РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.10.2022Справа № 910/7019/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Акціонерного товариства «Таскомбанк», м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Клочкової Наталії Валеріївни, м. Київ

про стягнення 9 658,35 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі - АТ «Таскомбанк»/банк/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Клочкової Наталії Валеріївни (далі - ФОП Клочкова Н.В./відповідач) про стягнення 9 658,35 грн, у тому числі: 9 156,86 грн - заборгованості по тілу кредиту, 121,53 грн - заборгованості по відсоткам та 379,96 грн - пені, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором №ID8834780 від 26.11.2020.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 08.08.2022 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, при цьому, був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, однак, 16.09.2022 до суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 08.08.2022 з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Приписами статті 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26.11.2020 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» (далі - банк) та Фізичною особою-підприємцем Клочковою Н.В. укладено договір № ID8834780 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Таскомбанк» шляхом підписання анкети-заяви про надання кредиту фізичній особі-підприємцю кредиту, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальникові кредит, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

В п. 2.1. договору погоджено умови надання кредиту: розмір кредиту: 10 000,00 грн, валюта кредиту: гривня, вартість кредиту: розмір процентної ставки за користування кредитом: 23%, розмір комісійної винагороди: 0,5% від суми максимального дебетового сальдо, яке існувало на поточному рахунку за розрахунковий місяць, тип процентної ставки: фіксована, період сплати процентів: з 01 по 10 число кожного місяця; період сплати комісії: з 01 по 10 число кожного місяця, період безперервного користування кредитом складає не більше 30 днів, строк кредиту: 12 місяців з дати укладення договору.

Згідно п. 3.1., п. 3.2. договору позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі необхідної для сплати процентів та комісії у період сплати, визначений у підпунктах 2.5. та 2.6. Остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше дати, зазначеної в п. 2.8. цього договору.

Відповідно до п. 3.3. договору, у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн (копія виписки по особовому рахунку в матеріалах справи).

Матеріалами справи також підтверджується, що відповідач зобов`язання щодо погашення кредиту не виконав, грошові кошти згідно умов договору у повному обсязі не повернув, внаслідок чого у ФОП Клочкова Н.В. виникла заборгованість: по тілу кредиту у розмірі 9 156,86 грн, по відсоткам становить 121,53 грн, пеня за період з 21.12.2021 по 20.06.2022 склала 379,96 грн.

03.02.2022 позивач надіслав відповідачу повідомлення-вимогу про погашення заборгованості за договором № ID8834780 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Таскомбанк».

Проте, вимоги банку залишені ФОП Клочковою Н.В. без задоволення та відповіді.

Отже, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № ID8834780 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Таскомбанк», позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з ФОП Клочкової Н.В. заборгованості по тілу кредиту у розмірі 9 156,86 грн, заборгованості по відсотками у розмірі 121,53 грн, а також суми пені у розмірі 379,96 грн, нарахованої за період з 21.12.2021 по 20.06.2022.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, судом встановлено, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 21.06.2022 у ФОП Клочкової Н.В. виникла заборгованість, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 9 156,86 грн та відсоткам у розмірі 121,53 грн, на підтвердження зворотного відповідачем не надано суду будь-яких інших доказів.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За вказаних обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 9 156,86 грн та відсоткам у сумі 121,53 грн є обґрунтованими, відповідно підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Так, за змістом п. 3.3. договору, у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені, та встановив що цей розрахунок обчислено арифметично вірно, відповідно ця вимога також підлягає задоволенню.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «Таскомбанк» про стягнення з ФОП Клочкової Н.В. заборгованості по тілу кредиту у розмірі 9 156,86 грн, відсоткам в сумі 121,53 грн та пені у розмірі 379,96 грн, що має наслідком задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Клочкової Наталії Валеріївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30; ідентифікаційний код 09806443) заборгованість по тілу кредиту у розмірі 9 156 (дев`ять тисяч сто п`ятдесят шість) грн 86 коп., заборгованість по відсоткам у сумі 121 (сто двадцять одна) грн 53 коп., пеню у розмірі 379 (триста сімдесят дев`ять) грн 96 коп. та судовий збір у сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук