ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року

м. Київ

cправа № 904/3469/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Стратієнко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Шпорт В.В.,

представників учасників справи:

ОСОБА_1 - Варес М.О. (адвокат),

Товариства з обмеженою відповідальністю "Комнер" - не з`явилися,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланліт-2020" - не з`явилися

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.04.2022 (колегія суддів: Чередко А.Є., Коваль Л.А., Кузнецов В.О.)

у справі за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комнер"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланліт-2020" (далі - ТОВ "Ланліт-2020")

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Комнер" (далі - ТОВ "Комнер").

СУТЬ СПОРУ

1. Учасник товариства оскаржив в судовому порядку рішення загальних зборів товариства, яким, на його думку, було створено юридичну особу і внесено до її статутного капіталу нерухоме майно. Суд першої інстанції позов задовольнив, втім, суд апеляційної інстанції це рішення скасував, а у позові відмовив через те, що в матеріалах справи немає протоколу, яким оформлені оскаржувані рішення, а позивач не використав усі можливості для отримання відповідного доказу. Крім того, вказав, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ТОВ "Ланліт-2020" було створено саме ТОВ "Комнер".

2. У цій справі Верховний Суд вирішував такі питання:

- чи може суд вважати недоведеним факт ухвалення товариством рішень про створення юридичної особи та передачу майна до її статутного капіталу, якщо такий факт визнаний учасниками справи (за відсутності протоколу загальних зборів);

- чи підлягає застосуванню концепція негативного доказу (ч.10 ст.81 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК);

- за яких умов суд може або повинен самостійно витребувати докази;

- чи зобов`язаний суд вживати заходи процесуального примусу у разі ненадання учасником справи витребуваних доказів.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

3. ОСОБА_1 є учасником ТОВ "Комнер" із розміром внеску до статутного капіталу у розмірі 25 000,00 грн (25% статутного капіталу).

4. 31.08.2020 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна внесено запис №53822121 про передачу права власності на спірне нерухоме майно на користь ТОВ "Ланліт-2020". Підстава для державної реєстрації - акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер 733,734, виданий 26.08.2020, видавник Балтакса І.В. - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу.

Короткий зміст позовних вимог

5. У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ "Комнер" про визнання недійсними рішень загальних зборів його учасників щодо створення юридичної особи ТОВ "Ланліт-2020" та передачу до статутного капіталу ТОВ "Ланліт-2020" (ідентифікаційний код 43769168) нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (нова адреса: АДРЕСА_1 ), загальною площею 1 730,50 кв. м.

6. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням порядку скликання та проведення загальних зборів ТОВ "Комнер", на яких були прийняті оскаржувані рішення, внаслідок чого було порушено корпоративні права позивача як учасника ТОВ "Комнер".

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

7. Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 09.11.2021 позов задовольнив.

8. Рішення суду першої інстанції мотивоване таким:

- відповідач у справі не надав жодних доказів того, що ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце проведення загальних зборів учасників ТОВ "Комнер", на яких були прийняті рішення про створення юридичної особи - ТОВ "Ланліт-2020" та про передачу до статутного капіталу ТОВ "Ланліт-2020" спірного нерухомого майна; також в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачу надавалось повідомлення про скликання таких загальних зборів учасників відповідно до ст.32 Закону "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (далі - Закон "Про ТОВ та ДТВ"); тому мало місце порушення прав позивача у частині повідомлення про скликання загальних зборів (посилався на постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019 у справі №904/10956/16 (п.41), від 28.01.2020 у справі №924/641/17, постанову Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №907/167/17 (п.43));

- відсутність протоколу загальних зборів є безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону (посилається на постанови Верховного Суду 17.04.2019 у справі №912/1247/18, від 16.04.2019 у справі №915/508/18);

9. Центральний апеляційний господарський суд постановою від 25.04.2022 рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове - про відмову у позові.

10. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована таким:

- обраний позивачем спосіб захисту порушеного права - визнання недійсними окремих рішень загальних зборів учасників відповідача відповідає положенням ст.32 Закону "Про ТОВ та ТДВ";

- при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання;

- рішення загальних зборів учасників ТОВ "Комнер" про створення юридичної особи - ТОВ "Ланліт-2020" та передачу до статутного капіталу ТОВ "Ланліт-2020" нежитлових приміщень, вимогу про визнання недійсним яких заявлено позивачем, в матеріалах справи відсутні; матеріали справи взагалі не містять доказів існування таких рішень; позивач не надав та матеріали справи не містять жодного доказу того, що ТОВ "Ланліт-2020" було створено саме ТОВ "Комнер";

- те, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Комнер" було створено юридичну особу - ТОВ "Ланліт-2020" слідує зі слів позивача, вказана обставина визнана судом першої інстанції встановленою; однак відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), наявних у матеріалах справи, учасником ТОВ "Ланліт-2020" є ОСОБА_2 із розміром внеску до статутного капіталу 50 000,00 грн, що складає 100% статутного капіталу товариства;

- суд першої інстанції визнав встановленою обставину, що у власності ТОВ "Комнер" перебувало спірне нерухоме майно; однак вказана обставина не підтверджена жодним доказом, який би містився у матеріалах справи; натомість згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що міститься в матеріалах справи, власником спірного ненежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 730,50 кв. м, РНОНМ: 101, є ТОВ "Ланліт-2020", підставою для державної реєстрації права власності зазначено акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 733,734, виданий 26.08.2020, видавник: Балтакса І.В. - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу; з вказаної інформації не можна дійти висновку, чи був зазначений там акт приймання-передачі спірного нерухомого майна складений на підставі рішення загальних зборів відповідача та чи було спірне нерухоме майно передано ТОВ "Ланліт-2020" відповідачем, як не можна дійти і висновку про те, що відповідач взагалі був власником цього нерухомого майна;

- позивач протягом розгляду справи судом першої інстанції неодноразово звертався до суду з клопотаннями про витребування доказів - копій оскаржуваних рішень загальних зборів учасників ТОВ "Комнер", які кожного разу були задоволені, про що суд постановляв відповідні ухвали; однак позивач не подавав клопотання про витребування копій спірних рішень загальних зборів від органу державної реєстрації за місцезнаходженням ТОВ "Ланліт-2020" - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (відповідно до статей 7, 10 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (далі - Закону "Про державну реєстрацію") саме ЄДР є інформаційною базою, створеною з метою забезпечення учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, в тому числі і про підстави їх створення);

- позивач не довів належними та допустими доказами обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, висновки суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог є такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені матеріалами справи, а отже, є безпідставними та помилковими.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи

11. 08.06.2022 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.04.2022, у якій просить її скасувати та залишити в силі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021.

12. Скаржник посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену п.1 ч.2 ст.287 ГПК.

13. Касаційна скарга мотивована таким:

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню (посилається на ст.75 ГПК); матеріали справи підтверджують, що ані відповідач, ані третя особа, залучена судом до участі у справі, не заперечували факту належності нерухомого майна ТОВ "Комнер", а також факту заснування відповідачем ТОВ "Ланліт-2020";

- суд апеляційної інстанції не надав оцінку недобросовісній процесуальній поведінці відповідача та третьої особи, які не виконали вимоги суду першої інстанції про витребування документів; висновок суду апеляційної інстанції суперечить статтям 42, 73, 74, 81, 134, 135 ГПК та висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 10.06.2021 у справі №910/7223/18.

14. 09.09.2022 від ТОВ "Комнер" до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

15. Відзив мотивований тим, що у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 у справі №910/7223/23, на яку посилається скаржник, зроблено висновок щодо витребування доказів у справі про правочин, який не підлягав державній реєстрації, - договір комісії. При цьому у справі, що переглядається, предметом позову є недоговірний правочин, який підлягає державній реєстрації (достовірна інформація про юридичну особу відповідно до статей 7, 10, 29, 30 Закону "Про державну реєстрацію" зберігається у ЄДР та надається суду у порядку, визначеному цим Законом суб`єктами державної реєстрації за місцем знаходження юридичної особи). Також у справі №910/7223/23 особи, у яких витребували докази, залишили відповідну ухвалу суду без реагування, натомість у цій справі ТОВ "Комнер" та ТОВ "Ланліт-2020" надали змістовні відповіді щодо неможливості виконання відповідних ухвал. Тому, на думку відповідача, правовідносини у цих справах не є подібними. Оскільки позивач не заявляв клопотання про витребування рішення загальних зборів ТОВ "Комнер" з органу державної реєстрації, він є таким, що не довів обставини, на які посилається в обґрунтування позову.

Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду

16. Верховний Суд ухвалою від 03.08.2022 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , розгляд касаційної скарги призначив у відкритому судовому засіданні на 21.09.2022.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Чи може суд вважати недоведеним факт ухвалення товариством рішень про створення юридичної особи та передачу майна до її статутного капіталу, якщо такий факт визнаний учасниками справи (за відсутності протоколу загальних зборів)?

17. ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначає, що матеріали справи підтверджують, що ані відповідач, ані третя особа, залучена судом до участі у справі, не заперечували факти належності нерухомого майна ТОВ "Комнер" та заснування відповідачем ТОВ "Ланліт-2020". Тому, на його думку, така обставина не підлягає доказуванню, оскільки була визнана іншими учасниками цієї справи, а тому суд апеляційної інстанції неправильно застосував ст.75 ГПК.

18. Суд першої інстанції зазначив, що відсутність протоколу загальних зборів є безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону.

19. Натомість суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені висновки суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог є такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені матеріалами справи, а отже, є безпідставними та помилковими.

20. У справі, що переглядається, позивач просить визнати недійсними рішення загальних зборів ТОВ "Комнер", відповідно до яких створено ТОВ "Ланліт-2020" та передано до його статутного капіталу спірне нерухоме майно.

21. Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач не надав, а матеріали справи не містять жодного доказу того, що ТОВ "Ланліт-2020" створене саме за рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Комнер", а також, що у власності ТОВ "Комнер" перебувало та надалі було передане до статутного капіталу ТОВ "Ланліт-2020" спірне нерухоме майно.

22. Верховний Суд вважає такі висновки суду апеляційної інстанції передчасними, зважаючи на таке.

23. Відповідно до ч.1 ст.75 ГПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

24. При цьому законодавець як одну із засад (принципів) господарського судочинства визначив змагальність сторін (п.4 ч.3 ст.2 ГПК). Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення своїх вимог (ч.3 ст.13 ГПК).

25. Велика палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (п.81) зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона, якщо інша сторона не надала доказів протилежного. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18 (п.41). Тобто "концепція негативного доказу", закріплена у ч.10 ст.81 ГПК, не може тлумачитися так, що певна обставина вважається доведеною, допоки інша сторона її не спростувала, оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Про це зазначено у п.43 постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18. За загальним правилом, тягар доведення обставин, які є підставою позову, покладається на позивача.

26. Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

27. При цьому Верховний Суд звертає увагу, що до надання оцінки відповідним доказам у справі в порядку ст.86 ГПК суд у першу чергу повинен визначити факти, які необхідно встановити для вирішення спору, а також які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню (тобто встановити факти, які входять в предмет доказування).

28. Суд апеляційної інстанції не врахував, що ТОВ "Комнер" та "Ланліт-2020" в наданих суду документах по суті фактично погодились із фактом створення ТОВ "Ланліт-2020" саме на підставі рішення загальних зборів ТОВ "Комнер", оформленого відповідним протоколом. Зважаючи на це, суд повинен був визнати таку обставину встановленою відповідно до ч.1 ст.75 ГПК.

29. Разом з тим, суди попередніх інстанцій встановили, що ТОВ "Комнер" та ТОВ "Ланліт-2020" у відповідь на ухвали суду першої інстанції повідомили про відсутність у них запитуваного протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Комнер", який одночасно є рішенням засновника ТОВ "Ланліт-2020".

30. Зважаючи на вимоги пунктів 1, 3 ч.1 ст.43 Закону "Про ТОВ та ТДВ", примірники відповідного протоколу загальних зборів ТОВ "Комнер" мали зберігатись у відповідача та у ТОВ "Ланліт-2020".

31. Також відповідно до положень п.12 ч.1 ст.43 зазначеного Закону у ТОВ "Ланліт-2020" повинні зберігатись документи, на підставі яких до його статутного капіталу перейшло спірне нерухоме майно. У разі, якщо рішення про передачу до статутного капіталу ТОВ "Ланліт-2020" відповідного нерухомого майна, як стверджує позивач, приймалось загальними зборами ТОВ "Комнер", примірник протоколу, яким оформлювалось таке рішення, повинен зберігатись також у відповідача.

32. При цьому суд апеляційної інстанції, зазначаючи, що ТОВ "Комнер" не є засновником (учасником) ТОВ "Ланліт-2020", оскільки згідно з витягом з ЄДР, що міститься в матеріалах справи, учасником ТОВ "Ланліт-2020" є ОСОБА_2 із внеском до статутного капіталу у розмірі 50 000,00 грн (100%), не надав оцінку наявному у матеріалах справи доказу - витягу з ЄДР щодо ТОВ "Ланліт-2020" від 26.10.2021 (т.1 а.с.176-181). Із вказаного витягу вбачається, що з моменту створення товариства проводились реєстраційні дії щодо зміни складу засновників (учасників) ТОВ "Ланліт-2020".

33. Крім того, з відкритих відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що під час розгляду справи №904/5608/19 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Злагода-Люкс" до ТОВ "Комнер" про стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку у сумі 223 252,97 грн Господарський суд Дніпропетровської області (рішення від 12.05.2020) та Центральний апеляційний господарський суд (постанова від 26.08.2020) встановили, що ТОВ "Комнер" принаймні у період з 01.12.2016 по 30.11.2019 (за який було нараховано заборгованість по внескам на утримання будинку) було власником нежитлового приміщення за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 24.

34. Суд апеляційної інстанції також не надав оцінки повідомленню ТОВ "Комнер" про скликання загальних зборів учасників товариства на 27.01.2020, датованого 18.12.2019 (т.1 а.с.69). Вказаним повідомленням до порядку денного було включено питання про створення товариством нової юридичної особи (п.2) та внесення товариством майна до статутного капіталу юридичної особи (п.3). При цьому в такому повідомленні крім п.3 є також декілька питань, що стосуються відчуження майна, зокрема, щодо відчуження нерухомого майна товариства та надання згоди на вчинення значного правочину (п.4), затвердження договорів на суму більше 50 000 грн (п.5). У зв`язку з цим, спірне нерухоме майно могло як бути передане до статутного капіталу ТОВ "Ланліт-2020", так і відчужене на його користь у інший спосіб.

35. Частиною 4 ст.74 ГПК передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

36. У зв`язку з наведеним, якщо у суду апеляційної інстанції були сумніви щодо визнаного учасниками справи факту (прийняття загальними зборами учасниками ТОВ "Комнер" рішень про створення ТОВ "Ланліт-2020" та передання до статутного капіталу спірного нерухомого майна), у тому числі через ненадання такими особами на вимогу суду копії відповідного протоколу, суд був наділений правом самостійно витребувати докази, зокрема, матеріали реєстраційної справи ТОВ "Ланліт-2020" від відповідного органу державної реєстрації, а також реєстраційної справи спірного нерухомого майна від приватного нотаріуса Дніпровського міськрайонного нотаріального округу Балтакси І.В.

37. Вчинення таких дій дозволило б суду надати оцінку зібраним у справі доказам та на їх підставі встановити обставини справи, на які посилаються її учасники, і які входять до предмету доказування.

38. У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції дійшов передчасних висновків про те, що позивач не довів фактів створення відповідачем ТОВ "Ланліт-2020" та передачі спірного нерухомого майна до статутного капіталу товариства.

Чи зобов`язаний суд вживати заходи процесуального примусу у разі ненадання учасником справи витребуваних доказів?

39. ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував ст.81 ГПК без урахування висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 10.06.2021 у справі №910/7223/18, оскільки не вжив заходів процесуального примусу щодо осіб, які не виконали ухвали про витребування доказів.

40. Верховний Суд погоджується з цим доводом скаржника, виходячи з таких мотивів.

41. Відповідно до частин 7, 8 ст.81 ГПК будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

42. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (ч.9 ст.81 ГПК).

43. Заходи процесуального примусу у разі неподання витребуваних судом доказів встановлені статтями 134, 135 ГПК (постанова Верховного Суду від 10.06.2021 у справі №910/7223/18, на яку посилається скаржник).

44. Згідно з ч.1 ст.134 ГПК у разі неподання письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин, суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

45. Також відповідно до п.3 ч.1 ст.135 ГПК суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

46. Тобто застосування заходів процесуального примусу відповідно до ч.9 ст.81, статей 134, 135 ГПК можливе у тому випадку, якщо сторона або інший учасник, у яких відповідні докази витребовуються, не повідомили суд про неможливість подати докази або у разі неподання таких доказів без поважних причин.

47. У постанові Верховного Суду від 10.06.2021 у справі №910/7223/18, на яку посилається скаржник, суд касаційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції залишив без належного реагування дії зобов`язаної особи щодо неподання витребуваних судом доказів і неповідомлення суду про неможливість подати докази. У зв`язку з цим Верховний Суд дійшов висновку, що суди не вжили всі передбачені законом заходи щодо встановлення обставин справи.

48. У справі, що переглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_1 звертався до Господарського суду Дніпропетровської області з клопотаннями про витребування доказів: копій рішення загальних зборів ТОВ "Комнер" про створення ТОВ "Ланліт-2020" та рішення про передачу до статутного капіталу нерухомого майна (нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ) у ТОВ "Комнер" (клопотання від 25.03.2021, подане разом із позовною заявою), у приватного нотаріуса Дніпровського міськрайонного нотаріального округу Балтакси І.В. (клопотання від 16.06.2021), у ТОВ "Ланліт-2020" (клопотання від 27.07.2021).

49. У зв`язку з цим суд першої інстанції ухвалою від 05.04.2021 зобов`язав ТОВ "Комнер" надати до суду належним чином засвідчену копію рішення загальних зборів учасників ТОВ "Комнер" про створення юридичної особи - ТОВ "Ланліт-2020" та передачу до статутного капіталу ТОВ "Ланліт-2020" відповідних нежитлових приміщень. Ухвалою від 27.04.2021 зобов`язано учасників справи виконати вимоги попередньої ухвали суду.

50. Ухвалою від 27.04.2021 суд першої інстанції задовольнив клопотання позивача та витребував від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Балтакси І.В. копії спірних рішень загальних зборів ТОВ "Комнер".

51. Ухвалою від 28.07.2021 суд першої інстанції задовольнив клопотання позивача та витребував від ТОВ "Ланліт-2020" копії спірних рішень загальних зборів ТОВ "Комнер". Ухвалою суду від 07.09.2021 зобов`язано учасників справи виконати вимоги попередньої ухвали суду.

52. ТОВ "Комнер" у відзиві на позовну заяву повідомило про відсутність у нього копії протоколу загальних зборів учасників від 27.01.2020, яким утворено ТОВ "Ланліт-2020", оскільки оригінал був переданий приватному нотаріусу для засвідчення акту приймання-передачі нерухомого майна від 26.08.2021.

53. ТОВ "Ланліт-2020" заявою від 06.09.2021 повідомило суд першої інстанції про неможливість надати витребувані рішення загальних зборів учасників ТОВ "Комнер", оскільки таке рішення у нього відсутнє відповідно до п.3 ч.1 та ч.3 ст.43 Закону "Про ТОВ та ТДВ".

54. Також, як повідомив позивач у відповідному клопотанні від 13.07.2021, у приватного нотаріуса Дніпровського міськрайонного нотаріального округу Балтакси І.В. відсутня копія витребуваного рішення загальних зборів ТОВ "Комнер". При цьому саме повідомлення приватного нотаріуса, адресоване суду, в матеріалах справи відсутнє.

55. Тобто у справі, що переглядається, учасники не довели неможливості подати суду витребувані докази з поважних причин. Втім, всупереч зазначеному вище суд не вжив передбачених ГПК примусових заходів, спрямованих на витребування доказів.

56. Відтак довід скаржника про наявність підстав для застосування заходів процесуального примусу відповідно до ч.9 ст.81, статей 134, 135 ГПК знайшов підтвердження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

57. Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

58. Відповідно до п.1 ч.3 ст.310 ГПК підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.2 ст.287 цього Кодексу.

59. Згідно з ч.1 ст.316 ГПК вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

60. Враховуючи наведене, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

61. Під час нового розгляду справи суд апеляційної інстанції повинен дослідити наявні в матеріалах справи докази, а також, у разі необхідності та за наявності відповідних умов, витребувати докази в порядку ч.4 ст.74 ГПК та встановити:

- чи було ТОВ "Ланліт-2020" створене за рішенням загальних зборів ТОВ "Комнер";

- чи перебувало спірне нерухоме майно у власності ТОВ "Комнер", а також чи воно було передане до статутного капіталу ТОВ "Ландіт-2020" на підставі відповідного рішення загальних зборів ТОВ "Комнер", чи було відчужене на користь ТОВ "Ланліт-2020" у інший спосіб.

62. Суд апеляційної інстанції на підставі встановлених обставин має проаналізувати належним чином доводи апеляційної скарги та встановити існування підстав для задоволення апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

63. Враховуючи те, що судове рішення підлягає скасуванню, а справа передається на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат у справі буде здійснено судом за результатами нового розгляду відповідно до загальних правил розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.04.2022 у справі №904/3469/21 скасувати.

3. Справу №904/3469/21 направити на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

Л. Стратієнко