ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2022 р. Справа № 911/262/18

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянув матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вастон"

до військової частини НОМЕР_1

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України;

2. Головне управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України;

про зобов`язання виконувати умови договору

за участю представників учасників справи:

позивач: не з`явився;

відповідач: Ільїн О.О.;

третя особа 1: не з`явився;

третя особа 2: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Вастон» (далі - позивач, ТОВ «Вастон») з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, В/ч НОМЕР_1 ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України та Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України про зобов`язання виконувати умови Договору оренди № 43 від 22.04.2005 (далі - Договір), укладеного між ТОВ «Вастон» і Військовою частиною НОМЕР_1 , шляхом забезпечення цілодобового безперешкодного доступу представників ТОВ «Вастон», залізничного і автомобільного транспорту (за вимогою/зверненням ТОВ «Вастон»), в тому числі його відвідувачам, до орендованого та власного майна і палива позивача.

За твердженнями позивача спір виник у зв`язку з позбавленням відповідачем права позивача користування орендованим за Договором майном, а також права вільно користуватись та розпоряджатись своїм власним майном та пальним, що знаходиться у резервуарах, які входять до експлуатаційного комплексу складу паливно-мастильних матеріалів, розміщеного за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Соцмістечко № 1, шляхом прийняття відповідачем рішення про не допуск позивача до об`єкта оренди.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.04.2018 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.05.2018. 05.05.2018 через канцелярію суду відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 902/862/15 за позовом заступника військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 до ТОВ "Вастон" про визнання Договору оренди № 43 від 22.04.2005 таким, що припинив свою дію, про витребування майна та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.05.2018 провадження у справі №911/262/18 було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 902/862/15 та зобов`язано учасників справи повідомити Господарський суд Київської області про результати розгляду справи №902/862/15.

Суд установив, що 23.07.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного Господарського суду прийняв постанову у справі № 902/862/15, яка оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 24.07.2020, а відтак підстави, які зумовили зупинення провадження у справі усунуто.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.06.2022 поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 11.07.2022.

11.07.2022 через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву із проханням визнати причини пропуску строку для подання відзиву поважними та поновити пропущений процесуальний строк для подання відзиву.

В обґрунтування поновлення процесуального строку для подачі відзиву відповідач зазначає, що через обставини, які слугували підставою зупинення провадження у справі та суттєво впливають на розгляд справи, ним було пропущено строк для подання відзиву.

Відповідно до статті 113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Частиною п`ятою статті 119 ГПК України передбачено, що пропуск строку, встановленого судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Відповідно до ч. 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Беручи до уваги, приписи статті 119 ГПК України, з метою повного та всебічного розгляду справи та дотримання принципів господарського судочинства, а також враховуючи поважність причин пропуску строку на подання до суду відзиву на позовну заяву, суд вважає за необхідне, задовольнити дане клопотання, поновити відповідачу вказаний процесуальний строк, відповідно, поданий відповідачем відзив з доданими до нього документами долучаються судом до матеріалів справи.

Відповідно до поданого відзиву, відповідач зазначає, що Договір оренди № 43, умови якого просить виконати позивач, припинив свою дію, про що свідчить рішення у справі № 902/862/15, яке набрало законної сили відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного Господарського суду 23.07.2020, а відтак підстав для зобов`язання виконувати умови договору, який не є чинним, немає.

До того ж, як вказує представник Військової частини НОМЕР_1 , у рамках справи № 910/13789/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вастон» до Міністерства Оборони України та Військової частини НОМЕР_1 , за участю третіх осіб про стягнення 1 003 888,86 грн та визнання протиправними дій, підтверджено фактичне виконання зазначеного вище рішення № 902/862/15, а також встановлено, що на території складу ПММ, який був предметом Договору оренди № 43 відсутнє майно, яке б належало ТОВ «Вастон». А тому, за твердженнями Військової частини НОМЕР_1 , станом на дату подання позовної заяви у справі був відсутній обов`язок надавати ТОВ «Вастон» безперешкодний доступ до складу ПММ згідно умов Договору оренди № 43.

В судове засідання 11.07.2022 представники позивача та третіх осіб не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань чи заяв до суду не надсилали.

Ухвалою суду від 11.07.2022 року підготовче засідання було відкладено на 01.08.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.08.2022 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.08.2022.

Ухвалою суду від 15.08.2022 розгляд справи було відкладено на 29.08.2022.

В судові засідання 01.08.2022, 15.08.2022 та 29.08.2022 представники позивача та третіх осіб не з`явились, хоча про час та місце судових засідань повідомлялись завчасно та належним чином.

З даного приводу суд повідомляє, що за змістом ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В силу положень ст. 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення позивача про розгляд справи, копія ухвали суду від 15.08.2022 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 083 на адресу місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та в позовній заяві.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали, направленої ТОВ «Вастон» 22.08.2022 було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення (вх. номер суду 26.08.2022).

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси..

Ухвала суду, як вбачається із змісту п.1 ч.1 ст.232 ГПК України, є видом судового рішення. Отже, відповідна ухвала суду вважається врученою відповідачу 22.08.2022 року.

Суд, заслухавши вступне слово представника відповідача, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони у викладених письмових документах, дослідив в порядку статей 209-210 ГПК України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів. Представник відповідача виступив з заключним словом, посилаючись на обставини і докази досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 ГПК України, 29.08.2022 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вастон» (орендар) та Військовою частиною НОМЕР_1 (орендодавець) було укладено Договір оренди № 43 технологічного обладнання складу ПММ (далі - Договір, Договір оренди).

Відповідно до п. 1.1 Договору, орендодавець передає, а орендар приймає на підставі Дозволу №153/148/540 від 29.09.2003р. начальника служби пального Головного командування ВПС ЗСУ полковника В.Є. Односталко в строкове оплатне користування обладнання та резервуарний парк, які входять в експлуатаційний комплект складу паливно-мастильних матеріалів (надалі - майно), розміщене за адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться на балансі в/частини НОМЕР_1 , вартість якого визначена згідно з актом експертної оцінки і становить (без ПДВ) станом на 31 січня 2005 року 89 135,00 грн; ПДВ - 17 827,00 грн, тобто загальна вартість майна з урахуванням ПДВ становить: 106 962, 00 грн.

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

У пунктах 2.5, 2.6 договору передбачено, що у разі припинення цього договору майно повертається орендарем орендодавцю. Орендар повертає майно орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю за цим договором. Майно вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Договір укладений строком на 5 років і діє з 22.04.2005 р. до 22.04.2010 р. включно (п. 10.1 договору).

Пунктом 10.6 договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Згідно з актом прийому-передачі військового майна, яке входить в експлуатаційний комплект складу паливно-мастильних матеріалів, Військовою частиною НОМЕР_1 було передано в оренду ТОВ «Вастон», на виконання умов договору № 43 від 22.04.2005 р., наступне майно: задвижка ДУ-80 - 18 шт., задвижка ДУ-100 - 134 шт., задвижка ДУ-150-3 шт., труба ПСТ-100 - 94 шт., труба ПСТ-150-6 шт., труба (діаметр)-80 - 1 шт., стояк наливний - 3 шт., запірний кран - 3 шт., резервуар Р-60 - 20 шт., резервуар Р-50 - 3 шт., резервуар Р-50 - 7 шт., резервуар Р-50 - 3 шт., резервуар Р-50 - 10 шт., насос АСВН-80 в зборі (насос, електродвигун) - 6 шт., лічильник ЛЖ-100-4 шт., перехідні містки (зі сходами) ширина 0,55 мм - 143 м/п, ФГН-60 (корпус) - 6 шт., перепускний клапан - 3 шт., світильники герметичні - 5 шт., прожектори - 4 шт., стовпи електроосвітлення, залізобетонні - 4 шт., огорожа з колючого дроту - 5000 м/п, ворота металеві з 2 хвіртками - 6 шт., плити ПАГ-14 - 20 шт.

Як вказує позивач у позовній заяві, майно у відповідності до умов п.п. 2.3, 5.1, 6.1 Договору використовувалось ним за його цільовим призначенням для забезпечення господарської діяльності ТОВ «Вастон», зокрема, для зберігання продуктів нафтоперероблення рідких (бензини, дистиляти тощо).

Згідно п. 7.3 Договору, орендодавець зобов`язується не вчиняти дій, які б перешкоджали орендарю користуватися орендованим майном на умовах цього Договору. Забезпечувати цілодобовий безперешкодний доступ до орендованого майна представників орендаря, його відвідувачів, техніки та обладнання. У тому числі надати безперешкодний доступ до орендованого майна залізничному та автомобільному транспорту.

Однак, зі слів позивача, відповідач не виконує умов Договору щодо безперешкодного доступу до орендованого майна, крім того з 08.07.2015 він позбавлений на вільне користування та розпорядження своїм власним майном та пальним, що знаходиться у резервуарах, які входять до експлуатаційного комплексу складу паливно-мастильних матеріалів, розміщеного за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Соцмістечко № 1.

Вказані твердження позивач обґрунтовує, в тому числі, і неодноразовими зверненнями до відповідача - Військової частини НОМЕР_1 та наступними документами, які додані до позовної заяви: Актом про недопуск працівників та транспорту від 01.12.2017р.; Протоколом огляду місця події від 01.12.2017р., складеним слідчим Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області старшим лейтенантом Пупиніним К.С. про обмеження доступу до складу ПММ працівникам ТОВ «Вастон»; листом ТОВ «Вастон» від 01.12.2017р. №121 про надання дозволу на пропуск автомобіля; листом ТОВ «Вастон» від 04.12.217р. №121/1 та від 07.12.217р. №124 про забезпечення безперешкодного доступу до складу ПММ для здійснення господарської діяльності та проведення інвентаризації палива, організації та виконання заходів з метою забезпечення пожежної безпеки та проведення обслуговування технічного обладнання; листом ТОВ «Вастон» від 21.12.2017р. №136, від 26.12.2017 № 137 про виконання п. 7.3 Договору та забезпечення допуску на територію складу ПММ №2 працівників ТОВ «Вастон» для здійснення господарської діяльності та проведення інвентаризації палива, організації та виконання заходів з метою забезпечення пожежної безпеки та проведення обслуговування технічного обладнання.

Додатково позивач вказує на те, що відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2017р. у справі №902/862/15 встановлено, що строк дії Договору оренди продовжено до 22.04.2020р.

Таким чином, перелічені всі вище обставини, а також існування договірних взаємовідносин між сторонами, які з боку відповідача не виконуються, а навпаки вчиняються дії, які свідчать про недотримання умов Договору, за словами позивача, стали підставою для звернення з даним позовом до суду, зокрема, щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виконувати Договір оренди № 43 шляхом забезпечення цілодобового безперешкодного доступу представників ТОВ «Вастон» до орендованого та власного майна позивача.

В свою чергу, у відзиві на позов, а також у раніше заявленому клопотанні про зупинення провадження у справі, останній проти позову заперечує, та спростовує факт існування договірних правовідносин між сторонами станом на момент подання позову до суду та вказує на те, що рішеннями у справах № 5011-65/10455-2012, № 902/862/15 встановлено факт припинення Договору № 43 від 22.04.2005, у зв`язку з закінченням терміну його дії, а саме 22.04.2015.

Крім того, посилаючись на норми статті 75 ГПК України, відповідач зазначає, що у рамках справи № 910/13789/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вастон» до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 Соцмістечко НОМЕР_2, за участю третіх осіб про стягнення 1 003 888,86 грн та визнання протиправними дій відповідачів з перешкоджання ТОВ «Вастон» в період з березня 2019 року до 22.01.2020 у користуванні орендованим майном, на умовах Договору оренди № 43 від 22.04.2005, яке набрало законної сили відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 та постанови Касаційного господарського суду Верховного суду у постанові від 22.12.2021, підтверджено фактичне виконання рішення у справі № 902/862/15, а також встановлено, що на території складу ПММ, який був предметом Договору № 43 від 22.04.2005 відсутнє майно, яке б належало ТОВ «Вастон».

Таким чином, за словами відповідача, як на момент звернення до суду, так і на сьогоднішній день у відповідача відсутнє право на доступ представників ТОВ «Вастон» до майна, яке знаходиться на території Військової частини НОМЕР_1 , переданого за Договором № 43 від 22.04.2005, як наслідок на задоволення позовних вимог в межах даної справи № 911/262/18.

З урахуванням вищенаведених доводів позивача та відповідача стосовно заявленого позову, на підставі поданих сторонами доказів та з урахуванням посилань на нормативно правове обґрунтування заявлених вимог та заперечень, проаналізувавши встановлені судом обставини в сукупності, з урахуванням підстав, які зумовили зупинення провадження у даній справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом, укладений між сторонами договір оренди технологічного обладнання складу паливно-мастильних матеріалів № 43 від 22.04.2005 за своїм змістом та правовою природою є договором оренди майна, який підпадає під правове регулювання норм Глави 58 Цивільного кодексу України, § 5 Глави 30 Господарського кодексу України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна», одним із завдань якого є регулювання відносин оренди рухомого та нерухомого майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Згідно з частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною другою статті 291 Господарського кодексу України, зокрема, встановлено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічні положення містить частина друга статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Водночас, зазначена норма не встановлює форму заяви про припинення договору оренди. Така вимога може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у даному випадку має факт направлення зазначеного повідомлення та зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2020 у справі N 910/5410/19, у постанові Верховного Суду від 10.06.2020 у справі №910/4130/19. Вимоги позивача в рамках даної справи обґрунтовані невиконання відповідачем умов Договору оренди № 43 та здійснення останнім перешкод у користуванні орендованим та власним майном позивача на території складу ПММ, який був предметом даного Договору.

Оскільки питання щодо орендних відносин між сторонами було спірним і розглядалось в межах справи господарського суду Київської області № 902/862/15, до вирішення відповідного питання про наявність чи відсутність між сторонами орендних відносин щодо резервуарів, в яких зберігається пальне позивача, спір про правомірність чи протиправність дій відповідача в рамках справи № 911/262/18 щодо обмеження доступу позивача до орендованого майна та наявності підстав для усунення перешкод в доступі працівників та транспортних засобів позивача до резервуарів, в яких зберігається його пальне для його вільного переміщення в межах звичайної господарської діяльності, було зупинено.

Тобто для визначення питання для правомірності заявленого позову в даній справі необхідною складовою було встановлення факту існування договірних відносин між сторонами та чинності Договору оренди № 43.

Рішенням господарського суду Київської області від 28.12.2015 у справі №902/862/15 (до набрання законної сили рішення у якій було зупинено розгляд справи № 911/262/18) позовні вимоги було задоволено повністю. Визнано таким, що припинив свою дію Договір № 43 від 22.04.2005, укладений між Військовою частиною НОМЕР_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вастон». Витребувано з користування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вастон» орендоване у Військової частини НОМЕР_1 майно, яке було передано відповідно до умов договору № 43 від 22.04.2005 та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Вастон» повернути Військовій частині НОМЕР_1 орендоване майно, яке було передано відповідно до умов договору № 43 від 22.04.2005 р., а саме: військове майно, яке входить в експлуатаційний комплект складу паливно-мастильних матеріалів - задвижка ДУ-80 - 18 шт., задвижка ДУ-100 - 134 шт., задвижка ДУ-150-3 шт., труба ПСТ-100 - 94 шт., труба ПСТ-150-6 шт., труба (діаметр)-80 - 1 шт., стояк наливний - 3 шт., запірний кран - 3 шт., резервуар Р-60 - 20 шт., резервуар Р-50 - 3 шт., резервуар Р-50 - 7 шт., резервуар Р-50 - 3 шт., резервуар Р-50 - 10 шт., насос АСВН-80 в зборі (насос, електродвигун) - 6 шт., лічильник ЛЖ-100-4 шт., перехідні містки (зі сходами) ширина 0,55 мм - 143 м/п, ФГН-60 (корпус) - 6 шт., перепускний клапан - 3 шт., світильники герметичні - 5 шт., прожектори - 4 шт., стовпи електроосвітлення, залізобетонні - 4 шт., огорожа з колючого дроту - 5000 м/п, ворота металеві з 2 хвіртками - 6 шт., плити ПАГ-14 - 20 шт., розташоване за адресою: Київська область, м. Бориспіль, Соцмістечко (в/містечко № 1), на загальну суму 89135,00 грн.

Після неодноразового перегляду зазначеного рішення в судах апеляційної та касаційної інстанції постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2020 та постановою Касаційного господарського суду Верховного суду від 23.07.2020, яка є остаточною, рішення суду першої інстанції від 28.12.2015 у справі № 902/862/15 було залишено без змін.

Касаційний господарський суд Верховного суду у постанові від 23.07.2020 оцінюючи висновки судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 902/862/15, зокрема зазначив, що договір укладений строком на 5 років і діяв з 22.04.2005 до 22.04.2010 включно (пункт 10.1 договору).

Відповідно до 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» укладений між сторонами договір оренди продовжувався на той самий термін і на тих самих умовах, тобто до 22.04.2015, що також встановлено в межах справи №5011-65/10455-2012, предметом розгляду якої було визнання протиправними дії Міністерства Оборони України та Військової частини НОМЕР_1 з перешкоджання товариству з обмеженою відповідальністю «Вастон» в період з березня 2019 року до 22.01.2020 р. у користуванні орендованим майном на умовах того ж договору оренди від 22.04.2005 № 43.

Оскільки протягом місяця після закінчення строку договору мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, в межах справи №902/862/15 було встановлено, що такий договір 22.04.2015 припинився, та в подальшому його пролонговано не було.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що договір припинив свою дію із закінченням строку, на який його було укладено, зокрема 22.04.2015, то у Військової частини НОМЕР_1 був відсутній обов`язок за Договором оренди починаючи з 2017 (як вказує позивач з моменту вчинення перешкод) щодо допуску ТОВ «Вастон» до майна складу ПММ.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Процесуальне законодавство встановлює критерії, відповідність яким визначає здатність того чи іншого доказу мати доказову силу. Такими критеріями є належність, допустимість, достовірність та достатність доказів.

Оцінивши в сукупності подані сторонами докази та застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та відсутність порушеного права позивача на момент звернення з даним позовом до суду, з огляду на що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Судові витрати, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.10.2022

Суддя О.В. Щоткін