ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3674/21

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Сорока П.М., розглянув матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик"

08022, Київська обл., Макарівський р-н, с. Наливайківка, вул. Жовтнева, буд. 1-Б,

адреса для листування: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 13/42, прим. 18

до Державного підприємства "Київське лісове господарство"

08114, Київська обл., Бучанський р-н, с. Стоянка, вул. Лісна, буд. 15,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне агентство лісових ресурсів України

01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 9-А,

про визнання недійсним одностороннього правочину - повідомлення про розірвання договору

за участі представників учасників справи:

позивача: Попова О.В., посвідчення №000015 від 13.07.2020, ордер на надання правової допомоги серії АА № 1211041 від 16.05.2022;

відповідача: Крохмальова Я.Е., дані КЕП (ЕЦП) користувача НОМЕР_1, посвідчення №000341 від 28.12.2018; ордер на надання правової допомоги серії АА №1182703 від 19.01.2022;

третьої особи: не з`явився;

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №3626/21 від 14.12.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик" до Державного підприємства "Київське лісове господарство" про визнання недійсним одностороннього правочину - повідомлення про розірвання договору.

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.12.2021 судом прийнято позовну заяву (вх. №3626/21 від 14.12.2021) до розгляду, відкрито провадження у справі №911/3674/21 за правилами загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання суду на 20.01.2022.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання суду на іншу дату у зв`язку із необхідністю надання представнику відповідача додаткового часу для підготовки відзиву на позов та з метою підготовки останнім обґрунтованої правової позиції у справі (вх. №1270/22 від 19.01.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи (вх. №1289/22 від 20.01.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційна агенція "Погляд" надійшло клопотання про проведення відеозйомки в залі судового засідання під час розгляду справи 20.01.2022 (вх. №1312/22 від 20.01.2022).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.01.2022 відкладено підготовче засідання на 24.02.2022.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив (вх. №1584/22 від 24.01.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №2789/22 від 08.02.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів (вх. №4192/22 від 23.02.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло заперечення на заяву про долучення доказів (вх. №4193/22 від 23.02.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №4194/22 від 23.02.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи (вх. №23129/22 від 24.02.2022).

У судове засідання 24.02.2022 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у судовому засіданні 24.02.2022 (вх. №23129/22 від 24.02.2022) обґрунтоване введенням воєнного стану.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан на 30 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

У зв`язку із обґрунтованістю клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та наявністю об`єктивної небезпеки для життя і здоров`я учасників справи у разі прибуття до приміщення суду, суд визнає підстави для відкладення судового засідання поважними та наявність підстав для відкладення судового засідання 24.02.2022 в порядку пункту 2 частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

Наказом голови Господарського суду Київської області від 03.03.2022 № 3 встановлено особливий режим роботи Господарського суду Київської області в умовах воєнного стану, зокрема, зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участі учасників судового процесу для запобігання загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду.

Згідно з наказом голови Господарського суду Київської області від 01.04.2022 № 4 відновлено проведення відкритих судових засідань за участі учасників судового процесу в Господарському суді Київської області.

У зв`язку із покращенням безпекової ситуації у місті Києві та Київській області, ухвалою Господарського суду Київської області від 19.05.2022 підготовче засідання відкладено на 07.06.2022.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.06.2022 підготовче засідання відкладено на 28.06.2022.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №6433/22 від 08.06.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №7201/22 від 22.06.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №7303/22 від 23.06.2022).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.06.2022 у задоволенні заяви Державного підприємства "Київське лісове господарство" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №7201/22 від 22.06.2022) відмовлено.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання та забезпечення технічної можливості участі у засіданні в режимі відеоконференції (вх. №7552/22 від 28.06.2022).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.06.2022 підготовче засідання відкладено на 14.07.2022.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи (вх. №8577/22 від 14.07.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення на заперечення відповідача на заяву про долучення доказів (вх. №8578/22 від 14.07.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли заперечення (вх. №8579/22 від 14.07.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення (вх. №8580/22 від 14.07.2022).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.07.2022 підготовче засідання відкладено на 28.07.2022.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №9348/22 від 27.07.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду (вх. №9411/22 від 28.07.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №9422/22 від 28.07.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №9449/22 від 28.07.2022).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.07.2022 закрито підготовче провадження у справі №911/3674/21 та призначено справу до розгляду по суті на 04.08.2022.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.08.2022 судове засідання відкладено на 25.08.2022 та викликано у судове засідання з розгляду справи №911/3674/21 по суті 25.08.2022 о 16:00 судового експерта Мацак Н.А.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшли письмові пояснення щодо висновку експерта (вх. №10338/22 від 12.08.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов лист з письмовими запитаннями експерту щодо висновку експерта (вх. №10337/22 від 12.08.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання з письмовими запитаннями експерту щодо висновку експерта (вх. №10342/22 від 12.08.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від судового експерта Мацак Н.А. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх. №10420/22 від 15.08.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від судового експерта Мацак Н.А. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх. №10544/22 від 16.08.2022), яка ідентична заяві (вх. №10420/22 від 15.08.2022).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.08.2022 заяву Мацак Н.А. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх. №10544/22 від 16.08.2022) задоволено.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення (вх. №11041/22 від 24.08.2022).

У судове засідання 25.08.2022 з`явились представники позивача та відповідача, судовий експерт Мацак Н.А. не з`явилась, у тому числі, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, представник третьої особи не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений.

За результатами аналізу та оцінки матеріалів справи, з урахуванням доводів учасників справи та вимог чинного законодавства, суд

встановив:

13.09.2017 між Державним підприємством «Київське лісове господарство» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» укладено договір про умови здійснення біотехнічних заходів.

За умовами договору, сторони дійшли згоди про здійснення біотехнічних заходів, а саме: комплексу різноманітних господарських робіт, спрямованих на поліпшення умов існування, розмноження та збільшення чисельності мисливських тварин у напіввільних умовах, що, крім того, включає дії із спорудження комплексу тимчасових некапітальних споруд біотехнічного спрямування, побудова яких здійснюється позивачем на землях, які перебувають у віданні відповідача як постійного лісокористувача (пункти 1., 2., 3. Договору).

Крім того, в межах земель, наданих відповідачем позивачу для реалізації умов договору, сторони чітко визначили у пункті 3.2. договору, що облаштування біотехнічних споруд буде здійснюватись Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» виключно у межах наступних кварталів: кв. 4 вид 1-14 площею 32,3 га, кв. 5 вид 1-13, 14 (3,1 га), 20 (0,3 га), 21, 22, 29, 31, 33-35 площею 40,8 га, кв. 6 вид 1-21, 24, 25 (0,6 га), 26 (0,7 га), 36-38 площею 45,9 га, кв. 7 вид 1-12, 13 (1,9 га), 14-17, 18 (1,5 га), 19-22, 23-28, 30-33 площею 55,6 га, кв. 8 вид 1-31 площею 58,0 га Плахтянського лісництва Державного підприємства «Київський лісгосп» на лісовій ділянці загальною площею 232,6 га (опис меж відповідно до матеріалів лісовпорядкування визначено в окремому протоколі до договору).

Розділом 4 договору визначено права та обов`язки сторін. Зокрема, надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» право на спорудження/облаштування та експлуатацію, у визначених сторонами межах, тимчасової (не капітальної) біотехнічної споруди, а саме: вольєр у межах кварталів № 4, 5, 6, 7, 8 Пляхтянського лісництва Державного підприємства «Київський лісгосп».

Одночасно з вищевикладеним, пунктом 7.5. договору сторони дійшли згоди, що Державне підприємство «Київське лісове господарство» має право в односторонньому порядку розірвати договір у разі здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» на виділеній території земельних ділянок: 1) будівництва капітальних споруд та 2) самовільних рубок. В такому разі, договір вважається розірваним після закінчення триденного строку з моменту направлення на адресу позивача відповідачем повідомлення про розірвання договору цінним листом з описом.

02.12.2021 на адресу позивача від Державного підприємства «Київське лісове господарство» надійшла заява про розірвання договору в односторонньому порядку.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» заявлено позовну вимогу в даній справі про визнання недійсним вказаного одностороннього правочину Державного підприємства «Київське лісове господарство» - повідомлення про розірвання договору про умови здійснення біотехнічних заходів від 13.09.2017.

Аргументи Державного підприємства «Київське лісове господарство»

11.11.2021, за результатами наради, яка відбулась 10.11.2021 у приміщенні Державного агентства лісових ресурсів України щодо проблемних питань доступу жителів Київської області до лісових масивів, які надані, як мисливські угіддя Товариству з обмеженою відповідальністю «Мисливсько - рибальський клуб «Ярик», а також можливим розміщенням капітальних будівель і споруд на земельних ділянках, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств «Київське лісове господарство» та «Клавдієвське лісове господарство» прийнято доручення № 23, згідно з яким, директорам Державних підприємств «Київське лісове господарство» Ольшевському О.В. та «Клавдієвське лісове господарство» Лавренюку О.А. доручено розглянути питання щодо розірвання договорів про умови здійснення біотехнічних заходів від 13 вересня 2017 року № 403 та від 12 вересня 2017 б/н з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик». Начальнику Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства Бойку О.Л. доручено, в межах компетенції, забезпечити перевірку фактів можливого порушення законодавства, які були озвучені під час наради та вжити відповідних заходів реагування (в разі виявлення порушень) та проінформувати Держлісагентство про виконання данного доручення у строк до 17.11.2021.

18.11.2021 комісія обстежила вольєр позивача та склала акт, у якому зафіксовано: 1) у кварталі 5 виділ 2 Плахтянського лісництва біля водойми виявлено споруди, які за зовнішніми ознаками можуть бути капітальними, але потребують експертної оцінки. Від споруди до краю водойми облаштовані сходи з тротуарної плитки та дерев`яний пірс; 2) у кв. 4 вид. 11 виявлено площадку відсіяну гравієм, яка облаштована для розвантаження диких копитних тварин, що завозяться у вольєр великогабаритним транспортом. Вказана площадка облаштована внаслідок самовільного пошкодження та вирубки лісових культур у кв. 4 вид. 11 Плахтянського лісництва, про що на директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-Рибальський клуб «Ярик» складено протокол №35 від 17.07.2018 та нараховано збитки в сумі 17290,85 грн., які були сплачені позивачем.

На підставі вищевказаного, керуючись пунктом 7.5. договору, відповідачем направлена на адресу позивача заява про розірвання договору в односторонньому порядку.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик»

Односторонній правочин, оформлений повідомленням Державного підприємства «Київське лісове господарство», складений у формі заяви про розірвання договору від 19.11.2021, не містить посилання на фактичні дані, які достеменно вказують на порушення позивачем умов пункту 7.5. договору.

Акт не містить будь-яких посилань на наказ або інший припис, на виконання якого утворено комісію з переліком учасників зазначеної комісії.

Жодних експертних досліджень тимчасових споруд, зазначених в акті на предмет визначення придатності до поняття «капітальна» споруда, Державним підприємством «Київське лісове господарство» не проводилось.

Представниками відповідача не надавалось усних або письмових зауважень та приписів щодо виявлених під час огляду тимчасових споруд.

На адресу позивача не надходило запитів, листів та інших документів від відповідача щодо вказаних тимчасових споруд.

Спірну вирубку лісу вчинив директор позивача як фізична особа, що підтверджується тим, що протокол про накладення адміністративного стягнення №35 від 17.07.2018 складений на нього особисто, а не на Товариство з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик», зазначення ж у протоколі, що він являється директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» пов`язане з вимогами до змісту таких протоколів для ідентифікації фізичної особи - зазначення її місця роботи.

Норми права, що підлягають застосуванню

Відповідно до статті 202 Цивліьного кодексу України, одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно із статтею 188 Господарського кодексу України розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

За умовами договору, Державне підприємство «Київське лісове господарство» як постійний лісокористувач надає згоду на здійснення на закріплених за користувачем мисливських угіддях біотехнічних заходів, зокрема, облаштування та подальшу експлуатацію біотехнічних споруд (пункт 3.1. договору). Товариство з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик», за погодженням із Державним підприємством «Київське лісове господарство», на погодженій території визначає усі види біотехнічних заходів та за письмовою згодою відповідача, облаштовує необхідні тимчасові некапітальні споруди (пункти 4.3.4., 4.3.5. договору). Державне підприємство «Київське лісове господарство» має право розірвати в односторонньому порядку договір в разі здійснення будівництва на виділеній території капітальних споруд або здійснення самовільних рубок Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик».

Особливістю виокремлених вище пунктів, на переконання суду, є чітка лінгвістична структура речень, що унеможливлює амбівалентне трактування або, іншим чином, лінгвістично-логічні маніпулювання із текстом договору, в частині визначених сторонами прав та обов`язків та обумовленої домовленостю сторін щодо відповідальності за порушення тією чи іншою стороною взятих на себе зобов`язань за договором.

Таким чином, у разі підтвердження факту самовільної вирубки лісу або спорудження капітальних споруд, Державне підприємство «Київське лісове господарство» має право розірвати договір в односторонньому порядку, що повністю узгоджується із приписами господарського та цивільного законодавства України.

На підтвердження факту погодження проєкту вольєру, позивачем надано суду, серед іншого: 1) копію листа Держлісагентства України (Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства Державне підприємство «Київське лісове господарство») №02-106 від 30.01.2017; 2) копію листа Державного агентства лісових ресурсів України (Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства Державне підприємство «Клавдієвське лісове господарство») № 78/03 від 16.01.2017; 3) копію листа Держпродспоживслужби (Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області Управління Держпродспоживслужби в Бородянському районі), згідно з текстами яких позивачем отримане погодження відповідних державних органів про установлення на визначеній договором території біотехнічних споруд відповідно до проєкту вольєру.

Відповідно до листа Департаменту екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації №05.2-08.3/1584 від 09.03.2017, Департамент екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації розглянув в межах повноважень лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» щодо погодження проєкту вольєру для напіввільного утримання та штучного розведення для оленя європейського, оленя плямистого, лані європейської, козулі європейської та муфлона європейського та надав, у порядку статті 28 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» та згідно з Положенням про Департамент екології та природних ресурсів, затвердженого розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації від 27.02.2017 № 69, своє погодження позивачу щодо вказаного проєкту вольєру. Копії вказаного листа та погодженого проєкту вольєру наявні у матеріалах справи.

За приписами погодженого проєкту: "вольєр - це обгороджена ділянка природних угідь для утримання тварин (частина 2 проєкту «Основні терміни, поняття, визначення та вимоги»); стовпи вольєрні вбиваються або закопуються (залежно від структури грунту) в грунт на глибину 0,7-0,75 м. Огорожа плануємого вольєру буде виконана з залізних квадратних стовпів довжиною 3,5 метри. Металеві стовпці на які буде закріплюватись сітка - розміром 50х30 мм., відстань між стовпами планується 4 метри. Стовпи будуть закопані в землю на глибину 1 метр. Стовпи планується розташовувати із зовнішньої сторони вольєру (частина 5 проєкту «Технічні рішення будівництва вольєра»); в вольєрі заплановано будівництво 2-х будинків для охорони вольєру. Вони будуть знаходитись в куту вольєру кв. 8 Плахтянського лісництва Державного підприємства «Київське лісове господарство» та в куту вольєру кв. 57 Дібровського лісництва Державного підприємства «Клавдіївське лісове господарство». Будівництво будинків необхідно проводити без пошкодження лісових насаджень (частина 11 проєкту «Біотехнічні споруди»)".

Аналіз виокремлених вище положень узгодженого проєкту зокрема та додатків до проєкту, якими конкретизовано технічні особливості кожної біотехнічної споруди, в цілому, свідчить, що жодна із погоджених у проєкті біотехнічних споруд, як і сам вольєр, не мають бетонного або іншого типу фундаменту та споруджуються безпосередньо на ґрунтовому покриві ділянок без пошкодження лісових та інших насаджень.

У той же час, відповідачем надані суду фотокопії, згідно з якими спірні будівлі зведені позивачем саме на фундаменті, зовнішньо схожому на бетонний, а головне - за межами погоджених у договорі територіальних зон. Тобто, для спорудження спірних об`єктів необхідним була вирубка зелених насаджень, що суперечить умовам договору, а самі спірні споруди збудовано з порушенням вимог щодо їх територіального розміщення у межах вольєру та є капітальними спорудами, що також суперечить вимогам договору.

З метою спростування доводів відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» надало суду висновок експерта № 37725, виконаний експертом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України Мацак Наталією Анатоліївною.

Наданий експертний висновок відповідає вимогам чинного законодавства України (експерт є чинним працівником вказаного наукового центру, із чинними ліцензіями та сертифікатами, має необхідні досвід та навички, попереджений про кримінальну відповідальність) та стосується предмету доказування (наданий висновок зроблено за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи спірної будівлі).

Згідно з текстом експертного висновку, на вирішення експертизи поставлені такі питання: 1) Чи є споруда - «бесідка для відпочинку охорони та лісничих» розташована в кварталі 5 виділ 2 Плахтянського лісництва на березі водойми (Київська область, Бучанський район) тимчасовою спорудою?; 2) Чи є споруда - «бесідка для відпочинку охорони та лісничих» розташована в кварталі 5 виділ 2 Плахтянського лісництва на березі водойми (Київська область, Бучанський район) об`єктом нерухомого майна («капітальна споруда»)?

При дослідженні результатів експертизи, суд звертає увагу на такі особливості.

Згідно з умовами розділу 4 договору та погодженого проєкту вольєру, спірні об`єкти можуть бути розташовані виключно в куті вольєру кв. 8 Плахтянського лісництва Державного підприємства «Київське лісове господарство» та в куті вольєру кв. 57 Дібровського лісництва Державного підприємства «Клавдіївське лісове господарство». У той же час, в тексті наданого позивачем висновку експерта чітко вказано, що спірна будівля розташована в межах кварталу 5 виділ 2 Плахтянського лісництва на березі водойми, що, відповідно, порушує умови узгодженого сторонами на підставі розділу 4 договору проєкту вольєру.

Одночасно з цим, в тексті проєкту вольєру вказано, що будівництво будинків необхідно проводити без пошкодження лісових насаджень (частина 11 проєкту «Біотехнічні споруди»). Зазначене корелює з вимогами пункту 7.5. договору, згідно з яким, за вирубку лісових насаджень Товариство з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» може понести відповідальність, у тому числі, у вигляді розірвання договору.

У той же час, згідно з висновком експерта: «загальна площа забудови нежитлової споруди з ганком становить 200,8 м2... За конструктивною схемою споруда, виконана в металевому каркасі, фасади частково виконані із суцільного скління (метало пластикових вікон), частково облицьовані дерев`яним сайдингом... Фундаменти відсутні, за відсутності фундаментів, стіни змонтовані на бетонні поребрики та тротуарну плитку; тротуарна плитка укладена на цементно-піщаній основі... Укладення бруківки (ФЕМ) виконано з наступних матеріалів: - шар щебеню близько 5 см, - шар цементно-піщаної суміші близько 10 см, - бруківка ФЕМ товщиною 4 см... Споруда розташована в кварталі 5 виділу 2 Плахтянського лісництва... Досліджувані споруди технічно відносяться до тимчасових споруд….не відносяться до капітальних споруд та не є об`єктами нерухомого майна».

Аналіз вказаного висновку, з корелюючим аналізом наявних у матеріалах справи актом обстеження та фотокопіями місця обстеження, свідчить про такі аспекти, на які звертає увагу суд, а саме:

- судовою будівельно-технічною експертизою встановлено факт того, що сама конструкція спірних будівель не відноситься до об`єктів капітального типу будівництва та не є об`єктом нерухомості. Одночасно з цим, експертом не досліджувалось питання того, чи побудовані спірні будівлі відповідно до затвердженого проєкту вольєру, оскільки позивач, виходячи з приписів договору та узгодженим із Держлісагентством України та Департаментом екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації проєктом вольєру, мав право споруджувати виключно ті споруди, які зафіксовані у проєкті вольєру. Таким чином, експертний висновок не є доказом, що міг би підтвердити або спростувати факт того, чи збудовані спірні об`єкти згідно із погодженою державними органами документацією, в частині проєкту дозволеного будівництва вольєру та складових будівель такого вольєру;

- згідно з текстом висновку експерта, спірні будівлі споруджено із порушенням вимог проєкту вольєру, оскільки згідно з проєктом, спірні будівлі можуть бути розміщенні виключно в куті кварталу 8 Плахтянського лісництва Державного підприємства «Київське лісове господарство» та в куті вольєру кварталу 57 Дібровського лісництва Державного підприємства «Клавдіївське лісове господарство». У той же час, в тексті наданого позивачем висновку експерта чітко вказано, що спірні будівлі розташовані в межах кварталу 5 виділ 2 Плахтянського лісництва на березі водойми, що, відповідно, порушує умови узгодженого сторонами на підставі частини 4 договору проєкту вольєру;

- відповідно до вимог законодавства, про які зазначено у висновку експерта, тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення; при цьому, за результатами проведення експертизи встановлено, що спірна будівля має два приміщення: 126,7 м2 та 12,0 м2 (всього 138,7 м2).

- проєктом вольєру передбачено, що будівництво спірних будинків необхідно проводити без пошкодження лісових насаджень. У той же час, згідно з наданих суду фотокопій місця розташування спірних об`єктів, чітко видно, що вони збудовані на фундаменті, зовнішньо схожому на бетонний. Суд окремо відзначає, що, хоча в тексті висновку експерта досліджено питання того чи можливо віднести конструкції спірних об`єктів до капітального типу будівництва, питання того, яким саме чином було сформовано фундамент, на якому розміщено спірні об`єкти (зокрема, чи вирубались зелені насадження для зведення вказаного фундаменту? Чи здійснено вирубку дерев та на якій площі з метою зведення фундаменту?) експертом не досліджувалось. Одночасно з цим, в тексті висновку експерта підтверджено, що спірні об`єкти розміщені на цементно-піщаній суміщі товщиною близько 10 см, хоча з фотокопій місця розташування спірних об`єктів можливий висновок про те, що спірні будівлі збудовані на фундаменті значно більшої товщини.

Враховуючи, що експерт, який проводив дану експертизу, не з`явився для надання суду пояснень безпосередньо в залі судового засідання на виклик суду в порядку частини 4 статті 69 Господарського процесуального кодексу України та не надав відповідей учасникам справи щодо висновку, що були подані письмово до матеріалів справи, при розгляді справи саме щодо вказаних аспектів, суд, користуючись наявними матеріалами справи дійшов висновку, що, по-перше, експертиза не є доказом того, що при будівництві спірних об`єктів не було здійснено заборонену пунктом 7.5. договору вирубку лісу або інших зелених насаджень, і, по-друге, факт того, що сама конструкція не визнана експертом капітальною, не свідчить, що вона не збудована на фундаменті, який зводять саме для капітальних споруд, оскільки надані суду фотокопії місця розташування спірних об`єктів не оскаржені ані відповідачем, ані позивачем та не визнані в інший спосіб такими, що не відповідають вимогам статей 76, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України і зовінішньо відображають саме такий тип фундаменту, і, в цій частині, не відповідають висновку експерта про відсутність фундаменту як такого;

- окремо суд відмічає, що при проведенні експертизи, експертом використано нормативно-правові акти, які втратили чинність. Зокрема, положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затверджений наказом Держбуду України 05.12.2000 № 273 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 15.12.2000 за № 945/5166. Вказане положення втратило чинність та не діяло на момент існування спірних правовідносин (згідно з Наказом Мінрегіонбуду № 13 від 19.01.2010). Крім того, експертом при дослідженні не досліджено проектну документацію спірних споруд та не досліджено чи відповідають спірні споруди відповідній технічній документації.

Враховуючи все вищевикладене, суд відхиляє висновок експерта № 37725, оскільки він не відповідає критеріям повноти (не було досліджено проектну документацію спірних об`єктів), об`єктивності (експертизу проведено із використанням нечинних на момент проведення експертизи нормативно - правових акті), достовірності (висновки експерта суперечать наявним фотокопіям спірних об`єктів у матеріалах справи та доводам самого висновку).

Крім того, те, що судовий експерт, який проводив експертизу, відмовився надати суду усні пояснення у судовому засіданні, пославшись на офіційну відпустку, перший день якої припав саме на день судового засідання, в якому експерт повинна була роз`яснити суду вказані вище неточності та проблемні аспекти наданого висновку за результатами експертизи, опосередковано може свідчити про вірність висновків суду щодо неприйнятності наданого позивачем експертного висновку.

Крім того, відповідачем надано суду акт обстеження вольєру, який складено на підставі проведення ревізії діяльності позивача на території, виділеній йому згідно з умовами договору. Відповідно до наданої суду копії акту, відповідачем встановлено два типи порушення, а саме: 1) зведення заборонених капітальних споруд; 2) заборонена договором вирубка зелених насаджень.

Позивач вважає вказаний акт таким, що повинен бути відхилений судом у якості неналежного доказу, оскільки, на думку позивача, незрозумілими є підстави формування комісії та порядок обрання її членів, які безпосередньо брали участь у зазначеній ревізії діяльності позивача.

За результатами аналізу копії вказаного акту, суд звертає увагу на таке.

По-перше, у матеріалах справи дійсно відсутній офіційний документ, виданий уповноваженим у спірних правовідносинах суб`єктом, яким би визначався порядок формування комісії, що проводила ревізію та алгоритм обрання її членів.

У той же час, відповідачем надано суду копію доручення №23 Державного агентства лісових ресурсів України, згідно з текстом якого, директорам Державних підприємств «Київське лісове господарство» Ольшевському О.В. та «Клавдієвське лісове господарство» Лавренюку О.А. доручено розглянути питання щодо розірвання договорів про умови здійснення біотехнічних заходів від 13 вересня 2017 року № 403 та від 12 вересня 2017 б/н з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик». Начальнику Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства Бойку О.Л. доручено, в межах компетенції, забезпечити перевірку фактів можливого порушення законодавства, які були озвучені під час наради та вжити відповідних заходів реагування (в разі виявлення порушень) та проінформувати Держлісагентство про виконання данного доручення у строк до 17.11.2021.

Одночасно, відповідачем не надано суду документів, якими б всі члени комісії були уповноважені Державним агентством лісових ресурсів України на проведення ревізії діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальсський клуб «Ярик». Суд також відмічає, що незрозумілим є порядок обрання членів комісії та відношення кожного члена комісії до ревізії позивача (зокрема, ким кожен із членів уповноважений на входження до складу ревізійної комісії? Які повноваження кожного члена комісії? Порядок формування ревізійної комісії?).

Як наслідок, суд дійшов висновку про неможливість використання у якості допустимого та належного доказу наданого відповідачем акту проведення ревізії діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик».

Суду також надано копію постанови № 035 та копію протоколу № 035, що складені представником Державного підприємства «Київське лісове господарство» про накладення адміністративного стягнення від 17.07.2018, згідно з текстом яких директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» вчинено правопорушення, а саме: здійснено самовільну порубку дерев сосни діаметром до 10 см в кв. 4 вид. 11 Плахтянського лісництва в кількості 113 штук. Відповідно до вказаних протоколу та постанови, на директора позивача як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» накладено штраф в адміністративному порядку за вказані вище дії, а саме: вирубку лісових порід.

Позивачем не спростований факт порушення його посадовою особою умов договору (вказані документи у судовому порядку не оскаржувались і сторонами визнаються).

Доводи позивача про те, що спірну вирубку 113 сосен вчинив директор позивача особисто, як фізична особа, а зазначення у протоколі про накладення адміністративного стягнення того, що він являється директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» пов`язане з вимогами до змісту таких протоколів для ідентифікації фізичної особи - зазначення її місця роботи - оцінюється судом критично, оскільки, крім зазначення посади, вказаний протокол не містить інших ідентифікуючих даних, з огляду на твердження позивача про необхідність заповнення усіх без виключення його розділів: ідентифікаційний номер, дата та місце народження, адреса реєстрації та, зважаючи на положення статті 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно до якої посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків. Судом також взято до уваги, що штраф за спірне адміністративне правопорушення сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик». Зазначення директором позивача у спірному протоколі того, що він зрубав дерева для власних потреб не спростовує висновків суду, з урахуванням сукупності доказів та надання судом переваги об`єктивним відомостям над суб`єктивними твердженнями.

Крім того, відповідачем надані суду фотокопії, згідно з якими місце вирубки значної площі лісу візуально покрите речовиною, схожою на бетон чи подібною до нього речовиною із стаціонарною фіксацією. Позивачем не доведено, що вказані фотокопії не відповідають дійсності або є такими, що спотворюють факти.

У порядку пункту 8 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України суд пропонував позивачу розглянути питання про призначення у справі судової експертизи для встановлення спірних обставин, проте, вказане було відхилене позивачем.

Результати розгляду справи

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип змагальності конкретизовано у частині 3 статті 13, частині 1 статті 76, частині 1 статті 78, частині 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язок суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін у процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Як визначено Верховним Судом, справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зміст цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази та обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") Европейський суд наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, у свою чергу, звертає увагу на те, що стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Отже, принцип змагальності не лише наділяє осіб, які беруть участь у справі, відповідними правами, але і покладає на них обов`язки подати наявні у них докази на підтвердження своїх вимог.

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» повинні бути відхилені у повному обсязі, оскільки:

1) враховуючи дефекти наданої суду судово-будівельної експертизи та враховуючи відсутність інших належних доказів, суд позбавлений можливості встановити, чи є спірні об`єкти капітальними спорудами;

2) одночасно з цим, відповідачем надано суду фотокопії, згідно з якими спірні будівлі зведено саме на фундаменті, зовнішньо схожому на бетонний, при цьому, за межами погоджених у договорі територіальних зон, що не спростовано відповідачем. Тобто, згідно з фотокопіями місцевості, на якій збудовані спірні об`єкти, для їх спорудження необхідним була вирубка зелених насаджень, що суперечить умовам договору, оскільки аналіз положень узгодженого проєкту вольєру зокрема та додатків до проєкту, якими конкретизовано технічні особливості кожної біотехнічної споруди, в цілому, свідчить, що жодна із погоджених у проекті біотехнічних споруд, як і сам вольєр, не повинні мати бетонного або іншого типу фундаменту та споруджуються безпосередньо на ґрунтовому покриві ділянок без пошкодження лісових та інших насаджень. Крім того, самі спірні споруди збудовано з порушенням вимог щодо їх територіального розміщення в межах вольєру;

3) відповідачем надано суду фотокопії вирубки частини лісу, протокол та постанову, яким зафіксовано факт того, що посадова особа позивача здійснила вирубку 113 сосен.

Як відмічав суд вище, сторонами чітко визначено порядок розірвання договору. Зокрема, згідно із положеннями пункту 7.5. договору, у разі підтвердження факту самовільної вирубки лісу або спорудження капітальних споруд, Державне підприємство «Київське лісове господарство» має право розірвати договір в односторонньому порядку, що повністю узгоджується із приписами господарського та цивільного законодавства України. Враховуючи, що відповідач надав суду докази здійснення позивачем вказаних порушень, достовірність, об`єктивність та належність яких не спростована позивачем, суд відхиляє позовні вимоги повністю, у зв`язку із відсутністю обставин у спірних правовідносинах сторін, з якими закон пов`язує визнання правочинів недійсними та не встановлення судом неправомірності дій відповідача при вчиненні спірного правочину.

Розподіл судових витрат

Судові витрати позивача зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.12.2021 у справі № 911/3674/21 залишаються за позивачем у повному обсязі, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 11, 73, 74, 76-80, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1. У задоволенні позову (вх. №3626/21 від 14.12.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик" (08022, Київська обл., Макарівський р-н, с. Наливайківка, вул. Жовтнева, буд. 1-Б, ; адреса для листування: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 13/42, прим. 18) до Державного підприємства "Київське лісове господарство" (08114, Київська обл., Бучанський р-н, с. Стоянка, вул. Лісна, буд. 15, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державного агентства лісових ресурсів України (01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 9-А, ), про визнання недійсним одностороннього правочину - повідомлення про розірвання договору - відмовити повністю.

2. Судові витрати позивача зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.12.2021 у справі № 911/3674/21 залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 12.10.2022.

Суддя С.О. Саванчук