ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.10.2022 Справа № 908/1964/22

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., розглянувши заяву вих. № 1.13-6248 від 19.09.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, Вінницька область, 21037; ) про видачу судового наказу про стягнення з боржника Чернігівської селищної ради Бердянського району Запорізької області (вул. Українська, буд. 57, смт. Чернігівка, Бердянський район, Запорізька область, 71202; ) грошової заборгованості

ВСТАНОВИВ:

03.10.2022 до Господарського суду Запорізької області надійшла письмова заява за вих. № 1.13-6248 від 19.09.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» про видачу судового наказу щодо стягнення з Чернігівської селищної ради Бердянського району Запорізької області грошової заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 111426,61 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2022 вказану заяву передано для розгляду судді Ярешко О.В.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ч. 1 ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Як визначено ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У поданій заяві заявлені вимоги, розмір яких не перевищує розміру, визначеного ст. 148 ГПК України.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно ч. 3 ст. 150 ГПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Також, згідно ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Таким чином, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та розмір якої підтверджується доданими до заяви документами.

Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ст.ст. 76-78 ГПК України, належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 86 цього Кодексу, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. З цією метою, насамперед, необхідно встановити факт настання строку виконання боржником зобов`язання, перевірити його розмір.

У заяві заявник посилається на укладеннямі між ним та боржником договору про постачання електричної енергії споживачу № ЗП-135 від 29.12.2021. За умовами п. 5.13 договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. За змістом Комерційної пропозиції, оплата рахунка постачальника за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше 8 робочих днів від дати його отримання споживачем.

Відтак, боржник мав оплатити рахунок заявника у строк, що не менше 8 робочих днів від дати отримання боржником (споживачем) цього рахунка.

Заявником зазначено, що листом відповідачу надіслано рахунки-фактури для оплати спожитої електроенергії за квітень-серпень 2022 та по 2 примірника актів прийняття-передавання товарної продукції активної за вказаний період. Проте, відділенням Укрпошти вищевказане відправлення не було направлено боржнику у зв`язку з тим, що поштове відділення за адресою та поштовим індексом боржника тимчасово не функціонує. Оскільки від боржника не надходило повідомлень щодо зміни інформації та даних, зазначених у заяві-приєднання, вважає, що боржник належним чином повідомлений про наявну заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію за договором та її розмір, відповідно до вимог чинного законодавства та умов укладеного договору.

Будь-яких супровідних листів щодо надіслання боржнику актів та рахунків заявником до заяви не додано.

З доданого до заяви копії листа Укрпошти, адресованого заявнику, вбачається, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, тимчасово не працюють відділення у населених пунктах, де проходять бойові дії та обстріли, а також відділення, які зруйновані внаслідок цього.

Відтак, суд приходить до висновку, що рахунки та акти, на які посилається заявник, не були вручені боржнику не у зв`язку зі зміною боржником інформації щодо нього, а внаслідок не функціонування відділення Укрпошти.

Таким чином, враховуючи умови договору № ЗП-135, у боржника наразі не виник обов`язок щодо оплати рахунків та актів, які покладено у підставу даної заяви.

На підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та на підтвердження виникнення права грошової вимоги, заявником до даної заяви про видачу судового наказу подані рахунки та акти прийняття-передавання товарної продукції активної електричної енергії за період з квітня по серпень 2022 на загальну суму 111426,61 грн.

Заявник просить стягнути з боржника грошову заборгованісті за спожиту у період з квітня по серпень 2022 електричну енергію у розмірі 111426,61 грн. При цьому, зазначає, що у квітні 2022 боржник спожив 6957 кВт.год. по акту № 1311205/84592/1 на суму 33745,49 грн. - оплачено 93988,26 грн.

Однак, в акті № 1311205/84592/1 за квітень 2022 зазначено, що боржником спожито у квітні 2022 - 6951 кВт.год.

Також, згідно арифметичного підрахунку, за період з квітня по серпень 2022 заявником виписано акти та рахунки на загальну суму 111426,61 грн., заборгованість, за мінусом оплати 93988,26 грн., про яку зазначено в заяві, становить 17438,35 грн.

Відтак, заявником не підтверджено належними та допустимими доказами обставини, про які зазначено в заяві.

З поданої копії банківської виписки за 03.05.2022 слідує, що боржником загальну суму оплати у розмірі 93988,26 грн. було здійснено за актом за березень від 02.05.2022, однак, як зазначено вище, заявник вказану оплату відносить за квітень 2022. Будь-яких пояснень та обгрунтувань у заяві з даного приводу не зазначено.

Враховуючи наведене, оскільки заявником не подані належні та допустимі докази щодо виникнення заборгованості у заявленому розмірі, суд не вбачає з поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» заяви наявності та безспірності грошової заборгованості боржника; заява подана з порушенням вимог ст. 150 ГПК України.

Згідно п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК).

Враховуючи викладене вище, суд відмовляє на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України Товариству з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» у видачі судового наказу про стягнення з Чернігівської селищної ради Бердянського району Запорізької області грошової заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 111426,61 грн.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 12, 147, 148, 150, 152, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» у видачі судового наказу про стягнення з Чернігівської селищної ради Бердянського району Запорізької області грошової заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 111426,61 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала підписана 07.10.2022. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Отримати інформацію по справі можливо на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/sud5009/.

Суддя О.В. Ярешко