РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/506/22

Господарський суд Івано-Франківської у складі судді Малєєвої О. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК"

до відповідача ОСОБА_1

про стягнення 133 371, 15 грн, з яких 30 514, 21 грн - заборгованість по поверненню кредитних коштів за договором від 20.12.2012, 85 322, 33 грн - проценти за користування кредитом, 12 304, 37 грн - комісія, 5 230, 24 грн - пеня,

ухвалив таке рішення.

1. Предмет позову.

1.1. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 133 371, 15 грн, з яких 30 514, 21 грн - заборгованість по поверненню кредитних коштів за договором від 20.12.2012, 85 322, 33 грн - проценти за користування кредитом, 12 304, 37 грн - комісія, 5 230, 24 грн пеня.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

2.1. Суд відповідно до приписів ст. 252 ГПК України ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (ухвала про відкриття провадження від 08.07.2022).

Для встановлення фактичного місця проживання відповідача суд звернувся до Відділу з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м. Івано-Франківська та до Івано-Франківського відділу Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області. З вказаних органів надійшли відповіді з інформацією про реєстрацію місця проживання відповідача.

2.2. Ухвалу про відкриття провадження у справі від 08.07.2022 направлено відповідачу 12.07.2022 та повторно 08.09.2022 за адресою, яка вказана в позовній заяві та підтверджена наданою на запит суду інформацією.

Надсилання ухвали підтверджується відтиском штампу вихідної кореспонденції на її звороті та сформованим списком розсилки.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 99-2).

На адресу суду повернулися поштові відправлення, адресовані відповідачу, із відміткою органу поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Отже, відповідач належним чином повідомлявся про розгляд даної справи.

3. Зміст позовних вимог та заперечень на позов.

3.1. Позовна заява від 13.06.2022 (вх.№8774/22 від 04.07.2022).

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як позичальник, не виконав обов`язку по поверненню кредиту за договором від Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як позичальник, не виконав обов`язку по поверненню кредиту за договором від 20.12.2012, а також не сплатив проценти за користування кредитом та комісію. За прострочення виконання грошового зобов`язання нарахував пеню.

20.12.2012, а також не сплатив проценти за користування кредитом та комісію. За прострочення виконання грошового зобов`язання нарахував пеню. Відмічає, що відповідач укладав договір та отримував кредитні кошти як суб`єкт підприємницької діяльності. Надалі він припинив господарську діяльність. Однак це не припиняє його зобов`язання за укладеним договором. Такі зобов`язання залишаються за відповідачем як фізичною особою, яка відповідає за своїми зобов`язаннями усім своїм майном.

Позовні вимоги обґрунтовує приписами ст. 128, 173, 193, 202-208, 232 ГК України, ст. 5, 15, 16, 51, 52, 598-609, 639 ЦК України.

3.2. Відповідач відзиву на позов не надав, проти позову не заперечив.

А тому згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

4. Обставини справи, оцінка доказів.

Дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.

4.1. ОСОБА_1 як фізична особа - підприємець 20.12.2012 підписав заяву про відкриття поточного рахунку в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (надалі - Заява). Згідно із Заявою відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua, які разом із цією заявою складають договір банківського обслуговування від 20.12.2012 (далі Договір).

Відповідачу відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (система клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами банківських послуг".

Позивач представив витяг з "Умов та правил надання банківських послуг", які розміщені на сайті www.pb.ua (надалі Умови).

Ці Умови передбачають, зокрема, що при необнуленні дебетового сальдо протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує відсотки за користування кредитом в розмірі 24 % річних, а з 91-го дня після дати закінчення такого періоду 48 % річних (п. 3.18.4.1.2., 3.18.4.1.3.). В п. 3.18.4.4. Умов передбачено сплату банку винагороди до 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць. За порушення вказаних грошових зобов`язань передбачено сплату пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення (п. 3.18. 5.1. Умов).

Позивач не подав доказів того, у який період діяла подана редакція Умов. Також відсутні докази письмового погодження цих Умов відповідачем.

4.2. Відповідно до умов Договору 28.04.2014 позивач надав відповідачу кошти понад залишок коштів на його рахунку на суму 30 514, 21 грн, що підтверджується відповідною банківською випискою з рахунку відповідача.

4.3. Згідно з наданим розрахунком позивач нарахував заборгованість за Договором станом на 27.05.2022 в розмірі 133 371, 15 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 30 514, 21 грн, заборгованості по процентах за користування кредитом 85 322, 33 грн, заборгованість по комісії за користування кредитом 12 304, 37 грн, пені за несвоєчасне виконання умов договору 5 230, 24 грн.

Позивач нараховує відсотки за користування кредитом з 01.06.2014 в розмірі 24%, з 01.07.2014 - в розмірі 36 %, з 02.09.2014 до 07.09.2018 в розмірі 56%. Комісія нараховувалась щомісячно з 05.05.2014 - по 288 грн, з 01.08.2014 по 283, 37 грн, з 01.05.2017 200 грн, з 01.06.2017 до 11.12.2019 по 153, 43 грн.

4.4. Позивач надіслав відповідачу претензію від 18.01.2022 № 21220IFIDS09V з вимогою погасити заборгованість (фіскальний чек від 21.01.2022, опис вкладення, список згрупованих відправлень).

4.5. Відповідач доказів сплати вказаних сум не подав.

4.6. Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 22.10.2014 був внесений запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

5.1. При вирішенні даного спору суд керується приписами ч. 1 ст. 67 ГК України, згідно з якою відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно зі ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (ч. 1.). Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2.).

За приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2.).

Відповідно до ч. 1 т. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі Заяви про відкриття рахунку, яка за правовою природою є договором банківського рахунку, положення про який визначаються главою 72 ЦК України.

Відповідно до ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

5.2. Суд вважає, що позивач не довів укладення між сторонами кредитного договору, зокрема узгодження в письмовій формі строку та порядку повернення кредиту, розміру та порядку сплати процентів та комісії.

Позивач не подав доказів того, що саме з представленим суду витягом з Умов ознайомився відповідач та погодився з ним, підписуючи Заяву про відкриття поточного рахунку. Не подано доказів і того, що саме ці Умови були чинними на момент отримання відповідачем кредитних коштів. Подані Умови передбачають сплату процентів в розмірі 24 % та 48 % річних, а позивач нараховує проценти в розмірі 24 %, 36 % та 56 % річних.

Водночас, роздруківка витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" взагалі не містить дати її затвердження позивачем та не може належним та допустимим доказом. Зміст такого документа повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка могла вносити і вносила відповідні зміни в ці Умови.

За таких обставин, без доведення письмової згоди відповідача щодо конкретних запропонованих Умов, відсутність у Заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитом та комісії, наданий позивачем витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Таким чином, до спірних правовідносин належить застосовувати ст. 1069 ЦК України у поєднанні зі ст. 1049 ЦК України.

5.3. Суд встановив, що позивач надав відповідачу кошти понад залишок коштів на його рахунку на суму 30 514, 21 грн, а відповідач цих коштів не повернув.

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання (ст. 173, 174 ГК України). Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Оскільки строк повернення вказаних коштів сторонами узгоджений не був, належить керуватись ч. 2 ст. 530 ЦК України. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, відповідач зобов`язаний був повернути позивачу кошти в розмірі 30 514, 21 грн у семиденний строк від дня пред`явлення претензії від 18.01.2022, яка була направлена 21.01.2022, тобто до 28.01.2022. Відповідач цих обов`язків не виконав.

5.4. Оскільки відповідач не довів укладення між сторонами кредитного договору, відсутні правові підстави для стягнення процентів за користування кредитом та комісії.

5.5. Відповідно до п. 1 ЗУ Про відповідальність за несвоєчасне виконання

грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Враховуючи те, що сторони в договорі не погодили сплату пені, правові підстави для її стягнення також відсутні.

5.6. За змістом ст. 51, 52, 598 - 609 ЦК України, ч. 9 ст. 4 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (із внесенням до Реєстру запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за зобов`язаною особою, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 916/559/17, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відтак, зобов`язання фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за Договором залишились за ним як фізичною особою.

6. Висновки суду.

6.1. Враховуючи викладене, позов належить до часткового задоволення - з відповідача на користь позивача належить стягнути 30 514, 21 грн заборгованості по поверненню коштів та відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 102 856, 94 грн, з яких 85 322, 33 грн проценти за користуванням кредитом, 12 304, 37 грн комісія, 5 230, 24 грн пеня.

7. Судові витрати.

7.1. Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 481 грн (платіжне доручення від 24.02.2022 №ZZ424В1NЕL).

7.2. Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача у розмірі 567, 63 грн.

Керуючись ст. 2, 86, 129, 233, 236-238, 241, 256 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (вул. Грушевського, буд. 1 Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість у розмірі 30 514, 21 грн (тридцять тисяч п`ятсот чотирнадцять гривень двадцять одну копійку) та 567, 63 грн (п`ятсот шістдесят сім гривень шістдесят три копійки) судового збору.

Відмовити в позові в частині стягнення 102 856, 94 грн, з яких 85 322, 33 грн проценти за користуванням кредитом, 12 304, 37 грн комісія, 5 230, 24 грн пеня.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.10.2022.

Суддя О. В. Малєєва