ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2022 року м. Дніпро Справа № 908/1957/21(908/3086/21)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Коваль Л.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду Запорізької області (суддя Юлдашев О.О.) від 30.05.2022р. у справі № 908/1957/21 (908/3086/21)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство Вертикаль», м. Запоріжжя

до відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ

про стягнення 85 376,80 грн.

в межах справи № 908/1957/21 про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль», (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 54, офіс 41А), -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2021 року до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиторське підприємство Вертикаль про стягнення з Акціонерного товариства Українська залізниця 85 376,80 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Ухвалою суду від 26.10.2021 позовну заяву товариства прийнято для розгляду в межах справи № 908/1957/21 про банкрутство позивача.

03.05.2022 на адресу місцевого господарського суду надійшло клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій за прострочення доставки вантажу на 95% від суми, яка підлягає стягненню.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.05.2022р. у справі № 908/1957/21(908/3086/21) позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства Українська залізниця на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиторське підприємство Вертикаль 85 376 грн 80 коп. штрафу за несвоєчасну доставку вантажів.

Рішення мотивовано доведеністю обставин щодо порушення залізницею термінів доставки вантажу та у зв"язку з цим наявністю підстав для стягнення з відповідача штрафу у вказаній вище сумі.

Одночасно суд залишив без розгляду клопотання відповідача про зменшення суми штрафу у зв"язку з пропуском строку, встановленого судом для його подання та ненаданням клопотання про поновлення такого строку, зазначивши при цьому, що ухвала суду від 26.10.2021 була вручена залізниці 01.11.2021, тобто більш ніж за три місяці до початку введення в Україні воєнного стану.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.05.2022р. у справі № 908/1957/21 (908/3086/21) , Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на необгрунтованість цього рішення просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір штрафних санкцій на 95% від суми, яка підлягає стягненню.

У скарзі йдеться про те, що залишаючи без розгляду клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, суд грубо порушив вимоги ст. 236 ГПК України, що призвело до ухвалення незаконного рішення, оскільки жодною нормою закону не передбачений строк для подання клопотання про зменшення суми штрафу під час судового розгляду справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін з посиланням на те, що ухвалою суду про відкриття провадження у справі відповідачу було встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов, між тим останній у встановлений судом строк відзив не надав, до закінчення строку розгляду справи до суду першої інстанції з будь-якими заявами, клопотаннями по справі не звертався. До того ж, позивач клопотання про зменшення суми штрафу не отримував .

Також позивач зазначає, що відповідачем не наведено обґрунтувань та доказів на їх підтвердження для вирішення питання щодо можливого зменшення суми штрафу, при цьому кожна прострочена залізницею доба у доставці вагонів завдає позивачу збитки у вигляді сплати понаднормативної та незапланованої щоденної орендної плати. Крім того залізницею не надано доказів на підтвердження наявності скрутного майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов`язань та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення.

З огляду на викладене, на думку позивача, прохання відповідача про зменшення суми штрафу на 95 процентів є необгрунтованим та безпідставним.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2022 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді-доповідача Чередка А.Є., суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2022р. відкрито провадження за апеляційною скаргою та постановлено розглянути її без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 25 лютого 2020 року між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізником) та ТОВ «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» (замовником) укладений Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (надалі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 1.4. надання послуг за Договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

У п. 8.1. Договору сторони домовились про використання електронного документообігу. Відповідно до п. 8.5.2. Договору, оформлений ЕПД (електронний перевізний документ) вважається оригіналом Договору перевезення та має юридичну силу, як доказ у визначених законодавством випадках.

Пунктом 9.5. передбачено, що Договір укладається в електронній формі. У виняткових випадках, обумовлених правовим статусом Замовника допускається укладення Договору в паперовій формі.

Згідно з п. 1.10. Договору останній є укладеним з дня надання Замовнику Перевізником Інформаційного повідомлення про укладення Договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1. Договору.

За умовами цього договору останній вводиться в дію з 01.07.2020р.

На виконання вказаного Договору, перевізник у період з 14.11.2020 по 26.11.2020 доставив на адресу одержувача - Херсонської філіяї ДП АМПУ вантаж, згідно накладних №№ 40041980, 40100612 (досильна накладна), 40478703, 40201964, 40311599, 42909481 (а.с. 51- 56); у період з 22.12.2020р. по 24.12.2020р. доставив на адресу одержувача - ТОВ СП Нібулон вантаж згідно накладних №№ 34513093, 34536730 (а.с. 64 67); у період з 11.04.2021р. по 21.04.2021р. доставив на адресу одержувача - ТОВ ТІС вантаж згідно накладних №№ 42614107, № 42246967 (а.с.75-78).

Відправником вантажу та замовником послуг перевезення за даними накладними є ТОВ «ТЕП «Вертикаль».

Як встановлено місцевим господарським судом, відповідно до календарних дат прибуття вантажів на станції призначення згідно вказаних вище накладних (графа 51), останні доставлено залізницею з простроченням терміну доставки, визначеного п. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажів.

За прострочення термінів доставки позивач нарахував відповідачу штраф за несвоєчасну доставку вантажу у загальному розмірі 85 376,80 грн.

Факт прострочення термінів доставки вантажу та розмір нарахованого штрафу залізницею не заперечувався.

Матеріали справи також свідчать про те, що на доданих до позову накладних одержувачі вантажу Херсонська філія ДП АМПУ, ТОВ СП Нібулон, ТОВ ТІС здійснили відповідні переуступні написи та передали право на пред`явлення претензії та позову до залізниці відправнику вантажу ТОВ ТЕП Вертикаль.

Позивач, з метою досудового врегулювання добровільної сплати нарахованого штрафу, надсилав Відповідачу претензії № 199 від 23.04.2021р., № 240 від 04.06.2021р., № 294 від 15.07.2021р.

У зв`язку з відсутністю відповіді та грошових коштів від залізниці, 03.09.2021р. ТОВ «ТЕП «Вертикаль» надіслало на її адресу лист № 334 від 03.09.2021р., згідно з яким просило повідомити про результати розгляду зазначених вище претензій.

У відповідь регіональна філія Одеська залізниця у листі від 29.09.2021 № НЗ1-102/331 повідомила, що зазначені претензії товариства знаходяться на розгляді. При цьому, враховуючи наявність боргу ТОВ ТЕП Вертикаль перед залізницею згідно судового рішення по справі № 910/1576/21 у розмірі 82 077,79 грн., товариству запропоновано провести взаємозалік в частині оплати заборгованості філії по зазначеним претензіям у сумі 85376,80 грн. в рахунок боргу товариства у судовій справі № 910/1576/21, з доплатою різниці на користь останнього.

ТОВ ТЕП Вертикаль листом № 343 від 11.10.2021 повідомило залізницю про неможливість проведення запропонованого взаємозаліку грошових коштів з огляду на порушення щодо нього справи про банкрутство та введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів та введенням процедури розпорядження майном боржника.

Несплата АТ "Українська залізниця" вказаної вище суми штрафу стала підставою для звернення ТОВ ТЕП Вертикаль з позовом у даній справі.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

У відповідності до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За приписами ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з п.п. 8 п. 6 розд. 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138), а також ст. 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі ст. 22 Статуту залізниць України, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до ст. 41 Статуту, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно зі ст. 130 Статуту, належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

Відповідно до ст. 116 Статуту, за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документ на вантаж, що прибув.

За змістом п. 1.2. Правил, обчислення термінів доставки вантажу термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (пункт 2.1. Правил).

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4. Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Підпунктами 2.9, 2.10 Правил передбачено, що про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції .

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

За вимогами п. 8 Правил, видачі вантажів, оформлення датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.

У даній справі, враховуючи положення наведених норм та вищезазначені фактичні обставин справи, а саме підтвердження належними доказами обставин порушення залізницею строків доставки вантажу, встановлених ст. 41 Статуту залізниць України та ненадання відповідачем доказів які б спростовували вказане порушення, місцевим господарським судом зроблено правильний висновок про наявність підстав для задоволення позовних про стягнення з відповідача 85376,80 грн. штрафу.

При цьому, доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

АТ «Українська залізниця» не заперечується факт прострочення нею доставки вантажів за спірними накладними та розмір нарахованого за таке порушення штрафу, одночасно доводи скарги зводяться до того, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення безпідставно залишив клопотання відповідача про зменшення суми штрафу на 95 процентів без розгляду.

Колегія суддів вважає помилковим твердження скаржника про те, що суд залишаючи без розгляду клопотання про зменшення суми штрафу не зазначив, в який термін це клопотання мало бути подано.

Так, відповідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені встановлюються судом.

У даному випадку, у п. 7 резолютивної частини ухвали про відкриття провадження у справі від 26.10.2021 місцевий господарський суд звернув увагу учасників справи на те, що подання доказів у справі та всі процесуальні дії вчиняються учасниками справи протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

До таких процесуальних дій, зокрема, слід віднести й подання клопотання про зменшення штрафу.

Вказана ухвала була вручена відповідачу 01.11.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Між тим, клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій було подано залізницею на електронну адресу суду лише 03.05.2022, тобто з пропуском строку, встановленого судом. Клопотання про поновлення строку відсутнє.

При цьому відповідно до ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, місцевим господарським судом було правомірно залишено без розгляду клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу.

Крім того, слід враховувати, що реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін, з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з статтею 74 ГПК України, статтею 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Звертаючись з клопотанням у даній справі, відповідач послався як на підставу для зменшення таких санкцій, у тому числі, на військову агресію РФ та понесені залізницею після почату такої агресії збитки.

Однак, зважаючи на те, що порушення строків доставки вантажу мало місце з листопада 2020 по квітень 2021 року, тобто до початку військової агресії РФ, наведені залізницею доводи в обґрунтування позиції про зменшення розміру штрафних санкцій є безпідставними.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Посилання скаржника на понесені залізницею збитки на час розгляду справи судом першої інстанції мають декларативний характер, оскільки докази в обгрунтування цих обставин відповідачем не надані.

Колегія суддів зазначає, що з початком російської агресії проти України та введенням воєнного стану на всій території України сторони спору знаходяться у рівних умовах, та однаково зазнають негативного впливу на діяльність від такої агресії.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України для скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 30.05.2022р. у справі № 908/1957/21 (908/3086/21) відсутні.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на скаржника.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.05.2022р. у справі № 908/1957/21 (908/3086/21) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 30.05.2022р. у справі № 908/1957/21 (908/3086/21) залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А. Коваль