РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.09.2022Справа № 910/15946/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ"

до Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ГАРДІАН"

про стягнення 12832,20 грн

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Черняковський А.В.

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог.

Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ГАРДІАН" про стягнення 12832,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту PVP.S №2001776 від 15.06.2020 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст.993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ГАРДІАН" позивач просить стягнути з останнього витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у сумі 12832,20 грн.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2021 дану позовну залишено без руху.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.10.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/15946/21, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Господарський суд міста Києва ухвалою від 06.12.2021 призначив судове засідання у справі №910/15946/21 на 21.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 постановлено перейти до розгляду справи №910/15946/21 за правилами загального позовного провадження, призначено у справі №910/15946/21 судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

31.03.2022 через відділ діловодства суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист вих.№1633/1589-4-22/56 від 22.02.2022 про погодження строків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2022 поновлено провадження у справі №910/15946/21, надано згоду на проведення судової експертизи у справі № 910/15946/21 у строк понад 90 календарних днів, провадження у справі №910/15946/21 зупинено на час проведення судової експертизи.

26.04.2022 через відділ діловодства суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2022 поновлено провадження у справі №910/15946/21, клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України задоволено, провадження у справі зупинено на час проведення судової експертизи.

14.07.2022 через відділ діловодства суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи та лист вих.№3855/22-56 від 12.07.2022 про залишення ухвали без виконання у зв`язку відсутністю оплати за проведення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2022 поновлено провадження у справі № 910/15946/21, призначено судове засідання у справі №910/15946/21 на 15.09.2022.

13.09.2022 на електронну пошту суду та 16.09.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

15.09.2022 на електронну пошту суду від позивача надійшла заява про розгляд справи у судовому засіданні 15.09.2022 без участі представника позивача.

У підготовчому засіданні 15.09.2022 суд постановив протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 29.09.2022.

28.09.2022 на електронну пошту суду від позивача надійшла заява про розгляд справи у судовому засіданні 29.09.2022 без участі представника позивача.

Представник позивача у судове засідання 29.09.2022 не з`явився, однак, від позивача надійшла заява про розгляд справи у судовому засіданні 29.09.2022 без участі представника позивача .

Представник відповідача у судовому засіданні 29.09.2022 проти позовних вимог заперечив, надав пояснення по суті заперечень.

У судовому засіданні 29.09.2022 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ПрАТ "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" та ОСОБА_1 (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів PVP.S №2001776 від 15.06.2020, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом "Porsche Cayenne" державний номерний знак НОМЕР_2 .

У результаті ДТП, яка відбулася 23.10.2020 було пошкоджено застрахований у ПрАТ "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" транспортний засіб "Porsche Cayenne" державний номерний знак НОМЕР_2 .

На виконання умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів PVP.S №2001776 від 15.06.2020 позивач здійснив виплату власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі 42998,25 грн.

Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилась ДТП, була застрахована у ТДВ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ГАРДІАН" позивач звернувся до останнього із заявою вих.№04-3300 від 11.01.2021 про виплату страхового відшкодування у розмірі 42998,25 грн.

Відповідач здійснив власний розрахунок страхового відшкодування та здійснив на користь позивача часткове відшкодування шкоди у сумі 30166,05 грн.

Посилаючись на те, що відповідачем не здійснено у повному обсязі страхового відшкодування, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення 12832,20 грн страхового відшкодування.

Позиція відповідача

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що згідно із Аварійним сертифікатом №96-D/83/5, складеним на замовлення відповідача аварійним комісаром Видутою Д.Ю. , коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу "Porsche Cayenne" державний номерний знак НОМЕР_2 становить 0,618, вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля становить 36537,26 грн.

Також заперечуючи позовні вимоги відповідач посилається, зокрема, на такі обставини:

позивачем не надано жодного обґрунтування відповідності розміру страхового відшкодування у сумі 42998,25 грн сумі зазначеному у рахунку-фактурі № АС-00004621 від 11.11.2020, а саме 117952,77 грн;

рахунок-фактура № АС-00004621 від 11.11.2020 позивачем не сплачений;

перша сторінка договору PVP.S № 2001776 не містить ні страхувальника, ні страховика;

огляд транспортного засобу "Porsche Cayenne" державний номерний знак НОМЕР_2 здійснював ОСОБА_3 та відповідно останній склав акт огляду від 06.11.2021; у свою чергу, виконавцем Висновку № 17-D/87/0 від 12.04.2021 є оцінювач Урусов С.В. , який в порушення п.5.1. Методики, не здійснював особистий огляд транспортного засобу "Porsche Cayenne".

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Згідно із матеріалів справи, 23.10.2020 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля "Porsche Cayenne" державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно постанови Деснянського районного суду м.Києва від 26.11.2020 у справі №754/14807/20, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм транспортного засобу "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , вимог п.10.9, 13.1. Правил дорожнього руху України.

Згідно із рахунком-фактурою №АС-00004621 від 11.11.2020 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Porsche Cayenne" державний номерний знак НОМЕР_2 становить 117952,77 грн.

Відповідно до страхового акту №148340 від 16.12.2021 розмір страхового відшкодування за розрахунком позивача становить 42998,25 грн.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 42998,25 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжним дорученням №19307 від 17.12.2020.

Як підтверджено матеріалами справи, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилась ДТП, була застрахована у відповідача згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/198737415 (термін дії з 22.02.2020 по 21.02.2021).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130000,00 грн та франшизу у розмірі 2600,00 грн.

Оскільки, відповідач виплату страхового відшкодування за заявою позивача вих.№04-3300 від 11.01.2021 здійснив частково у сумі 30166,05 грн (за вирахуванням франшизи, передбаченої полісом №ЕР/198737415), позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 12832,20 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16.07.2018 по справі №910/20412/16.

Матеріалами справи, зокрема постановою Деснянського районного суду м.Києва від 26.11.2020 у справі №754/14807/20 підтверджено вину водія транспортного засобу "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 23.10.2020.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

У Законі України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.9 ч.1 ст.7).

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилась ДТП, була застрахована у відповідача згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/198737415.

Страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою позивачем на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст.993 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України "Про страхування" набуває права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Згідно із матеріалами справи, позивачем здійснено розрахунок страхового відшкодування та затверджено страховий акт №148340 від 16.12.2021, згідно із яким розмір страхового відшкодування за розрахунком позивача становить 42998,25 грн.

Виплата позивачем страхового відшкодування в розмірі 42998,25 грн, що підтверджується платіжним дорученням №19307 від 17.12.2020.

Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Так, відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

У силу приписів ст.22, ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Оскільки цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у відповідача відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092).

Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Е З - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу, у разі наявності підстав для його вирахування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №910/3650/16 та у постановах Верховного Суду від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 14.05.2018 №910/5092/17.

Згідно із п.7.38, п.7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 цієї Методики.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля "Porsche Cayenne" державний номерний знак НОМЕР_2 (копія якого міститься у матеріалах справи), вбачається, що рік випуску автомобіля - 2012, а отже на момент ДТП строк його експлуатації перевищував вісім років, у зв`язку із чим, при визначені вартості відновлювального ремонту вказаного автомобіля необхідно визначати коефіцієнт фізичного зносу, згідно з п. 7.38 Методики.

Згідно із матеріалів справи, визначення розміру страхового відшкодування, позивач здійснив на підставі рахунку-фактури №АС-00004621 від 11.11.2020, застосувавши коефіцієнт фізичного зносу складових частин.

Судом встановлено, що на рахунку-фактурі №АС-00004621 від 11.11.2020 наявні записи, згідно із якими коефіцієнт фізичного зносу вказаного транспортного засобу становить 0,7, який і застосовувався позивачем при визначенні вартості складових частин, що підлягають заміні.

Проте, ні розрахунку суми вартості відновлювального ремонту автомобіля "Porsche Cayenne" державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, ні звіту експертного автотоварознавчого дослідження згідно із яким визначено такий коефіцієнт фізичного зносу 0,7 позивач у матеріали справи не надав.

Водночас, наданий позивачем висновок експертного автотоварознавчого дослідження №17-D/87/0 від 12.04.2021, згідно із яким коефіцієнт фізичного зносу становить 0,618, складений без огляду транспортного засобу, а рішення про проведення експертного дослідження за наявними матеріалами справи не містить підпису зі сторони Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ".

У контексті наведеного, суд зазначає, що проведення експертного дослідження за наявними матеріалами справи без огляду транспортного засобу не відповідає вимогам п.8.5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003.

За таких обставин, встановлений у висновку експертного автотоварознавчого дослідження №17-D/87/0 від 12.04.2021 коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу "Porsche Cayenne" державний номерний знак НОМЕР_2 не може бути використаний при розрахунку вартості відновлювального ремонту зазначеного автомобіля.

Водночас, згідно із доданим до відзиву на позов Аварійним сертифікатом №96-D/83/5, складеним на замовлення відповідача аварійним комісаром, коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу "Porsche Cayenne" державний номерний знак НОМЕР_2 становить 0,618, вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля становить 36537,26 грн.

Як підтверджено матеріалами справи, відповідач виплату страхового відшкодування за заявою позивача вих.№04-3300 від 11.01.2021 здійснив частково у сумі 30166,05 грн (за вирахуванням франшизи, передбаченої полісом №ЕР/198737415).

Залишок невиплаченої суми страхового відшкодування щодо якої позивачем заявлені вимоги становить 12832,20 грн (42998,25 грн - 30166,05 грн).

Оскільки, у цій справі існує спір щодо дійсного розміру страхового відшкодування, яке відповідач зобов`язаний сплатити позивачу у зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.10.2020, суд ухвалою від 21.12.2021 призначив у справі №910/15946/21 судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручив Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення судового експерта суд поставив питання:

яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу та без урахування розміру ПДВ транспортного засобу - автомобіля "Porsche Cayenne" державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 23.10.2020 у м. Київ, за участю транспортних засобів: "Porsche Cayenne" державний номерний знак НОМЕР_2 та "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_1 ?.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 оплату витрат по проведенню судової експертизи покладено на позивача - Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ".

Втім, ухвала Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 про призначення експертизи залишена Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз без виконання, у зв`язку відсутністю оплати за проведення судової експертизи.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Згідно з ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Одночасно, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля (п.4.36 постанови Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі №924/675/17).

Проте, як зазначено судом вище, позивач, як ініціатор судового спору, оплату за проведення судової експертизи не здійснив, у зв`язку із чим, ухвала Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 про призначення експертизи залишена Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз без виконання.

Наданий позивачем у матеріали справи рахунок-фактура ФОП Антонюк В.С. №АС-00004621 від 11.11.2020 на суму 117952,77 грн позивачем не сплачений, а оплата згідно із платіжним дорученням №19307 від 17.12.2020 здійснена на користь власника транспортного засобу "Porsche Cayenne" державний номерний знак НОМЕР_2 .

Докази фактичного здійснення ремонту автомобіля "Porsche Cayenne" державний номерний знак НОМЕР_2 (акт виконаних робіт, докази оплати ремонтних робіт на суму 117952,77 грн) у матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, як було встановлено судом вище, матеріали справи не містять розрахунку суми вартості відновлювального ремонту автомобіля "Porsche Cayenne" державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, ні документів на підставі яких визначено коефіцієнт фізичного зносу 0,7.

Відтак, визначені позивачем витрати, у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу автомобіля "Porsche Cayenne" у сумі 42998,25 грн не ґрунтуються на належних та достовірних відомостях.

Суд зазначає, що принцип оцінки доказів "поза розумним сумнівом" полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення (постанова Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 914/2505/17).

Враховуючи викладене, суд констатує, що доказування не може мати абстрактне значення та ґрунтуватися на припущеннях, а відповідні обставини, на які посилаються сторони, мають бути підтверджені поданими ними до суду належними доказами.

З огляду на зазначене, оскільки позивачем не надано: акту виконаних робіт з відновлювального ремонту автомобіля "Porsche Cayenne" державний номерний знак НОМЕР_2 ; доказів оплати ремонтних робіт на суму 117952,77 грн; розрахунку суми вартості відновлювального ремонту автомобіля "Porsche Cayenne"; документів на підставі яких визначено коефіцієнт фізичного зносу 0,7, визначена позивачем сума 42998,25 грн витрат, у зв`язку із пошкодженням вказаного транспортного засобу, не може вважатися обґрунтованою.

За встановлених судом обставин, позивачем не підтверджено належними доказами заявленої до стягнення невиплаченої відповідачем суми страхового відшкодування у сумі 12832,20 грн (42998,25 грн - 30166,05 грн).

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ГАРДІАН" страхового відшкодування у сумі 12832,20 грн.

Судові витрати за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 12.10.2022.

Суддя С. О. Турчин