СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Харків Справа № 905/2016/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В. , суддя Радіонова О.О.

без участі представників сторін

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" (вх. №199Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 28.12.2021

у справі №905/2016/21 (суддя Демідова П.В., повний текст рішення підписано 28.12.2021)

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі Регіональної філії Донецька залізниця, м.Лиман, Донецької області,

до Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая», м.Вугледар Донецької області

про стягнення 104.920,00 грн

ВСТАНОВИВ:

АТ«Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» звернулось з позовом до ДП «Шахта ім.М.С. Сургая» про стягнення штрафу в сумі 104.920,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачем у накладній неправильно зазначено масу вантажу, у зв`язку з чим, у відповідності до ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, останньому нараховано штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 28.12.2021 в задоволені позовних вимог відмовлено.

Позивач, АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» з вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. За змістом апеляціної скарги позивач просить Східний апеляційний господарський суд:

- прийняти апеляційну скаргу АТ "Укрзалізниця" та відкрити провадження у справі;

- рішення Господарського суду Донецької області від 09.11.2021 у справі №905/1712/21 скасувати;

- постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ "Укрзалізниця";

- віднесити судові витрати на відповідача.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2022 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Бородіна Л.І., судді Лакіза В.В., Здоровко Л.М.

Однак, в зав`язку з лікарняними суддів Бородіної Л.І. та Лакізи В.В., здійснено повторний автоматизований перерозподіл справи між суддями 24.01.2022 та сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду для розгляду справи №905/2016/21: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Стойка О.В., Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та призначено її до розгляду. Відповідачу встановлено строк для надання суду відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 263 ГПК України з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи. Вказаною ухвалою також повідомлено учасників справи про розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в світлі ч. 10 ст. 270 ГПК України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На адресу Східного апеляційного господарського суду від ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» в задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, а рішення Господарського суду Донецької області від 28.12.2021 у справі №905/2016/21 залишити без змін, як законне та обґрунтоване, оскільки позиція позивача протирічить чинному законодавству.

Враховуючи положення ч.ч.13, 14 ст.8 ГПК України, фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.

Будь-яких інших заяв чи клопотань до канцелярії Східного апеляційного господарського суду в межах розгляду даної апеляційної скарги не надходило.

За таких обставин, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені наступні обставини:

24.04.2021 зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці, згідно групової залізничної накладної №48156210, ДП Шахта ім. М.С.Сургая відправило вантаж вугілля кам`яне марки г-газовий, із визначенням станції призначення Трипілля-Дніпровське Південно-західної залізниці загальною масою вантажу - 334.700 кг, визначеною відправником на вагонних вагах (150т) заводський №37536, з яких у вагоні №67682328 - 66.600 кг (нетто), у вагоні №67194944 -66.500кг (нетто) (розділи 24, 26 накладної);

на станції Волноваха Донецької залізниці під час перевірки було виявлено невідповідність маси вантажу у вагонах №67682328 та №67194944 масі вказаній відправником у накладній, про що складено наступні документи:

акти загальної форми №32908 та №32906 від 25.04.2021, якими встановлена комерційна несправність вагонів №67194944 та 67682328, зокрема наявність ознак незбереженості навалочного вантажу при перевезенні у вагонах відкритого типу, при огляді поїзда у парку прийому виявлено навантаження нижче рівня бортів на 20-30 см, поверхня розрівняна, маркування не проглядається, порушення ппг ч 1 р 15 п б, по периметру вагону природні скоси, течі вантажу немає, вагон бездвірний, розвантажувальні люки зачинені на запірний пристрій, вагон відчеплений на контрольне зважування.

акт загальної форми №1124 від 27.04.2021, яким визначено, що за результатами перевірки маси вантажу у вагоні №67682328 комісією у складі слідчого Тріпольського Д.М., ДСЗ Довгопольської Г.А., агентом комерційного Протасенко, виявлено, що фактична маса брутто вагона склала 89.600 кг, тара вагона з АСК ВП УЗ-Е 23.800, маса вантажу нетто за ПД 66.600 кг, фактична маса вантажу нетто 65.800 кг, що менше документу на 900 кг, вагон відчеплений для складання комерційного акту.

акт загальної форми №1126 від 27.04.2021, яким визначено, що за результатами перевірки маси вантажу у вагоні №67194944 комісією у складі слідчого Тріпольського Д.М., ДСЗ Довгопольської Г.А., агенту комерційного Протасенко, виявлено фактична маса брутто вагона склала 87.800 кг, тара вагона з АСК ВП УЗ-Е 22400, маса вантажу нетто за ПД 66.500 кг, фактична маса вантажу нетто 65.400 кг, що менше документу на 1100 кг, вагон відчеплений для складання комерційного акту.

комерційний акт № 486202/256 від 27.04.2021, який свідчить, що на станції Волноваха Донецької залізниці, на підставі актів загальної форми станції Волноваха №32906 та №32908 від 25.04.2021, позивачем проведено контрольне комісійне зважування вагонів на справних 150тн тензометричних вагонних вагах ст.Волноваха Дон.зал., держповірка 15.03.2021, контрольний огляд-перевірка 15.03.2021, з повною зупинкою та розчепленням вагонів. По документу значиться: вантаж вугілля кам`яне марки Г:

- вагон 67682328 по документу значиться: брутто не вказано, тара 23800 кг, нетто 66.600 кг, фактично при зважуванні виявилось брутто 89.600 кг, тара 23.800 кг (згідно документа), нетто 65.800 кг, що менше документа на 800 кг;

- вагон №67194944 по документу значиться: брутто не вказано, тара 22.400 кг, нетто 66.500 кг, фактично при зважуванні виявилось брутто 87.800 кг, тара 22.400 кг (згідно документа), нетто 65.400кг, що менше документа на 1100кг.

Фактично при огляді у вагонах виявлено: навантаження нижче рівня бортів на 20-30см, поверхня розрівняна, маркування не проглядається, по периметру вагону природні скоси, течі вантажу немає, вагони бездверні, розвантажувальні люки зачинені на запірний пристрій, вагони технічно справні. З моменту прибуття і до відправлення вагони знаходились під охороною. Посада начальника вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня.

комерційний акт №486202/256/7 від 27.04.2021, в якому визначено, що на станції призначення Трипілля-Дніпровське Південно-західної залізниці графа Розділу є відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції доповнена записом наступного змісту: під час перевірки вантажу різниці проти цього акта не виявлено. Вказане засвідчено підписами начальника станції Панкратовим М.В., начальником району вантажного та працівником станції Триковим О.В.

- 25.04.2021 станцією Волноваха Донецької залізниці на станцію відправлення направлено телеграми про встановлені несправності вагонів та складення відповідних актів;

- 27.04.2021 зі станції Волноваха Донецької залізниці та станцію відправлення направлено телеграму, в якій повідомлено по виявлену при контрольному переважуванні нестачу вантажу у вагонах №67682328 та №67194944, та про те, що вагони затримані для складання комерційних актів.

Вказані обставини щодо невідповідності зазначених відповідачем даних маси вантажу стали підставою для нарахування штрафу та звернення позивача з даним позовом до суду.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідачем у накладній неправильно зазначено масу вантажу, у зв`язку з чим, у відповідності до ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, останньому нараховано штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог дійшов висновку, що позивачем не доведено в порядку визначеному ст.74 ГПК України підстав для стягнення штрафу з відповідача, в зв`язку з чим питання застосування коефіцієнту норми природної втрати в межах встановлених у даній справи обставин не має значення.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Як встановлено ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Згідно зі ст.22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів (ст. 23 Статуту залізниць України).

Відповідно до ст.37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Вимогами р.ІІ Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 та зареєстрованих в Мінюсті України 24.11.2000 за №863/5084, встановлено, що вантажовідправником заповнюються в т.ч. такі графи накладної як «Найменування вантажу» (графа 20), «Маса вантажу, визначена відправником» (графа 24), «Спосіб визначення маси» (графа 26), «Ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)» (графа 28), «Правильність внесених відомостей підтверджую» (графа 55).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

У статті 129 Статуту залізниць України встановлено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті, при цьому вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п`ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

На підставі вказаного Статуту наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, затверджені Правила приймання вантажів до перевезення які є обов`язковими для всіх юридичних осіб.

У п. 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, передбачено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України за №567/6855 від 08.08.2002 та затверджені Наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002.

Відповідно до п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення. Правильність внесених відомостей до накладних на спірні вагони підтверджена електронним цифровим підписом представника відправника також у графі 55.

Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Як вже зазначалось, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення (п.28 Правил приймання вантажів до перевезення).

Отже, позивач приймає вантаж до перевезення шляхом візуального огляду вагону, в тому числі його маркування та кріплення, при цьому він не зобов`язаний здійснювати перевірку маси та кількості вантажу завантаженого відправником, при цьому він не позбавлений права перевірити правильність відомостей про вантаж визначених у накладній.

В даному випадку, згідно матеріалів справи, на станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень та без перевірки маси та кількості вантажу, про що свідчить електронний цифровий підпис працівника станції відправлення у накладній.

Як було досліджено судом першої інстанції, в підтвердження недостачі вантажу залізницею складено комерційний акт на підставі актів загальної форми ГУ-23 №32906 та №32908 від 25.04.2021.

Згідно зазначених актів, на станції Волноваха Донецької залізниці встановлена комерційна несправність вагонів №67682328 та №67194944, наявність ознак не збереженості навалочного вантажу при перевезенні у вагонах відкритого типу, зокрема виявлено у спірних вагонах навантаження нижче рівня бортів на 20-30см поверхня розрівняна, маркування не проглядається, порушення ппг ч 1 р 15 п б, по периметру вагону природні скоси, течі вантажу немає, вагон бездвірний, розвантажувальні люки зачинені на запірний пристрій, вагон відчеплений на контрольне зважування. Комерційну несправність виявлено 25.04.2021 о 15:05, комерційну несправність не усунуто вагон відчеплено для перевірки.

З пункту 20 залізничної накладної №48156210 вбачається, що вантаж вугілля кам`яне марки г-газовий, розміщено та закріплено згідно з п.п.2,3 гл.14 Додатка 3 до СМГС, поверхня вантажу нижче рівня бортів вагона, вантаж промаркований поздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона.

Таким чином, вантаж здано відправником та прийнято без зауважень до перевезення залізницею промаркованим по всій довжині вагону з поверхнею нижче рівня бортів, закріпленим у відповідності до умов розміщення вантажів, які перевозяться навалом або насипом у вагонах відкритого типу, але на попутній станції виявлено, що поверхня розрівняна та маркування не проглядається, є ознаки незбереженості вантажу через комерційну несправність.

Згідно зі статтями 924 Цивільного кодексу України, ст. 314 ГК України, статтями 114 і 115 Статуту залізниць залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу.

Відповідно до ст. 31 Статуту залізниць України, п.п. 5 і 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, вантажовідправник перед завантаженням вантажу в напіввагон повинен визначити придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні, при завантаженні вантажів, які містять дрібні фракції, - усунути щілини та конструктивні зазори напіввагонів, а також вжити заходів щодо запобігання видування або висипання вантажу.

Пунктом 2 статті 308 Господарського кодексу України передбачено, що відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Згідно статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду, що враховуючи порушення маркування, за умови, що спірні вагони прийняті без зауважень, встановлені залізницею обставини щодо комерційної несправності вагонів, в яких виявлена недостача маси вантажу, ставлять під сумнів доведеність факту невірного зазначення в накладній маси вантажу, а більш вірогідно свідчать про його незбереження безпосередньо під час перевезення.

Згідно із ч.1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

В той же час, наявні в матеріалах справи документи не містять доказів, які переконливо свідчать про наявність вини відправника у зазначенні в накладній невірних відомостей щодо маси вантажу, оскільки, враховуючи встановлені актами загальної форми обставини про комерційну несправність вагонів ставлять під сумнів твердження про порушення з боку відповідача.

За таких обставин доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі не підтверджені належними доказами, тому у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для їх задоволення.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду Донецької області від 28.12.2021 у справі №905/2016/21 без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

24.02.2022 Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України №2119-IX від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні постановлено часткову зміну статті Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб; Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 15.08.2022 №2500-ІХ, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоровю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, - оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, у звязку із введенням та продовженням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд апеляційної інстанції був вимушений вийти за межі строку розгляду апеляційної скарги, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" на рішення Господарського суду Донецької області від 28.12.2021 у справі №905/2016/21 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Донецької області від 28.12.2021 у справі №905/2016/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.10.2022

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя О.В. Стойка

Суддя О.О. Радіонова