ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

29.09.2022м. ДніпроСправа № 904/2205/22
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-ЛТД", м. Слов`янськ Донецької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 2 198 238 грн 35 коп. за договором поставки від 17.02.2022 № 61394 в редакції додаткових угод

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СК-ЛТД" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 28.07.2022 № б/н, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД" заборгованість у загальному розмірі 2 599 815 грн 39 коп., з яких: 2 198 238 грн 35 коп. - основний борг, який складається з суми боргу за поставлений товар без ПДВ у розмірі 1 514 640 грн 25 коп. та суми боргу з оплати ПДВ з вартості поставленого товару у розмірі 683 598 грн 10 коп.; 176 265 грн 33 коп. - пеня, 207 461 грн 79 коп. - інфляційні втрати, 17 849 грн 92 коп. - 3% річних, відповідно до умов договору поставки від 17.02.2022 № 61394 в редакції додаткових угод.

Витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 38 997 грн. 23 коп. та витрати на правничу допомогу, розмір якої відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, складає 80 000 грн 00 коп., просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов спірного договору в частині своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару та сум ПДВ з вартості такого товару.

Ухвалою господарського суду від 08.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 08.09.2022 о 12:40 год.

22.08.2022 відповідач подав до суду клопотання від 22.08.2022 № б/н, в якому просив зменшити розмір неустойки до 20 000 грн, та надав докази на підтвердження клопотання.

25.08.2022 через систему "Електронний суд" позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог від 25.08.2022 № б/н, відповідно до якої зменшив заявлені позовні вимоги на суму пені, інфляційних втрат та 3% річних та просив суд стягнути з відповідача основний борг у розмірі 2 198 238 грн 35 коп. Крім того, просив суд повернути з державного бюджету судовий збір у сумі 6 023 грн 65 коп..

26.08.2022 відповідач подав до суду клопотання про закриття провадження у справі від 26.08.2022 № б/н, в якому просив суд закрити провадження у справі у зв`язку зі сплатою відповідачем основного боргу у розмірі 2 198 238 грн 35 коп. після звернення позивача із даним позовом до суду; судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у сумі 72 000 грн покласти на відповідача за наявності їх документального підтвердження.

Ухвалою господарського суду від 06.09.2022 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-ЛТД" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено; ухвалено підготовче засідання, призначене на 08.09.2022 о 12:40 год., провести у режимі відеоконференції за участю представника позивача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

У підготовчому засіданні 08.09.2022 оголошено перерву до 29.09.2022 для надання сторонами додаткових доказів по справі.

08.09.2022 на електронну адресу суду надійшла заява позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи від 08.09.2022 № б/н, відповідно до якої позивач просив суд покласти на відповідача вказані витрати у розмірі 72 050 грн 00 коп.; надав докази на підтвердження заяви.

15.09.2022 через систему "Електронний суд" позивач подав заяву про закриття провадження у справі від 15.09.2022 № б/н, в якій просив суд:

- закрити провадження у справі в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 2 198 238 грн 35 коп., у зв`язку із відсутністю предмету спору;

- повернути позивачу з державного бюджету судовий збір, сплачений за подання даного позову, у розмірі 38 997 грн 23 коп.;

- стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 72 050 грн 00коп.;

- у випадку відсутності заперечень відповідача щодо суми витрат на професійну правничу допомогу, розглянути цю заяву за його відсутності.

У призначене підготовче засідання 29.09.2022 сторони явку повноважних представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, оскільки про час та місце розгляду справи останні повідомлений належним чином.

Розглянувши подані сторонами заяви про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, господарський суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідно до наданих відповідачем платіжних доручень від 24.08.2022 № 081092 на суму 1 928 279 грн 25 коп., від 26.08.2022 № 081165 на суму 269 959 грн 10 коп. грошові кошти у загальній сумі 2 198 238 грн 35 коп. сплачені відповідачем на користь позивача у повному обсязі після звернення позивача із даним позовом до суду, тобто, з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог від 25.08.2022, предмет спору припинив своє існування в процесі розгляду справи, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.

За нормами ч.4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Позивач у поданих заявах від 25.08.2022 та від 15.09.2022 просив суд повернути з державного бюджету України судовий збір, сплачений ним при зверненні із даним позовом до суду, у загальній сумі 38 997 грн 23 коп.

За приписами п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог; закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Враховуючи викладене, господарський суд вбачає підстави для повернення позивачу з державного бюджету судового збору у загальній сумі 38 997 грн 23 коп., сплаченого ним при зверненні із даним позовом до суду, відповідно до платіжного доручення № 233 від 18.07.2022, яке наявне в матеріалах справи № 904/2205/22.

Розглянувши заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, від 08.09.2022 № б/н, господарський суд зазначає таке.

Відповідно до вказаної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 72 050 грн 00 коп.

У позовній заяві позивачем викладений попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які очкує понести позивач у зв`язку із розглядом справи, за якими загальна сума таких витрат, з урахуванням судового збору у розмірі 38 997 грн 23 коп., складає 80 000 грн 00 коп.

За змістом ст. 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України.

Зокрема, ст. 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що 15.07.2022 між Адвокатським об`єднанням "КМП" (об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СК-ЛТД" (довіритель) укладено договір про надання правової допомоги № 10-1/4-22 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого об`єднання зобов`язується за запитом довірителя надавати йому послуги з правової (професійної правничої) допомоги, згідно переліку, наведеному у підпунктах 1.1.1 - 1.1.10. договору.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що довіритель оплачує послуги об`єднання, оформлені відповідно до п. 3.2, або, альтернативно, до п. 3.5 цього договору, за фактом їх надання, якщо сторони не домовляться по окремим роботам про часткову або повну попередню оплату.

Для оплати наданих послуг об`єднання надає довірителю рахунок-фактуру і акт приймання-передачі послуг. До підготовки вищезазначених документів звичайно об`єднання надсилає довірителю детальну специфікацію, в якій звичайно зазначається:

- власне надані послуги (опис послуг);

- учасники, адвокати об`єднання та їх помічники, які надавали послуги;

- кількість відпрацьованих ними годині;

- вартість наданих послуг, розрахованих на основі індивідуальних погодинних ставок задіяних учасників, адвокатів об`єднання та їх помічників (п. 3.2. договору).

Пунктом 3.3. договору визначені індивідуальні погодинні ставки учасників, адвокатів об`єднання та їх помічників, які становлять: адвокат - від 4 260 до 6 560 грн.; помічник адвоката - від 660 до 4 190 грн.

У випадках, коли можна точно визначити обсяг робіт, сторони можуть встановлювати фіксовану суму оплати послуг об`єднання; у таких випадках (а також в інших випадках, коли сума попередньо узгоджена з довірителем) об`єднання не подає докладну специфікацію як зазначено в п. 3.2, а направляє довірителю тільки акт приймання-передачі послуг (з описом наданих послуг і узгодженою сумою) і рахунок-фактуру (п. 3.5. договору).

Згідно з п. 9.1. договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2022 року. У випадку, якщо не менше, ніж за 14 днів до закінчення терміну дії цього договору жодна із сторін не отримає від іншої сторони письмової заяви про його припинення, дія договору вважається продовженою на невизначений строк.

На виконання умов договору в липні-серпні 2022 на замовлення довірителя об`єднанням надано послуги з правової (професійної правничої) допомоги щодо супроводу судової справи № 904/2205/22 за позовом ТОВ "СК-ЛТД" до ТОВ "ОТГГМУСАГРО ТРЕЙД" про стягнення заборгованості в розмірі 2 599 815,39 грн., про сторонами складений та підписаний акт про надання послуг від 25.08.2022 на суму 72 050 грн 00 коп.

За змістом вказаного акту об`єднанням надані довірителю наступні послуги:

- підготовка позовної заяви про стягненім заборгованості з ТОВ "Оптімусагро Трейд" (ціна позову - 2 599 815,39 гри.), включаючи: аналіз документів, наданих довірителем ( договору поставки № 61394 17.02.2022, додаткових угод до договору поставки, видаткових накладних, податкових накладних, платіжних доручень та ін.); розрахунок пені, інфляційних витрат та 3% річних, які підлягають стягненню за невиконання зобов`язань з оплати вартості поставленого товару; збір додатків до позовної заяви, направлення до суду (вказані послуги надані адвокатом Шворак О.М. - 9,9 годин на суму 50 490 грн 00 коп. та помічником адвоката Гоначко І.М. - 3,4 години на суму 9 656 грн 00 коп.);

- підготовка заяви про зменшення позовних вимог (направлено до Господарського суду Дніпропетровської області 25.08.2022) (вказані послуги надані адвокатом Шворак О.М. - 2,0 годин на суму 10 200 грн 00 коп. та помічником адвоката Гоначко І.М. - 0,6 години на суму 1 704 грн 00 коп.).

На виконання умов п. 3.1. договору об`єднання виставило довірителю рахунок-фактуру від 25.08.2022 № 33 на оплату за консультаційні послуги з правових питань, що стосуються діяльності довірителя на суму 72 050 грн 00 коп.

Відповідно до платіжного доручення від 31.08.2022 № 246 вартість наданих послуг в сумі 72 050 грн. 00 коп. оплачена позивачем у повному обсязі.

За змістом положень ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку ст. 86 Господарського процесуального кодексу України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74, ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Частинами 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки відповідачем у строки, визначені договором поставки від 17.02.2022 № 61394, не здійснено повну оплату поставленого позивачем товару, позивач був змушений звернутися до суду, відтак, поніс витрати на правову допомогу. Під час судового розгляду справи позивач в порядку п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України зменшив розмір заявлених позовних вимог, після чого відповідачем здійснено оплату спірної заборгованості, що підтверджується платіжними дорученнями від 24.08.2022 № 081092 на суму 1 928 279 грн 25 коп., від 26.08.2022 № 081165 на суму 269 959 грн 10 коп.

Судом також врахована позиція відповідача, викладена у клопотанні про закриття провадження від 26.08.2022, відповідно до якої відповідач не заперечує проти покладення на нього витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 72 000 грн 00 коп., за наявності їх документального підтвердження.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе покласти витрати на правову допомогу на відповідача.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, за його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала у постановах від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/16322/18.

Здійснивши аналіз послуг, які має надати адвокат на виконання доручення клієнта, суд дійшов висновку, що кількість годин, яку адвокат зазначив як необхідну для виконання завдання клієнта є вочевидь завищеною, відповідно й завищеною є вартість послуг на професійну правничу допомогу.

Таким чином, оцінюючи обсяг наданих адвокатом послуг та її вартість, суд доходить висновку про їх необґрунтованість.

Заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому стягнення адвокатських витрат у зазначеній позивачем сумі 72 050 грн 00 коп. не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості.

На підставі викладеного, враховуючи що позивач скористався процесуальним правом на зменшення позовних вимог, провадження у справі в частині позовних вимог закрито у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки відповідачем після звернення позивача з позовом до суду здійснена оплата спірної заборгованості, враховуючи обсяг наданих послуг та баланс інтересів сторін у даному питанні, суд вважає реальними та розумними витрати на професійну правничу допомогу у цій справі у сумі 10 000 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 46, ч. ч. 1-3 ст. 191, ч. 1 ст. 130, ст. 185, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Провадження у справі №904/2205/22 закрити.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "СК-ЛТД" (84118, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Аграрна, буд. 11, ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 38 997 грн. 23 коп. (тридцять вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто сім грн. 23 коп.), сплачений згідно з платіжним дорученням № 233 від 18.07.2022, яке наявне в матеріалах справи № 904/2205/22.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД" (49033, м. Дніпро, пр.. Б.Хмельницького, буд. 122, кор.. Е-5, кімн. 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-ЛТД" (84118, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Аграрна, буд. 11, ) 10 000 грн 00 коп. (десять тисяч грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 04.10.2022.

5. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь