ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.10.2022м. ДніпроСправа № 904/2378/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Витязь" Товариство з обмеженою відповідальністю Витязь" (63332, Харківська обл., Красноградський район, с. Піщанка, вул. Центральна, буд. 5, ідентифікаційний код 24472488)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ Капітал" (49083, м.Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 14-а, ідентифікаційний код 42355927)

про стягнення 2 387 241 грн.

Представники:

від позивача Сімейко А.М.

від позивача Дьолог О.М.

від відповідача: Дураченко Г.О.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Витязь" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "СТ Капітал" основного боргу по договору поставки від 17.01.2022р. №1701Т в сумі 1 908 592 грн. 53 коп., пені 244 639 грн. 91 коп., інфляційних втрат 209 201 грн. 11 коп., 3% річних 24 807 грн. 49 коп. та судових витрат у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.21р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Витязь" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову, просить накласти арешт на грошові кошти в сумі 2 387 241 грн., що належать ТОВ «СТ Капітал» або підлягають передачі або сплаті ТОВ «СТ Капітал» і знаходяться у ТОВ «СТ Капітал» чи в інших осіб на всіх рахунках та всіх вкладах у всіх установах банків, інших кредитних організаціях, грошові кошти.

У судовому засіданні Позивач підтримав доводи, викладені у заяві про забезпечення позову та наполягав на її задоволенні.

У судовому засіданні Відповідач проти забезпечення позову заперечував, просив суд у задоволенні заяви відмовити.

У заяві позивачем зазначено, що предметом позову (матеріально-правовою вимогою позивача до відповідача щодо якої позивач звернувся до суду за захистом своїх прав), тобто позовними вимогами, за позовом ТОВ «Витязь» у зазначеній справі є заявлені матеріально-правові вимоги, які стосуються предмету спору, щодо стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу по договору поставки від 17.01.2022 року №1701Т в сумі 1 908 592,53 грн.; пені за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 244 639,91 грн.; інфляційних втрат в сумі 209 201,11 грн.; 3% річних в сумі 24 807,49 грн., а всього - 2 387 241 грн. З огляду на фактичні обставини, які стосуються даної справи, фактичні обставини, які стосуються інших справ за участю відповідача - ТОВ «СТ Капітал», поведінку відповідача в рамках спірних правовідносин, вважає, що невжиття судом заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду, з огляду на те, що з метою досудового врегулювання спору, який виник між сторонами в рамках спірного договору, ТОВ «Витязь» зверталося до ТОВ «СТ Капітал» з претензією на суму 1 908 592,53 грн. (щодо погашення основної заборгованості за договором поставки від 17.01.2022 року №1701Т), з вимогою щодо проведення остаточного розрахунку за договором поставки від 17.01.2022 року №1701Т на суму 274 202,96 грн. та в частині передоплати на суму 1 634 389,57 грн., а всього - 1 908 592,53 грн. Копії зазначених претензії та вимоги, а також докази їх надіслання на адресу відповідача, додані до позову. В порушення приписів, встановлених ст.222 ГК України, ТОВ «СТ Капітал» про результати розгляду претензії та вимоги не повідомило письмово заявника, тобто ТОВ «Витязь». Оскільки за своєю правовою природою претензія є не тільки вимогою однієї сторони до іншої щодо відновлення або захисту порушених прав, які випливають із договірних відносин, а й попередженням про можливе звернення до суду, то ТОВ «СТ Капітал», будучи попередженим про можливе звернення суду ТОВ «Витязь», взагалі перестало отримувати на пошті листи від ТОВ «Витязь», що свідчить про ухилення ТОВ «СТ Капітал» від врегулювання спору в добровільному порядку. Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Витязь» на виконання приписів процесуального закону направило на адресу відповідача - ТОВ «СТ Капітал» копію позовної заяви зі всіма додатками. ТОВ «СТ Капітал» не забажало отримувати на пошті лист, який у якості вкладення містив копію позовної заяви зі всіма додатками, а відтак, поштою вказаний лист був повернутий на адресу ТОВ «Витязь». ТОВ «Витязь» не отримало від відповідача відзив на позов. Зазначена бездіяльність та поведінка відповідача, в тому числі й ігнорування вимог суду, свідчать, з одного боку, про намагання відповідача ухилитися від, зокрема, своєчасного вирішення судом спору в розумні строки (ст.2 ГПК України), а, з іншого боку, про ухилення відповідача від виконання своїх процесуальних обов`язків, зокрема, щодо виявлення поваги до суду та до інших учасників судового процесу та щодо сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи (ст.42 ГПК України). З огляду на те, що відповідач, по-перше, не отримав копію позовної заяви позивача зі всіма додатками, по-друге, не виконав вимог ухвали суду щодо надання відзиву на позов, то, скоріш за все, саме з вини відповідача та з огляду на його процесуальну поведінку, яка полягає у нехтуванні процесуальними обов`язками, проведення підготовчого засідання втрачає сенс, а тому проведення підготовчого засідання з вини відповідача буде перенесено на іншу дату. Відповідач шляхом ухилення від виконання своїх процесуальних обов`язків вже досяг мети щодо затягування судового розгляду справи та ухилення від виконання грошових зобов`язань за спірним договором. Факти отримання відповідачем від виробників сільськогосподарської продукції товару з подальшим, по-перше, ухиленням від розрахунків за отриманий товар, а, по-друге, затягуванням судового розгляду справи є непоодинокими. Із судових рішень Господарського суду Харківської області у справі № 922/4354/21, які є публічно доступними, оскільки на виконання приписів Закону України «Про доступ до судових рішень» оприлюднені в електронній формі в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України, вбачається, що в провадженні Господарського суду Харківської області з листопада 2021 року перебуває господарська справа за позовом Фермерського господарства «АН-КОР» () до ТОВ «СТ Капітал» про стягнення заборгованості за поставлений за договором поставки соняшник. Факти ухилення відповідача від розрахунків з контрагентами за отриманий товар, зокрема, соняшник - є непоодинокими, що в сукупності з іншими обставинами свідчить про недобросовісність відповідача та його намір ухилитися від виконання, як своїх договірних зобов`язань щодо оплати за отриманий товар, так і від виконання рішення суд. Є всі підстави вважати, що відповідач буде докладати всіх зусиль, в тому числі і шляхом зловживання процесуальним правами, з тим, щоб спочатку максимально затягнути розгляд даної справи, потім затягнути набуття рішенням суду законної сили, а потім ухилятися від виконання рішення суду. З огляду на те, що відповідач має заборгованість перед чисельними контрагентами й продовжує «накопичувати» таку заборгованість, невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду. До остаточного вирішення спору по справі з метою недопущення ускладнення в майбутньому виконання рішення суду, а також з метою запобігання вчинення відповідачем дій щодо затягування розгляду справи, необхідно вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу.

Позивач вважає, що враховуючи майновий характер спору, заходи у вигляді арешту грошових коштів Відповідача в межах суми заявлених позовних вимог є співрозмірними до позовних вимог та фактичних обставин господарської діяльності сторін, забезпечують виконання судового рішення в разі можливого задоволення позову й не порушують існуючих прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

У відповідності до ст. 136 ГПК України, Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Приписами статті 137 ГПК України, передбачено забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини 2 статті 321 ЦК, особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Господарський суд вважає, що запропоновані заходи забезпечення позову в основному є адекватними та цілком співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки наявний прямий зв`язок між зазначеними заходами забезпечення позову і предметом спору (стягнення грошових коштів). Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав Позивача на час вирішення спору в суді, та у разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду, тоді як невжиття заходів до забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду. Заходи забезпечення позову не позбавляють Відповідача права власності на його майно, але попереджають дії Відповідача щодо зменшення кількості майна. Арешт коштів не призведе до погіршення фінансового стану Відповідача та не спричинить припинення господарської діяльності, але виключно обмежить право неконтрольованого розпорядження коштами. Заходи забезпечення позову попереджають ймовірні дії Відповідача щодо штучного зменшення залишку коштів на рахунках в банках, виведення коштів (оборотів) з рахунків, з метою ухилення від виконання зобов`язань, не спричинять виникнення збитків у Відповідача, оскільки арешт накладається виключно в межах суми позову.

На час розгляду заяви відповідач не спростовує факт наявності заборгованості, факт отримання ним товару на виконання умов договору. Від відповідача не надходило будь-яких пропозицій щодо сплати вказаних коштів в добровільному порядку.

Дослідивши наявні у справі докази Господарський суд вважає, що заявлені заходи забезпечення позову частково є обґрунтованими, адекватними та співмірними заявленим позовним вимогам.

Накладення арешту на грошові кошти, що підлягають сплаті або передачі відповідачу, на думку суду, може безпідставно порушити права третіх осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладання арешту на грошові кошти, що вже належать відповідачу, сприятиме запобіганню порушення прав учасників справи, що відповідає правовій природі забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст.140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

З огляду на наявні матеріали справи, суд вважає доводи позивача обгрунтованими, заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Керуючись приписами ст.ст. 74, 76, 80, 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Витязь" про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 2 387 241 грн., що належать товариству з обмеженою відповідальністю «СТ Капітал» (49083, м.Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 14-а, ідентифікаційний код 42355927), на всіх рахунках та всіх вкладах у всіх установах банків, інших кредитних організаціях, готівкові кошти.

В решті відмовити.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю Витязь" (63332, Харківська обл., Красноградський район, с. Піщанка, вул. Центральна, буд. 5, ідентифікаційний код 24472488)

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «СТ Капітал» (49083, м.Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 14-а, ідентифікаційний код 42355927)

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття 04.10.2022 року.

Ухвала як виконавчий документ підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", та може бути пред`явлена до виконання - до 05.10. 2025 року.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими для виконання на всій території України.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254 - 258 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 10.10.2022р.

Суддя Г.В. Манько