СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

07 жовтня 2022 року м. Харків Справа № 922/3604/21

Східний апеляційний господарський суд у складі судді Здоровко Л.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" (вх.1051 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2022, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Кухар Н.М., дата складання повного тексту рішення - 20.01.2022, у справі №922/3604/21

за позовом Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків,

до Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство", м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Кириченко А.М., м. Харків,

про стягнення 1 127 755, 36грн

ВСТАНОВИВ:

Керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області до Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь держави шкоду, заподіяну незаконним вирубуванням дерев, у загальній сумі 1 127 755, 36грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.01.2022 позов задоволено; стягнуто з Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" на користь держави шкоду, заподіяну незаконним вирубуванням дерев у загальній сумі 1 127 755, 36грн, а саме:

- 622404 грн. 74 коп. на р/р UA0020649 Харківська міська ТГ у Харківському районі Харківської області, , код бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331, банк одержувач - Казначейство України (ЕАП), код банку 899998;

- 55319,58 грн на р/р UA0020649 Харківська міська ТГ у Харківському районі Харківської області, , код бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331, банк одержувач - Казначейство України (ЕАП), код банку 899998;

- 213479,62 грн на р/р UA0020633 Височанська селищна ТГ у Харківському районі Харківської області, , код бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331, банк одержувач - Казначейство України (ЕАП), код банку 899998;

- 236551,42 грн на р/р UA0020633 Височанська селищна ТГ у Харківському районі Харківської області, , код бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331, банк одержувач - Казначейство України (ЕАП), код банку 899998.

Стягнуто з Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" на користь Харківської обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору в розмірі 16 916, 33грн.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, 03.10.2022 Державне підприємство "Жовтневе лісове господарство" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2022 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Одночасно апелянт просить поновити пропущений строк подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що 07.02.2022 він подав апеляційну скаргу, однак, 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, і підприємство відповідача було переміщено в інше місце, у зв`язку із чим, частина документів була втрачена і наразі встановити наявність/відсутність документів щодо цієї справи неможливо.

Апелянт зазначає, що в ході ознайомлення з матеріалами справи в підсистемі "Електронний суд", він встановив, що провадження щодо його апеляційної скарги не відкрито. 28.09.2022 апелянт направив запит щодо стану доставки поштового відправлення - апеляційної скарги, однак, згідно відповіді поштового оператора від 29.09.2022, відсутня відповідна інформація.

За таких обставин, з незалежних від апелянта обставин, як вказує апелянт, він не зміг реалізувати право на апеляційне оскарження у встановлений процесуальним законодавством строк.

Також апелянт просить розстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення рішення у справі, мотивуючи тим, що через військовий стан на підприємстві склалось скрутне матеріальне становище.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшла висновку, що додані до апеляційної скарги документи не відповідають вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України Про судовий збір.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання апеляційної скарги апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі: 16 916, 33грн х 150% = 25 374, 50грн.

Однак, до апеляційної скарги апелянтом не додані докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Натомість, апелянт звернувся з клопотанням, в якому просить вирішити питання щодо розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі.

Апелянт просить врахувати настання обставин тривалої широкомасштабної збройної агресії РФ проти України, запровадження воєнного стану на території України, що негативно вплинуло на фінансовий стан відповідача.

Розглянувши клопотання апелянта про розстрочення сплати судового збору, суд зазначає таке.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, підстави для вчинення господарським судом дій щодо відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати визначені в статті 8 Закону України "Про судовий збір", яка надає суду право з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати лише за наявності викладених у вказаній статті умов, до яких не було внесено змін у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).

Однак, предметом спору у даній справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 у справі № 28249/95 зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідну правову позицію викладено, зокрема в ухвалах Верховного Суду, від 23.06.2022 у cправі №904/7054/20, від 27.06.2022 у cправі №921/730/19, від 01.07.2022 у справі №904/5725/21, від 14.07.2022 у справі № 906/237/19.

Отже, наведені апелянтом обставини в обґрунтування клопотання про розстрочення сплати судового збору не можуть бути визнані підставою для такого розстрочення, тому клопотання апелянта про розстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відтак, заявником має бути виконано вимоги пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України шляхом надання платіжного документа на підтвердження сплати 25 374, 50грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, відповідно апеляційну скаргу слід залишити без руху.

Щодо клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він поновленню.

Поважними визнаються такі обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як вбачається із матеріалів справи, повний текст рішення складено 20.01.2022, тобто, строк подання апеляційної скарги сплив 09.02.2022, апеляційна скарга була подана апелянтом 03.10.2022.

У клопотанні про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення суду апелянт зазначає, що 07.02.2022 він подав апеляційну скаргу, однак, 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, і підприємство відповідача було переміщено в інше місце, у зв`язку із чим, частина документів була втрачена і наразі встановити наявність/відсутність документів щодо цієї справи неможливо.

Апелянт зазначає, що в ході ознайомлення з матеріалами справи в підсистемі "Електронний суд", він встановив, що провадження щодо його апеляційної скарги не відкрито. 28.09.2022 апелянт направив запит щодо стану доставки поштового відправлення - апеляційної скарги, однак, згідно відповіді поштового оператора від 29.09.2022, відсутня відповідна інформація.

Проте, наведені апелянтом доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2022, суддя-доповідач не визнає поважними, виходячи з такого.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

Проте, із матеріалів справи таких підстав не вбачається, а апелянтом в обґрунтування викладених у апеляційній скарзі доводів щодо подання апеляційної скарги 07.02.2022, дати ознайомлення з матеріалами справи, об`єктивної неможливості, пов`язаної з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, ознайомитись з матеріалами справи і подати апеляційну скаргу до жовтня 2022 року, не надано суду жодних доказів.

При цьому, суддя-доповідач наголошує, що безпідставне поновлення такого значного пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції може бути розцінене як порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що апелянтом до апеляційної скарги не додані докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у встановленому законом розмірі, що викладені у клопотанні про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення суду від 13.01.2022 визнані судом неповажними, суддя-доповідач дійшла висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків, а саме, апелянт має надати суду:

- належні докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у встановленому законом порядку і розмірі;

- обґрунтоване клопотання з викладеними доводами і обставинами та доказами в їх обґрунтування об`єктивно непереборних, таких, що не залежали від волевиявлення апелянта та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій, причин, що обумовили такий значний пропуск апелянтом строку подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2022.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" на рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2022 у справі №922/3604/21 залишити без руху.

2. Апелянту усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; докази усунення недоліків мають надійти до Східного апеляційного господарського суду не пізніше десятого дня з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, з урахуванням строків поштового перебігу.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту. Якщо заяву про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги в зазначений строк не буде подано або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвалу надіслати Державному підприємству "Жовтневе лісове господарство" (62472, Харківська область, м. Мерефа, вул. Лесі Українки, буд. 63).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Л.М. Здоровко