ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні доказів

12.10.2022м. ДніпроСправа № 904/477/22
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» від 04.08.2022 про забезпечення доказів у справі

за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», с. Мала Білозерка

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро

про стягнення безпідставно стягнутих коштів в розмірі 410594грн.76коп.

Новікова Р.Г.

представники:

від позивача: Костенко К.В. в порядку самопредставництва;

від відповідача: Береза В.В., в порядку самопредставництва;

вільний слухач: Лимаренко О.А.;

ВСТАНОВИВ: Підприємство з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» с. Мала Білозерка звернулось до Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Дніпро з позовом про стягнення безпідставно стягнутих коштів в розмірі 410594грн.76коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2022 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Про дату, час та місце підготовчого засідання сторін вирішено повідомити додатково ухвалою суду.

На адресу суду 12.08.2022 надійшла заява позивача від 04.08.2022 про забезпечення доказів шляхом витребування від відповідача залізничних накладних згідно наведеного переліку.

Заявник зазначає, що згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 24.04.2022 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за №453/37789), Малобілозерська сільська територіальна громада Василівського району Запорізької області, де знаходиться підприємство, визнана територіальною громадою, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або яка перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Наказом Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» №130 від 15.06.2022 призупинено виробничу діяльність позивача з використанням майна, над яким втрачено контроль. Підприємство 15.06.2022 повідомило всі органи держаної влади, правоохоронні органи, обласну військову адміністрацію про втрату контролю над виробничими потужностями та майном. Листом №20/67 від 15.06.2022 підприємство повідомило Державну податкову службу України про втрату усіх первинних документів.

В газеті «Голос України» №127(7877) від 22.06.2022 було опубліковано оголошення про втрату Підприємством з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» контролю над виробничими потужностями комбінату та майном, з яким могли ознайомитись усі інші підприємства, організації та установи.

Господарська діяльність та управління виробничими процесами позивача унеможливлена неправомірними діями третіх осіб. Майно позивача, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Мала Білозерка, Веселівське шосе, 7км, перебуває у незаконному володінні та під контролем третіх осіб.

Підприємство з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» фактично втратило контроль над підприємством і доступ до своїх виробничих процесів та потужностей, іншого майна та до усіх документів, у тому числі і до доказів у справі №904/477/22.

Стягнення спірної суми здійснювалось відповідачем з позивача з 18 травня 2021 по 31.08.2021. Заявник зазначає, що не має можливості роздрукувати залізничні накладні з системи АС Клієнт УЗ, оскільки закінчився строк (3 місяці), протягом якого позивач мав доступ до автоматизованої системи.

Заявник посилається, що звертався до Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з листом №07-22/18 від 14.07.2022 про надання перевізних документів (залізничних накладних) з їх переліком.

В листі-відповіді №ПрЗ-05/1564 від 19.07.2022 службою комерційної роботи та маркетингу Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» відмовлено у наданні перевізних документів та рекомендовано звернутись до розробників програми з питань користування автоматизованою базою АС Клієнт.

Тому заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів та витребування від відповідача копій залізничних накладних згідно з переліком.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2022 повернено заяву Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» про забезпечення доказів.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2022 у справі №904/477/22 скасовано ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2022. Заяву Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат" про забезпечення доказів від 04.08.2022р. передано на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2022 прийнято до розгляду заяву позивача про забезпечення доказів, призначений її розгляд в судовому засіданні на 12.10.2022.

В судовому засіданні від 12.10.2022 представник позивача підтримав подану заяву. Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви та зазначав, що позивач в порядку статті 164 Господарського процесуального кодексу України повинен був надати разом з позовом залізничні накладні під час звернення до суду на початку лютого 2022 (до введення воєнного стану).

Розглянувши заяву позивач про забезпечення доказів, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про витребування доказів з огляду на таке.

Частинами 1, 2 статті 110 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно з частинами 3-4 статті 110 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Відтак забезпечення доказів надає додаткову гарантію збереження доказів.

Аналізуючи норми статті 110 Господарського процесуального кодексу України слід зазначити, що суд має забезпечити докази, якщо:

1) є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений;

2) збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Інститут забезпечення доказів спрямований не лише на здобуття доказів, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед має на меті одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/845/18 та від 11.03.2020 у справі №9901/608/19.

Звертаючись із заявою про забезпечення доказів, Підприємство з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» зазначило, що не може надати зазначені в заяві документи самостійно, оскільки - підприємство втратило контроль над виробничими потужностями та майном; не має доступу до системи АС Клієнт УЗ; відповідач відмовився надати документи у відповідь на запит позивача.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Заявником не обґрунтовано та не доведено наявність підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Слід зазначити, що за свою правовою природою подана позивачем заява по суті є заявою про витребування доказів.

Відповідно до статті 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом, в якому повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Забезпечення доказів способом їх витребування хоча і спрямоване на забезпечення права сторони належним чином довести свої вимоги та заперечення, проте носить відмінний процесуальний характер від витребування доказів у порядку статей 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вживається у випадку наявності у такої сторони підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

В заяві Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» не наведено обставин, на підставі яких заявник вважає, що засіб доказування може бути втрачений або його подання стане згодом неможливим або утрудненим, не зазначено та не надано доказів на підтвердження можливості втрати цих доказів чи неможливості їх подання згодом. Доводи заявника зводяться лише до неможливості отримання доказів (документів) самостійно.

Водночас, саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення доказів може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення доказів, не може бути підставою для постановлення ухвали про забезпечення доказів.

Відсутність як обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази, так і обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення доказів є підставою для відмови в задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Керуючись статтями 73, 74, 110, 111, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» від 04.08.2022 про забезпечення доказів.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписаний 17.10.2022

Суддя Р.Г. Новікова