ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/689/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретаря судового засідання: Круглецької А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Козир В.К.- представник, довіреність від 31.12.2021,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут"

до Споживчого товариства "Городницький хлібозавод"

про стягнення 75 991,61грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" звернулося до господарського суду з позовом до Споживчого товариства "Городницький хлібозавод" про стягнення 75 991,61грн з яких: 45 578,82грн основного боргу, 9115,76грн штрафу, 2760,77грн пені, 2810,53грн 3% річних та 15 725,73грн інфляційних втрат, а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором реструктуризації заборгованості від 22.06.2020.

Ухвалою суду від 02.09.2022 відкрито провадження у справі №906/689/22 за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 04.10.2022.

Представник позивача в судовому засіданні 04.10.2022 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві (а.с.1-5). Просив позов задовольнити та стягнути з відповідача 45 578,82грн основного боргу, 9 115,76грн штрафу, 2760,77грн пені, 2810,53грн 3% річних та 15 725,73грн інфляційних втрат.

Відповідач повноважного представника в судове засідання 04.10.2022 не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №151 (а.с.58).

При цьому суд констатує, що відповідачем не подано клопотання, заяви, в тому числі і щодо перенесення розгляду справи, її відкладення чи неможливості забезпечити участь в судовому засіданні свого представника.

З огляду на те, що неявка в засідання суду представника відповідача та неподання відповідачем письмового відзиву, не перешкоджають розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Дослідивши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

16.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" (постачальник, позивач) та Споживчим товариством "Городницький хлібозавод" (споживач, відповідач) було укладено договір №114111LILBEP038 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (а.с.12-16).

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2018 році природний газ (далі - газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем.

Згідно з пунктом п.3.2 договору, ціна може змінюватися протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3 цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором (п.3.4 договору).

За умовами пункту 4.1 договору, розрахунковий період за договором становить один календарний місяць - з 07:00 години першого дня місяця до 07:00 години першого дня наступного місяця включно.

Згідно з пунктом 4.2 договору, оплата за поставлений (спожитий) обсяг природного газу здійснюється протягом періоду постачання газу шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку (30% - до 10 числа, 30% - до 20 числа, 40% - до 31 числа).

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 1 березня 2018 року до 31 грудня 2018 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.11.1 договору).

Додатковими угодами до договору №114111LILBEP038 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 16.02.2018 сторони неодноразово вносили зміни до п.3.2 договору в частині визначення ціни на природний час (а.с.17-39).

Матеріали справи свідчать про те, що у період з січня по лютий 2020 року позивач відповідачем на виконання умов договору №114111LILBEP038 від 16.02.2018 (з подальшими змінами) було одержано від позивача природний газ на загальну суму 80181,93грн, що вбачається з актів приймання-передачі природного газу від 31.01.2020, від 29.02.2020 (а.с.40).

Однак Споживче товариство "Городницький хлібозавод" не в повному обсязі розрахувалось за одержаний природний газ. Несплаченою залишилась заборгованість в сумі 45 578,82грн (сорок п`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім гривень 82 копійки), у зв`язку з чим, між сторонами було укладено договір реструктуризації заборгованості від 22.06.2020 (надалі Договір від 22.06.2020) (а.с.41-43).

Відповідно до п.1 Договору від 22.06.2020, боржник визнає заборгованість перед кредитором, а останній підтверджує заборгованість в розмірі 45 578,82 грн (сорок п`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім гривень 82 копійки) з урахуванням ПДВ (далі - борг, заборгованість), що виникла внаслідок несплати за спожитий природний газ шляхом розстрочення на 3 (три) календарних місяці.

Згідно з п.2. Договору від 22.06.2020, погашення заборгованості відбувається в порядку та розмірах визначених в графіку погашення заборгованості, шляхом безіготівкового/готівкового перерахування грошових коштів у національній валюті на розрахунковий рахунок Кредитора, визначений в розділі "Реквізити сторін".

За умовами пункту 3. Договору від 22.06.2020, боржник перераховує па користь кредитора кошти в сумі 45 578,82грн (сорок п`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім гривень 82 копійки) з урахуванням ПДВ в порядку та строки визначені даним Договором.

Пунктом 4. Договору від 22.06.2020 передбачено, що сторони погодили наступні строки сплати Боржником на користь Кредитора заборгованості в розмірі 45 578,82грн (сорок п`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім гривень 82 копійки) з урахуванням ПДВ, а саме:

4.1. Боржник сплачує на розрахунковий рахунок Кредитора, вказаний у даному Договорі 15 192,94 грн до "25" червня 2020 року включно;

4.2. Боржник сплачує на розрахунковий рахунок Кредитора, вказаний у даному Договорі 15 192,94 грн до "25" липня 2020 року включно;

4.3. Боржник сплачує на розрахунковий рахунок Кредитора, вказаний у даному Договорі 15 192,94 грн до "25" серпня 2020 року включно.

Відповідно до п.13 Договору від 22.06.2020, цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до "31" грудня 2020 р, але в будь-якому разі до повного виконання боржником зобов`язань, що виникають з даного договору.

Договір реструктуризації заборгованості від 22.06.2020 підписаний представниками сторін та їх підписи скріплені печатками підприємств.

Посилаючись на те, що в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором відповідач заборгованість в повному обсязі та в погоджені строки не оплатив, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 75 991,61грн з яких: 45 578,82грн основного боргу, 9115,76грн штрафу, 2760,77грн пені, 2810,53грн 3% річних та 15 725,73грн інфляційних втрат.

Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.525 ЦК України, ч.6 ст.193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності із ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що у даному випадку, за умовами договору реструктуризації, відповідач зобов`язався погашати заборгованість в такі строки:

- 15 192,94 грн до 25.06.2020;

- 15 192,94 грн до 25.07.2020;

- 15 192,94 грн до 25.08.2020. Проте, останній взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав у зв`язку з чим станом на час звернення позивача з позовом прострочив оплату боргу на суму 45 578,82грн.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом на час розгляду справи, відповідач зобов`язання щодо проведення розрахунків за договором реструктуризації заборгованості не виконав, заборгованість перед позивачем в загальній сумі 45 578,82грн не сплатив.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення боргу в сумі 45 578,82грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статі 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статі 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У пункті 7.1 Договору від 22.06.2020 сторонами погоджено, що у випадку порушення боржником графіку погашення заборгованості , погодженого в пунктах "4" - "4.3" даного договору, останній зобов`язується сплатити на користь кредитора штраф в розмірі 20% (двадцять відсотків) від суми боргу, визначено в п.3 договору, а саме 9115,76грн.

Відповідно до пункту 7.2 Договору від 22.06.2020, у випадку прострочення боржником сплати обов`язкових платежів, згідно з графіку погашення заборгованості, погодженого в пунктах "4" - "4.3" даного договору, останній зобов`язується сплатити на користь кредитора пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, за кожен день такого прострочення.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 2760,77грн та штраф у сумі 9115,76грн (розрахунок а.с.4, 6-11).

Перевіривши проведені позивачем нарахування пені та штрафу, суд вважає їх обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства, а тому вимоги позивача про стягнення пені в сумі 2760,77грн та штрафу в сумі 9115,76грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд враховує вищевикладене, а також таке.

У відповідності до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наведеної норми, позивачем було нараховано до стягнення з відповідача 2810,53грн 3% річних та 15 725,73грн інфляційних втрат (розрахунок а.с.6-11).

Перевіривши проведені позивачем нарахування 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає їх обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства, а тому вимоги позивача про стягнення 3% річних в сумі 2810,53грн та інфляційних втрат в сумі 15 725,73грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення 45 578,82грн боргу, 2760,77грн пені, 9115,76грн штрафу, 2810,53грн 3% річних, 15 725,73грн інфляційних втрат є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Споживчого товариства "Городницький хлібозавод" (11714, Житомирська область, Новоград-Волинський район, смт. Городниця, вул. Анастасії Вознюк, буд. 2; ідентифікаційний код 37774767) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" (10003, Житомирська область, м.Житомир, майдан Перемоги, буд. 10; ідентифікаційний код 39577504):

- 45 578,82грн боргу;

- 2760,77грн пені;

- 9115,76грн штрафу;

- 2810,53грн 3% річних;

- 15 725,73грн інфляційних втрат;

- 2481,00грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.10.22

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - до справи,

2 - позивачу (рек.)

3 - відповідачу (рек.з пов.),

та на електронні пошти:

- представнику позивача - адвокату Козирю В.К.- ІНФОРМАЦІЯ_1

- відповідачу: