ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/447/22

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Русецька Ю.О.

за участю представника позивача: Кучерук М.Г. - довіреність №01-41-0622 від 23.06.2022,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерне товариство"Оператор газорозподільних систем"Житомиргаз"

до Комунальне підприємство теплозабезпечення

про стягнення 4674801 грн. 79 коп.

Процесуальні дії по справі.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільних систем "Житомиргаз" звернулося до суду з позовом про стягнення з Комунального підприємства теплозабезпечення 4674801,79 грн., з яких: 4642233,75 грн. боргу, 30724,57 грн. пені та 1843,47 грн. 3% річних.

Ухвалою від 05.07.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 04.08.2022.

04.08.2022 представником відповідача в судовому засіданні подано відзив на позовну заяву, який суд залишив без розгляду, як такий, що поданий після закінчення процесуального строку встановленого судом для подачі відзиву (а.с.110-112).

У судовому засіданні від 04.08.2022, з метою мирного врегулювання спору, судом оголошувалась перерва до 10.08.2022.

10.08.2022 на адресу суду від Комунального підприємства теплозабезпечення надійшло клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій (а.с.117).

У судовому засіданні 10.08.2022 представники сторін повідомили, що в процесі перемовин сторони не досягли згоди щодо укладення мирової угоди.

Ухвалою від 10.08.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 27.09.2022.

На стадії з`ясування обставин та дослідження доказів суд постановив ухвалу про перерву у судовому засіданні до 29.09.2022, яка занесена до протоколу судового засідання від 27.09.2022р.

28.09.2022р. від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів: копії платіжних доручень про часткове погашення заборгованості, копії листа Міністерства розвитку громад та територій України від 14.07.2022р. про включення відповідача до секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури за типами основної послуги - постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізоване водопостачання, централізоване водовідведення (а.с.129-137).

Також, у поданому клопотанні представник відповідача просив суд відкласти розгляд справи, у зв`язку з його перебуванням на лікарняному.

Судом в судовому засіданні 29.09.2022р. розглянуто подане представником відповідача клопотання, за результатами розгляду якого відмовлено у відкладенні розгляду справи з тих підстав, що ухвалою суду від 27.09.2022р. сторін було повідомлено про слухання справи, однак їх явка в судове засідання не визнавалася обов`язковою.

Окрім того, наявні в матеріалах справи документи суд вважає достатніми для винесення законного та обґрунтованого рішення, тому не вбачає необхідності у відкладенні розгляду справи.

Суд звертає увагу, що виходячи з приписів ст.202 ГПК України відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язку суду, яким він користується на власний розсуд.

Щодо долучення до матеріалів справи документів, суд задовольнив клопотання представника відповідача в цій частині.

Представник позивача в судовому засіданні 29.09.2022р. надала довідку про розмір заборгованості відповідача станом на 29.09.2022р., з урахуванням здійснених відповідачем під час розгляду справи проплат (а.с.138-143).

Судом долучено вказану довідку до матеріалів справи.

В судовому засіданні 29.09.2022р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач приєднався до умов типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498, шляхом підписання заяви від 01.01.2016р. №09420V074DCТ016.

У квітні 2022 року та травні 2022 року позивачем надано відповідачу послуги за договором розподілу природного газу, зокрема об`єкти відповідача забезпечені цілодобовим доступом до газорозподільної системи та обсягом місячної величини річної замовленої потужності у даний період.

Станом на дату звернення до суду з позовом відповідачем здійснено оплату наданих послуг у квітні 2022 року в загальному обсязі на суму 965000,00 грн., при цьому несплачена сума заборгованості становить 1838616,83 грн. Послуги надані у травні 2022 року на суму 2803616,92 грн. не були оплачені.

Заборгованість відповідача за надані послуги з розподілу природного газу за квітенеь, травень 2022 р. становить 4642233,75 грн., яку позивач просить стягнути.

Окрім того, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивач нарахував до стягнення з відповідача за несвоєчасне виконання зобов`язань з оплати наданих послуг у травні 2022 року пені у розмірі 30724,57 грн. та 3 % річних у розмірі 1843,47 грн. за період з 13 червня 2022 року по 20 червня 2022 року.

Як вже вказувалося вище, відзив на позовну заяву, який поданий представником відповідача з пропуском встановленого строку, без клопотання про його поновлення, суд залишив без розгляду.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу.

01 січня 2016 року Комунальним підприємством теплозабезпечення було підписано заяву-приєднання №09420У0740СТ016 до умов Типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (а.с.24а).

Додатками 4 до вказаної заяви сторони погодили перелік об`єктів, на яких надаються послуги з розподілу природного газу (а.с.24-70).

Згідно розрахунку величини річної замовленої потужності позивачем було взято показники витрат газу відповідача за попередній газовий період з 01.10.2020р. по 30.09.2021р., вказані в підписаних сторонами актах приймання-передачі природного газу (а.с.72-85).

Відповідно до розрахунку величина річної замовленої потужності для об`єктів відповідача становить 16491864,22 куб.м., 1/12 річної замовленої потужності - 1374322,02 куб.м., місячна вартість послуг з розподілу природного газу на 2022 рік становить 2803616,92 грн. (розрахунок величини річної замовленої потужності на а.с.71).

Згідно довідки АТ "Житомиргаз" від 29.06.2022р. на підставі звернення Комунального підприємства теплозабезпечення від 21.01.2020р. після реконструкції було прийнято в експлуатацію новий єдиний вузол газу за адресою: м.Коростень, вул.Б.Хмельницького, 14, приміщення 1, замість ВОГ-1 та ВОГ-2. Тому, в розрахунок річної замовленої потужності об`єктів споживача на 2022 рік не входив та був скасований обсяг природного газу об`ємом 10012,24 куб.м. (а.с.87).

03.06.2022р. позивач направив відповідачу вимогу №100-сл-8426-0622 від 03.06.2022р. з доданими до неї актами наданих послуг за квітень-травень 2022р. та рахунками на оплату (а.с.88-99).

Відповідач підписані акти наданих послуг не повернув.

Позивач вказує, що надані послуги з розподілу природного газу за квітень 2022 року відповідач оплатив частково в сумі 965000,05 грн.

Послуги надані у травні 2022 року з вартістю 2803616,92 грн. відповідачем оплачені не були.

За вказаних обставин, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільних систем "Житомиргаз" звернулося до суду з позовом про стягнення з Комунального підприємства теплозабезпечення 4674801,79 грн., з яких: 4642233,75 грн. боргу, 30724,57 грн. пені та 1843,47 грн. 3% річних.

Після звернення позивача до суду, відповідачем в період з 30.06.2022р. по 29.09.2022р. було сплачено позивачу 802072,29 грн. (платіжні доручення на а.с.131-137, довідка позивача на а.с.138-143).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015 "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (Кодексу ГРМ) договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи.

Згідно з пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (пункт 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з пунктом 2.1 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. №2498, за цим договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до пункту 6.1 Типового договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з пунктом 6.2. Типового договору тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Пунктом 6.3. Типового договору встановлено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 6.4 Типового договору).

Відповідно до пункту 6.6. Типового договору, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до постанови НКРЕКП №2747 від 22.12.2021 для АТ "Житомиргаз" встановлено тариф на послуги розподілу природного газу на період з 1 січня 2022 року - у розмірі 1,70 грн. за 1 метр кубічний на місяць (без урахування ПДВ).

Як свідчать матеріали справи, для відповідача було визначено величину річної замовленої потужності його об`єктів на 2022 рік в обсязі 16491864,22 куб.м. природного газу, 1/12 річної замовленої потужності - 1374322,02 куб.м., місячна вартість послуг з розподілу природного газу на 2022 рік становить 2803616,92 грн. (розрахунок величини річної замовленої потужності на а.с.71).

Акти наданих послуг від 29.04.2022р., 31.05.2022р. на загальну суму 4967233,75 грн. були надіслані відповідачу для підписання, а також рахунки для оплати (а.с.88-99).

Заборгованість відповідача також підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку за період січень-червень 2022 року (а.с.102).

Після звернення позивача до суду (30.06.2022) відповідач перерахував позивачу за розподіл природного газу, дог. №09420V074DCT016 кошти в сумі 802072,29 грн. (а.с.131-137).

За вказаних обставин, розмір основної заборгованості станом на дату прийняття рішення погашено частково і її залишок складає 3840161,46 грн.

Згідно п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження є формою закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення, у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами по справі у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Враховуючи наведене, в частині позовних вимог про стягнення 802072,29 грн. заборгованості провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку відсутністю предмета спору.

Відносно залишку заборгованості за послуги з розподілу природного газу, доказів сплати відповідачем коштів в сумі 3840161,46 грн. матеріали справи не містять.

Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині сплати коштів за послуги з розподілу природного газу за квітень-травень 2022р. в даному випадку покладено на відповідача, і останній не надав суду доказів погашення боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 3840161,46 грн. вартості наданих послуг та задовольняє їх в цій частині.

Позивач просить стягнути з відповідача 1843,47 грн. 3% річних, нарахованих за період з 13.06.2022р. по 20.06.2022р.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.101), суд встановив, що він є законним та обґрунтованим, а нарахування 3% річних в сумі 1843,47 грн. є арифметично вірним.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 30724,57 грн. пені за період з 13.06.2022р. по 20.06.2022р., суд зазначає наступне.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2 типового договору передбачено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши правильність нарахування пені в сумі 30724,57 грн., суд дійшов висновку, що розрахунок є арифметично вірним.

Відповідно до ст. 233 ГК України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яаі підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Таку ж правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013, а також у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №913/89/18, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 25.02.2020 у справі №903/322/19, від 07.04.2020 у справі №904/1936/19, від 12.05.2020 у справі №910/9767/19.

З наведеного випливає, що у вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.

При цьому, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Відповідно до положень ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Інститут зменшення штрафних санкцій судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

В постанові від 18.03.2020 у справі №902/471/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

З наведеного вбачається, що зменшення розміру заявлених процентів річних є правом суду, який оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе їх зменшення.

Зважаючи на вищенаведене, суд враховує, що відповідач є комунальним підприємством, яке виробляє теплову енергію, яка споживається населенням, бюджетними установами та організаціями, що впливає на дотримання порядку та строків проведення розрахунків.

Також, враховуючи, що по-перше, відповідач все ж таки намагався виконувати умови договору, погасивши під час розгляду справи частину суми основної заборгованості за надані послуги, по-друге, беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків внаслідок порушення саме відповідачем свого зобов`язання з оплати отриманих послуг з розподілу природного газу, суд вважає за можливе зменшити розмір заявлених до стягнення пені та 3% річних до 10%, а саме пені до суми 3072,45 грн., 3% річних до суми 184,34 грн.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, враховуючи факт зменшення судом розміру пені і 3% річних та закриття провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 802072,29 грн., позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 3843418,25 грн., з яких: 3840161,46 грн. основного боргу, 3072,45 грн. пені та 184,34 грн. 3% річних.

В стягненні 27652,12 грн. пені та 1659,13 грн. 3% річних суд відмовляє у зв`язку із зменшенням заявлених до стягнення сум.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки клопотання про повернення судового збору, сплаченого за розгляд вимог щодо яких провадження у справі закрито, позивачем не подано, тому питання про повернення судового збору в цій частині суд не вирішує.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про правомірність заявлених вимог в сумі 3872729,50 грн., з яких: 3840161,46 грн. - основний борг, 30724,57 грн. - пеня та 1843,47 грн. - 3% річних, судовий збір в сумі 58090,95 грн. за розгляд цих вимог покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі в частині стягнення 802072,29 грн. боргу на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Комунального підприємства теплозабезпечення (11500, Житомирська обл., м.Коростень, вул.Шевченка, 8а, )

на користь на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (10002, м.Житомир, вул.Фещенка-Чопівського, 35, ):

- 3840161,46 грн. основного боргу,

- 3072,45 грн. пені,

- 184,34 грн. 3% річних,

- 58090,95 грн. судового збору.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 07.10.22

Суддя Сікорська Н.А.

1 - в справу

2 - позивачу (рек.)

3 - відповідачу (рек. з повід.)