ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"07" жовтня 2022 р. Справа№ 873/186/21

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Гарник Л.Л.

без виклику сторін

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу дубліката втраченого наказу Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021, виданого на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2021

у справі №873/186/21

за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

до 1. Фізичної особи - підприємця Дорохової Марини Володимирівни,

2. ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 25.08.2021 у третейській справі №84/21 позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до фізичної особи - підприємця Дорохової Марини Володимирівни, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі; стягнуто солідарно з фізичної особи - підприємця Дорохової Марини Володимирівни та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» 163 740, 56 грн. заборгованості за кредитним договором №011/4006/00761346 від 20.12.2019 та третейський збір у сумі 2 037, 40 грн., по 1 018, 70 грн. з кожного.

10.09.2021 Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі - АТ «Райффайзен Банк», заявник) звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 25.08.2021 у третейській справі №84/21.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 заява передана на розгляд судді Гарник Л.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 у справі №873/186/21 задоволено заяву АТ «Райффайзен Банк»; на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 25.08.2021 у третейській справі №84/21 видано накази.

16.09.2022 АТ "Райффайзен Банк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду про видачу дублікатів наказів Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021. Вказана заява обґрунтована тим, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України місто Херсон, яке зазначено адресою для листування з заявником та в якому знаходиться канцелярія АТ «Райффайзен Банк», куди направлено відповідні накази, опинилось на межі бойових дій, доступ до приміщення банку працівникам був обмежений, в подальшому місто було окуповано, а приміщення банку захоплено.

Заявник вказує, що борг за наказами Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 про солідарне стягнення з фізичної особи - підприємця Дорохової Марини Володимирівни та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором №011/4006/0076136 від 20.12.2019 у сумі 163 740,56 грн не погашений, а зазначені накази на примусовому виконанні не перебувають.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження" та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У свою чергу норми Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5, деталізують умови та порядок здійснення заходів примусового виконання.

За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ суду є виконавчим документом (частини перша, друга статті 327 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа (наказу суду) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Згідно з наведеною нормою ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою "Дублікат".

Аналіз змісту підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

ГПК України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.07.2021 у справі №18/1147/11, від 24.01.2022 у справі №18/113-53/81.

Водночас обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічний висновок щодо умов видачі дубліката виконавчого документа викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №24/234, від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 02.12.2020 у справі №916/929/16).

Отже, умовою для видачі дубліката наказу суду є подання відповідної заяви до суду відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Враховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Наведений висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №2-836/11, від 24.01.2022 у справі №18/113-53/81.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у наказі Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 вказано, що його може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років, тобто до 29.11.2024.

Таким чином, станом на дату звернення з відповідною заявою строк пред`явлення наказу Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 у справі №873/186/21 до примусового виконання не закінчився.

Суд також зазначає, що можливість видачі дубліката виконавчого документа стягувачу або державному виконавцю, приватному виконавцю процесуальним законом пов`язується безпосередньо з обставиною втрати такого виконавчого документа самим стягувачем або державним виконавцем, що і відбулось у даному випадку, а не з доведенням останніми обставин фактичної втрати цього виконавчого документа іншими особами (як то фізичного знищення документа, викрадення, загублення тощо).

Крім того, для мети отримання дубліката наказу, виданого на виконання чинного рішення, стягувач та державний виконавець не повинен доводити фізичної втрати оригіналу наказу, а має доводити відсутність у нього виконавчого документа та, як наслідок, відсутність у нього можливості виконати чинне судове рішення.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №18/113-53/81.

Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів виконання судового рішення за наказом, заявником доведено факт втрати, а відтак і відсутності у нього відповідного наказу, строк пред`явлення його до примусового виконання не закінчився, судом встановлено обставини, з якими закон пов`язує можливість видачі дубліката виконавчого документу.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали заяви та проаналізувавши доводи, наведені в обґрунтування поданої заяви, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви АТ "Райффайзен Банк" про видачу дубліката втраченого наказу Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 у справі №873/186/21 про солідарне стягнення з фізичної особи - підприємця Дорохової Марини Володимирівни та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором №011/4006/0076136 від 20.12.2019 у сумі 163 740,56 грн.

Керуючись підпунктом 19.4 пункту 19 розділу XI "Перехідні положення", ст. 234 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1.Заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу дубліката наказу Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 у справі №873/186/21 задовольнити.

2.Видати дублікати наказів Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 у справі №873/186/21 про солідарне стягнення з фізичної особи - підприємця Дорохової Марини Володимирівни (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (, адреса: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9) заборгованість за кредитним договором № 011/4006/0076136 від 20.12.2019 у сумі 163 740,56 грн.

3.Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

4.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі пп. 19.4 пункту 19 розділу XI "Перехідні положення" та ч. 2 ст. 253 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Суддя Л.Л. Гарник