ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року справа № 17-14-01/1494(925/126/21)

м. Черкаси

За позовом публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

до приватного акціонерного товариства "Азот"

про стягнення 237413624,10 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

За участю:

представника позивача адвоката Овсієнка О.І. за довіреністю від 23.03.2022;

представника відповідача адвоката Чижова К.Л. за довіреністю від 04.01.2022.

У лютому 2021 року публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" (далі також позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до приватного акціонерного товариства "Азот" (далі також відповідач) про стягнення 237421022,12 грн. заборгованості за несвоєчасне виконання відповідачем рішення суду, в тому числі: 154717480,75 грн. інфляційних втрат та 82703541,37 грн. три проценти річних.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне (несвоєчасне) виконання відповідачем постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16, щодо сплати позивачу присудженої суми заборгованості з оплати спожитої активної електричної енергії.

Ухвалою від 08.02.2021 Господарський суд Черкаської області у складі судді Боровика С.С. прийняв вказану позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №17-14-01/1494(925/126/21), вирішив розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначив у ній підготовче засідання і встановив відповідачу строк для подання відзиву.

03 березня 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив із запереченнями проти позову, в обґрунтування яких представник відповідача адвокат Хлівненко П.В. зазначив, що позивач неправильно визначив підставу позову несвоєчасне виконання рішення суду, враховуючи, що грошове зобов`язання, на суму якого позивач нарахував стягувані суми інфляційних втрат і трьох процентів річних, виникло не з рішення суду, а з договору про постачання електричної енергії від 24.05.2005 №524-213/24. За твердженням представника відповідача позивач в розрахунку стягуваних сум інфляційних втрат і трьох процентів річних неправильно визначив періоди прострочення у виконанні відповідачем грошового зобов`язання, оскільки не врахував при цьому затверджену ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019 у справі №925/965/16 мирову угоду, яка була чинною до дня скасування ухвали про її затвердження Північним апеляційним господарським судом.

19 липня 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, якою позивач зменшив розмір позовних вимог з 237421022,12 грн. до 237413624,10 грн. і просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 154712671,22 грн. інфляційних втрат і 82700952,88 грн. три проценти річних.

Господарський суд Черкаської області прийняв вказане зменшення позивачем розміру позовних вимог.

19 липня 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання представника відповідача адвоката Блохи Я.М. про призначення у справі №17-14-01/1494(925/126/21) судової економічної експертизи.

Ухвалою від 19.07.2021 Господарський суд Черкаської області у складі судді Боровика С.С. відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі №17-14-01/1494(925/126/21) судової економічної експертизи.

Іншою ухвалою від 19.07.2021 Господарський суд Черкаської області у складі судді Боровика С.С. закрив підготовче провадження у справі №17-14-01/1494(925/127/21) і призначив її до розгляду по суті.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 07.09.2021 у справі №17-14-01/1494(925/126/21) повернув відповідачу його апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.07.2021 про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Верховний Суд ухвалою від 19.10.2021 у справі №17-14-01/1494(925/126/21) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2021.

Ухвалою від 17.02.2022 Господарський суд Черкаської області у складі судді Боровика С.С. передав справу №17-14-01/1494(925/126/21) для розгляду судді Господарського суду Черкаської області, у провадженні якого перебуває справа №17-14-01/1494 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго".

Ухвалою від 09.03.2022 Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В. прийняв справу №17-14-01/1494(925/126/21) до свого провадження для розгляду в межах справи №17-14-01/1494 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" за правилами загального позовного провадження та повідомив усіх учасників справи №17-14-01/1494(925/126/21), що дата, час і місце засідання суду з розгляду цієї справи по суті будуть визначені судом після закінчення воєнного стану в Україні, про що учасники справи будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 27.04.2022 у справі №17-14-01/1494(925/126/21) відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 17.02.2022.

Ухвалою від 31.08.2022 Господарський суд Черкаської області призначив судове засідання з розгляду справи №17-14-01/1494(925/126/21) по суті на 09 год. 00 хв. 06.10.2022в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, яке відбулося 06.10.2022 за участю представників обох сторін, господарський суд розглянув справу №17-14-01/1494(925/126/21) по суті і оголосив вступну і резолютивну частини ухваленого ним у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши представників сторін, з`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

УСТАНОВИВ:

Господарський суд Черкаської області своїм рішенням від 07.12.2016 у справі №925/965/16 за позовом публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до публічного акціонерного товариства "АЗОТ" про стягнення ,52 грн. припинив провадження у справі в частині вимоги про стягнення 74000000,00 грн. боргу, позов задовольнив частково і стягнув з публічного акціонерного товариства "АЗОТ" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" 510969029,25 грн. боргу за активну електричну енергію, 1750889,53 грн. пені, 6038201,53 грн. три проценти річних, 37402330,05 грн. індексу інфляції, 87254,46 грн. витрат на сплату судового збору, в решті позову відмовив.

Київський апеляційний господарський суд своєю постановою від 03.07.2018 скасував рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2016 у справі №925/965/16 і прийняте нове рішення, яким:

- позов публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до публічного акціонерного товариства "АЗОТ" про стягнення заборгованості задовольнив частково;

- стягнув з публічного акціонерного товариства "Азот" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" ,08 грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 126659691,64 грн. інфляційних втрат, 18113773,23 грн. 3 % річних, 24854321,29 грн. пені та 204237,59 грн. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції пропорційно розміру задоволених позовних вимог;

- в іншій частині позовних вимог публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до публічного акціонерного товариства "Азот" (стягнення пені) відмовив.

Верховний Суд постановою від 09.10.2018 касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Азот" залишив без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 - без змін.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 були встановлені, зокрема, такі обставини:

- 24 травня 2005 року відкрите акціонерне товариство "Черкасиобленерго", яке в подальшому було перейменоване у публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" (як постачальник), і відкрите акціонерне товариство "Азот", яке також в подальшому було перейменоване у публічне акціонерне товариство "Азот" (як споживач), уклали між собою договір про постачання електричної енергії № 524-213/24 (далі договір);

- публічне відкрите акціонерне товариство "Черкасиобленерго" належним чином виконало свої зобов`язання за договором щодо постачання відповідачу електричної енергії;

- з грудня 2014 року по липень 2016 року позивач згідно з актами поставки електричної енергії на ПАТ "Азот" поставив, а відповідач отримав 993121434 кВт/год. електричної енергії на загальну суму ,94 грн., однак ПАТ "Азот" оплатило її лише частково в сумі 360158606,86 грн., у зв`язку з чим залишок заборгованості відповідача за спожиту електроенергію станом на 01.08.2016 складав ,08 грн.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отож встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 обставини не підлягають доказуванню при розгляді справи №17-14-01/1494(925/126/21), у якій беруть участь ті самі особи, що й у справі №925/965/16.

30 липня 2018 року Господарський суд Черкаської області на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 видав наказ на стягнення з публічного акціонерного товариства "Азот" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" ,08 грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію; 126659691,64 грн. інфляційних втрат; 18113773,23 грн. 3 % річних; 24854321,29 грн. пені; 204237,59 грн. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою від 12.04.2019 Господарський суд Черкаської області задовольнив заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 28.03.2019 у справі № 925/965/16 та затвердив укладену між публічним акціонерним товариством "Азот" та публічним акціонерним товариством "Черкасиобленерго" мирову угоду від 28.03.2019 на викладених у ній умовах.

Північний апеляційний господарський суд своєю постановою від 23.12.2019 задовольнив апеляційні скарги Національного антикорупційного бюро України, Фонду державного майна України та Державного підприємства "Енергоринок" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019 у справі №925/965/16 про затвердження мирової угоди, скасував цю ухвалу і відмовив у задоволенні заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. про затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення.

На погашення присудженого постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 основного боргу за активну електричну енергію в сумі ,08 грн. з відповідача стягнуто державною виконавчою службою 1696179,51 грн. та сплачено відповідачем в добровільному порядку 33432,39 грн. ще до прийняття Київським апеляційним господарським судом постанови від 03.07.2018 у справі №925/965/16 і 37600000,00 грн. після її прийняття, в тому числі: 4700000,00 грн. 16.04.2019, 4700000,00 грн. 28.05.2019, 4700000,00 грн. 26.06.2019, 4700000,00 грн. 26.07.2019, 4700000,00 грн. 28.08.2019, 4700000,00 грн. 30.09.2019, 4700000,00 грн. 28.10.2019 і 4700000,00 грн. 29.11.2019.

Решту присудженого постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 основного боргу за активну електричну енергію в сумі ,18 грн. відповідач на день подання позивачем позову не сплатив.

Стягнуті постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 з відповідача на користь позивача інфляційні втрати в сумі 126659691,64 грн. і три проценти річних в сумі 18113773,23 грн. були нараховані на суму основного боргу за активну електричну енергію в розмірі ,08 грн. за період прострочення в її сплаті з 07.01.2015 по 31.07.2016.

У даному спорі позивач за прострочення сплати присудженого постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 основного боргу за активну електричну енергію в сумі ,18 грн., що залишилася непогашеною станом на 04.07.2018, з урахуванням здійснених відповідачем платежів на його часткове погашення на загальну суму 37600000,00 грн. нарахував і пред`явив до стягнення з відповідача:

154712671,22 грн. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат за період прострочення з липня 2018 року по грудень 2020 року;

82700952,88 грн. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних за 943 дні прострочення з 04.07.2018 по 31.01.2021.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 7.1 своєї постанови від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" роз`яснив, що за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства Господарський суд Черкаської області дійшов таких висновків.

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження щодо його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Відповідач не виконав належним чином грошове зобов`язання щодо оплати спожитої ним активної електричної енергії, що виникло із договору про постачання електричної енергії від 24.05.2005 № 524-213/24, після того як воно уже було присуджене до виконання в натурі постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16. Тому позивач вправі вимагати стягнення з відповідача передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат і трьох процентів річних за прострочення виконання цього грошового зобов`язання.

Посилання позивача у позові на несвоєчасне виконання відповідачем постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 не означає, що позивач вважає підставою виникнення у відповідача грошового зобов`язання з оплати спожитої активної електричної енергії саме цю постанову як судове рішення. Насправді ж це посилання позивача слід розуміти з урахуванням встановленої постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 підстави виникнення у відповідача грошового зобов`язання з оплати спожитої активної електричної енергії, а це - договір про постачання електричної енергії від 24.05.2005 № 524-213/24.

Посилаючись на несвоєчасне виконання відповідачем постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16, позивач фактично мав на увазі несвоєчасне виконання відповідачем уже присудженого до виконання в натурі цією постановою грошового зобов`язання, яке згідно з вказаною постановою виникло із договору про постачання електричної енергії від 24.05.2005 № 524-213/24.

Отож фактичною підставою позову позивача є неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати спожитої активної електричної енергії, що виникло із договору про постачання електричної енергії від 24.05.2005 № 524-213/24, а не із постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16.

В розрахунку інфляційних втрат і трьох процентів річних позивач правильно визначив суми боргу і періоди прострочення у їх сплаті, застосував належні індекси інфляції і правильно підрахував стягувані суми інфляційних втрат і трьох процентів річних.

Скасування постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 ухвали Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019 у справі №925/965/16 про затвердження мирової угоди і відмова у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення означає, що затверджена скасованою ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019 у справі №925/965/16 мирова угода не підлягає врахуванню при визначенні періодів прострочення у виконанні відповідачем грошового зобов`язання з оплати спожитої активної електричної енергії, присудженого до виконання в натурі постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16.

За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю.

Позивач за платіжним дорученням від 15.01.2021 №275 сплатив за подання позову 794500,00 грн. судового збору, який відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Судовий збір в сумі 794500,00 грн. покласти на відповідача.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Азот" (вул. Героїв Холодного Яру, м. Черкаси, ) на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (вул. Гоголя, 285, м. Черкаси, 18000, код ЄДРПОУ 2280071,22 грн. (сто п`ятдесят чотири мільйони сімсот дванадцять тисяч шістсот сімдесят одна гривня 22 копійки) інфляційних втрат, 82700952,88 грн. (вісімдесят два мільйони сімсот тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві гривні 88 копійки) три проценти річних та 794500,00 грн. (сімсот дев`яносто чотири тисячі п`ятсот гривень) судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 10 жовтня 2022 року.

СУДДЯ М.В. Дорошенко