
Проте наведені висновки не стосуються витрат, які відшкодовуються адвокату в порядку компенсації, що виходячи з п.2 частини 2 статті 126 ГПК України, встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4).
У разі недотримання вимог частини 4 вказаної статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспіврозмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).
Відповідач письмово та його представник у судовому засіданні заперечили проти заявленого до відшкодування розміру гонорару адвоката позивача, з підстав його неспіврозмірності до ступеня складності справи та фактично витраченого адвокатом часу. Звертали увагу, що спірні відносини сторін виникли з огляду на порушення відповідачем грошових зобов`язань по оплаті за товар, поставлений за Договором, що ним не заперечувалось, та в ході судового розгляду спору суму основного боргу було погашено в повному обсязі (провадження в справі в цій частині вимог закрито). Вважають, що розподілу підлягають витрати в частині гонорару адвоката в розмірі 8570,39грн (що складає 10% від присудженої до стягнення суми), що має бути зменшено судом на 90%. Витрати адвоката на відрядження в судові засідання 16.08.2022, 05.09.2022 та 21.09.2022 в розмірі 9724,85грн, за доводами відповідача, також підлягають зменшенню на 90%, оскільки адвокат позивача, виходячи з критерію розумності таких витрат, мав скористатись правом на участь в судових засіданнях у режимі відеоконференції.
Як вбачається з матеріалів справи, під час судового розгляду даної справи адвокатом позивача фактично надано наступну правову допомогу, вартість якої підлягає розподілу між сторонами з урахуванням принципу пропорційності (частина 4 статті 129 ГПК України): 1) формування правової позиції, дослідження доказів, підготовка позовної заяви та її направлення до суду та відповідачу; 2) підготовка письмових пояснень по суті спору (після отримання відповіді ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» на адвокатський запит позивача); 3) участь в судових засіданнях 16.08.2022, 05.09.2022 та 21.09.2022.
Досліджуючи звіт адвоката, судом установлено, що позивачем безпідставно включено до переліку послуг, наданих адвокатом у межах даної справи, наступні види робіт: підготовка заяви про забезпечення позову (10,5год), з огляду на відмову в задоволені цієї заяви (ухвала суду від 10.08.2022); підготовка клопотання про подання доказів (від 22.08.2022 б/н), оскільки подання цього клопотання зумовлено недоліками допущеними адвокатом при оформленні письмових пояснень по суті спору (протокол судового засідання 16.08.2022) (1год); підготовка тез до судових дебатів, оскільки це є складовою участі представника в судовому засіданні при розгляді спору по суті (2,7год).
Водночас, за висновком суду, позивачем явно завищений час, витрачений адвокатом у ході судового розгляду спору: з`ясування обставин справи, дослідження доказів, формування правової позиції та складання позовної заяви (за підсумком: 19,5год); подача письмових пояснень по суті спору, разом з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи (за підсумком: 7год); відрядження для участі в судових засіданнях 16.08.2022, 05.09.2022 та 21.09.2022 (за підсумком: 28,5год), у той час як справа не є складною, спірні правовідносини сторін виникли з договору поставки, порушення умов якого в частині своєчасної оплати поставленого товару відповідачем не спростовувались.
Судом роз`яснювалось сторонам про можливість та порядок участі в судових засідання в режимі відеоконференції, з метою економії часу та витрат сторін.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 висловлено правову позицію, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, установлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження в справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України.
Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд також має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормовано частиною 5 статті 129 ГПК України, а також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
З огляду на заперечення відповідача в частині порушення позивачем критерію розумності при визначенні остаточного розміру витрат на відрядження в судові засідання (через значну віддаленість робочого місця адвоката), суд вважає за доцільне зазначити, що участь представника в судових засіданнях в режимі відеоконференції є саме правом сторони, а тому оскільки відповідачем на підставі належних доказів не доведено факт завищення адвокатом заявлених ним витрат, судом відхилено заперечення відповідача в цій частині.
При цьому, судом взято до уваги, що перелік робіт, письмово деталізований позивачем при подачі заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат за результатами вирішення спору, не відповідає обсягу реально затраченому адвокатом часу (визначено на рівні - 69,25год), про що вірно зазначав відповідач.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 233, 236, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
Видати судовий наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду, в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.
Додаткове рішення складено 10.10.2022
Суддя А.В. Романенко