УХВАЛА

м. Київ

05.10.2022Справа № 910/15043/21 (910/10070/22)
Суддя Господарського суду міста Києва Мандичев Д.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" про забезпечення позову

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

2) ОСОБА_1

про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину

в межах справи №910/15043/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ" (01103, м. Київ, вул. М. Бойчука,17, поверх2, офіс 8, ідентифікаційний номер 42248258)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (02094, м. Київ, вул. Пожарського,3, ідентифікаційний номер 30160757)

про банкрутство

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/15043/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс".

29.09.2022 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"; 2) ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору купівлі-продажу будівель та споруд від 14.06.2018 та застосування наслідків недійсності Договору купівлі-продажу будівель та споруд від 14.06.2018 шляхом скасування запису про право власності та рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"; 2) ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору купівлі-продажу будівель та споруд від 14.06.2018 та застосування наслідків недійсності Договору купівлі-продажу будівель та споруд від 14.06.2018 шляхом скасування запису про право власності та рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали.

Одночасно з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" подало заяву про забезпечення позову.

На обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що за спірним Договором купівлі-продажу будівель та споруд від 14.06.2018 ТОВ «Комплекс Агромарс» відчужило об`єкт нерухомого майна за заниженою ціною на користь пов`язаної (заінтересованої) особи боржника та за наявності невиконаних зобов`язань перед іншими кредиторами.

У зв`язку з цим позивач наголосив, що оспорюваний правочин підлягає визнанню недійсним, а відчужене нерухоме майно має бути повернуто до складу ліквідаційної маси боржника.

У той же час, новим власником спірного нерухомого майна - ОСОБА_1 , вчиняються дії щодо відчуження даного майна, про що свідчить розміщене нею оголошення від 07.07.2022 в інтернеті за веб-адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (скорочене посилання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про продаж нерухомого майна.

Позивач стверджує, що у випадку відчуження спірного об`єкту нерухомості задоволення судом позовних вимог, а саме скасування запису про право власності та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі яких за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки подальше відчуження майна стороною недійсного правочину виключає такий спосіб захисту як реституцію.

Таким чином позивач просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: будівлі та споруди (літ. А, Б, В, Г), загальною площею 1081,1 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Пожарського 3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо об`єкту нерухомого майна: будівлі та споруди (літ. А, Б, В, Г), загальною площею 1081,1 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Пожарського 3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

У той же час, метою забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, щодо захисту яких пред`явлено позов, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся у випадку задоволення позову.

Суд наголошує, що заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Якщо позивач звернувся до суду з вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, тому в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся (аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Близьких за змістом висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 21.01.2019 у справі № 902/483/18, від 28.08.2019 у справі № 910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 13.01.2020 у справі №922/2163/17.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник обґрунтовував її можливістю передчасної реалізації майна зареєстрованим власником до закінчення розгляду цієї справи, що може мати наслідком істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду без нових звернень до суду.

На обґрунтування наявності обґрунтованих припущень щодо відчуження новим власником спірного нерухомого майна - ОСОБА_1 , такого майна до закінчення розгляду справи по суті, заявник послався на розміщене оголошення від 07.07.2022 в інтернеті за веб-адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (скорочене посилання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про продаж спірного нерухомого майна.

Отже, обраний позивачем спосіб забезпечення позову полягає у накладенні арешту та заборони вчинення реєстраційних дій щодо майна, яке є предметом відчуження за оспорюваним у межах даної справи договором купівлі-продажу будівель та споруд від 14.06.2018 із застосуванням наслідків його недійсності.

Відтак, накладення арешту на спірне майно у цій справі має логічний зв`язок з предметом позовних вимог, що заявлені, і такий захід може забезпечити ефективний захист прав або інтересів позивача в разі ухвалення рішення про задоволення позову.

Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №904/2641/19.

За наведених обставин, невжиття заявленого заходу забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду в разі подальшого відчуження відповідачем-2 спірного нерухомого майна.

Разом із цим, суд дійшов висновку про недоведеність заявником необхідності встановлення заборони проведення реєстраційних дій щодо передачі спірного нерухомого майна в користування третім особам. Так, заявником жодним чином не доведено в який спосіб та яким чином передача в користування третім особам спірного нерухомого майна ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Отже, з метою захисту прав та інтересів кредиторів, а також збереження майнових активів боржника, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вправі вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, які передбачені загальними положеннями статті 137 ГПК України, а також інших заходів, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм КУзПБ (подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.04.2019 у справі №925/100/15, від 13.02.2020 у справі №50/790-43/173, від 16.09.2020 у справі N910/13208/19).

Щодо зустрічного забезпечення судом враховано правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 15.01.2019 року у справі №915/870/18, відповідно до якої суд не зобов`язаний в кожному випадку вживати заходи зустрічного забезпечення, оскільки ч. 1 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 140, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" про забезпечення позову у справі №910/15043/21 (910/10070/22) задовольнити частково.

З метою забезпечення позову накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: будівлі та споруди (літ. А, Б, В, Г), загальною площею 1081,1 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Пожарського 3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо об`єкту нерухомого майна: будівлі та споруди (літ. А, Б, В, Г), загальною площею 1081,1 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Пожарського 3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

В іншій частині заяви відмовити.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала є виконавчим документом.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 44-Г; ідентифікаційний код 40890026).

Боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Дана ухвала дійсна для пред`явлення до виконання до 05.10.2025 (включно).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Д.В. Мандичев