ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.10.2022м. ДніпроСправа № 904/2028/22
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЕКО-СЕРВІС"
до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат"
про стягнення боргу за договором
Суддя Юзіков С.Г.
Без участі представників сторін
Позивач просив стягнути з Відповідача борг за Договором №200/13/25Е про закупівлю товару від 12.03.2019 у розмірі 767 603,98 грн., 3% річних - 54 024,75 грн., індекс інфляції 236 798,58 грн., судовий збір 15 876,41 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2022 позов задоволено частково, з ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ТОВ "Торговий дім "ЕКО-СЕРВІС" Стягнуто 767 603,98 грн. основного боргу, 53 845,88 грн. 3% річних, 236 798,58 грн. індексу інфляції, 15 873,73 грн. судового збору.

29.09.2022 до Господарського суду Дніпропетровської області від Позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 70 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2022 прийнято до розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення. Ухвалено розглядати заяву без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Рекомендовано Відповідачеві до 07.10.2022 надати суду відзив на заяву Позивача про ухвалення додаткового рішення.

20.03.2020 Адвокатським бюро Тимофієва Євгенія (далі Бюро) та ТОВ "Торговий дім "ЕКО-СЕРВІС" (далі Клієнт) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 20/03 (далі Договір), за п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Бюро приймає на себе доручення Клієнта про надання обумовленої цим договором правової (правничої) допомоги в інтересах Клієнта, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно з п. 7.1 Договору в редакції додаткової угоди від 30.12.2021 цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до його виконання, але не довше ніж по 31 грудня 2022 року включно, незалежно від обсягу та стадії виконання будь-якого конкретного доручення Клієнта за цим договором.

27.06.2022 сторони уклали додаткову угоду до Договору № 20/03 про надання правової (правничої) допомоги від 20.03.2020, за п. 1 якої визначено зміст та обсяг надання правової (правничої) допомоги Клієнтові Бюро, а також порядок оплати гонорару за надання правової (правничої) допомоги щодо стягнення заборгованості з ДП "СХІДНИЙ ГЗК" за Договором № 200/13/25Е про закупівлю товару від 12.03.2019.

Бюро зобов`язується виконати роботу та надати таку правову (правничу) допомогу клієнту:

- ознайомлення з документами пов`язаними з Договором № 200/13/25Е про закупівлю товару від 12.03.2019;

- надання консультацій;

- здійснення розрахунку заборгованості, інфляційних витрат;

- складання заяв по суті (позовів, відповідь на відзив (за потребою), пояснення (за потребою));

- складання заяв та клопотань та інших процесуальних документів (за потребою);

- представляти інтереси Клієнта в суді першої інстанції, в т.ч. брати участь у судових засіданнях (п. 2 Додаткової угоди).

Сторонами погоджений фіксований розмір гонорару в сумі 70 000,00 грн. за надану правову (правничу) допомогу Клієнту (п.3 Додаткової угоди).

Сторонами погоджено, що розмір гонорару не залежить від затраченого часу Бюро на надання правової (правничої) допомоги зазначеної в п. 2 цієї додаткової угоди (п. 4 Додаткової угоди).

Порядок оплати гонорару: протягом 30 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт. Клієнт може здійснити авансовий платіж (п. 5 Додаткової угоди).

26.09.2022 сторони підписали акт приймання-здачі наданої правової (правничої) допомоги на загальну вартість 70 000,00 грн. Відповідно до акту Бюро надано такі послуги: ознайомлення з документам пов`язаними з Договором № 200/13/25Е про закупівлю товару від 12.03.2019; надання консультацій щодо стягнення боргу в судовому порядку; складання позову. Складання розрахунку заборгованості за договором, 3% річних та інфляційних збитків; складання заяви про ухвалення додаткового рішення (щодо витрат на професійну правничу допомогу) по справі № 904/2028/22.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву ( абз. 1, 2, ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 127 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа "Немайстер проти Австрії), у рішенні "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Стосовно вимог Позивача про стягнення з Відповідача витрат на оплату послуг адвокатів, то дане питання необхідно розглядати в двох площинах: по-перше, це договірні відносини Позивача з адвокатом (адвокатами) стосовно надання юридичних послуг і, по-друге, це вимога про оплату наданих послуг Відповідачем.

Стосовно першого аспекту суд виходить із основоположного принципу цивільного права принципу свободи договору. Позивач має право на свій розсуд оцінити вартість послуг адвоката, навіть у розмірі ціни позову.

Стосовно другої площини питання, що розглядається, суд виходить з того, що, за положеннями ГПК України, стягнення вартості послуг адвоката, по-суті, є оплатою відповідачем наданих позивачеві послуг з правничої допомоги. І в цьому аспекті оцінка вартості послуг позивачем не має беззаперечного статусу.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

Право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положення ст. 4 ГПК України стосовно рівності сторін є гарантією захисту прав, у даному випадку відповідача, від покладення на нього обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення позивачем та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.27.2.)

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дана справа не є складною, її розгляд відбувався в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, позовні вимоги ґрунтуються на декількох видаткових накладних про поставку товару, позовна заява не міститься складних розрахунків. Надання даної правничої допомоги не є складним.

Частиною 4 ст. 129 ГПК встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: … у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер та обсяги виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, суд вважає, що стягненню з Відповідача підлягають 15 000 грн. витрат на правничу допомогу, решта витрат не підлягають розподілу.

Керуючись ст.ст. 46, 221, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЕКО-СЕРВІС" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52200, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, 2, код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЕКО-СЕРВІС" (52200, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Гагаріна, 40, корп. 35, код 35935908) 15 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У решті заяви відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду в строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков