ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

11 жовтня 2022 року № 903/776/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Стоун», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестпол», м. Луцьк

про стягнення 46 483 грн. 00 коп.

Суддя Кравчук А.М.

встановив: 06.10.2022 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Стоун» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестпол» про стягнення 46 483 грн. 00 коп.

Позовні вимоги ґрунтуються на договорах про організацію перевезень вантажів в залізничному рухомому складі №01/04/19 від 01.04.2019, про надання послуг №07/07-21 від 07.07.2021, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бест Стоун» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вестпол», у зв`язку з чим позивач просить об`єднати в одне провадження позовні вимоги за вказаними договорами.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 2 та частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Водночас порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

За приписами статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Частиною першою статті 173 ГПК України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

З аналізу частини першої статті 173 ГПК України вбачається, що позивач має право на об`єднання в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога позивача, як заінтересованої особи та зміст порушеного права і характер правопорушення, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Отже, об`єднані можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Наведений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №911/414/18, постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №914/2191/18.

Зі змісту частини першої статті 173 ГПК України також вбачається, що порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги (1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); (2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Окрім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у частині першій статті 173 ГПК України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах четвертій, п`ятій вказаної статті.

Саме встановлення господарським судом наведених обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на пункт 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України.

У той же час аналіз пункту 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України у системному співвідношенні з приписами статті 173 цього Кодексу свідчить про те, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання господарського судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами частини шостої статті 173 ГПК України та розглянути кожну з заявлених вимог окремо.

Отже, приписи частини шостої статті 173 ГПК України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право застосувати як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення. Проте, у будь-якому випадку коли заявлені в одному позові вимоги є однорідними або співвідносяться як основна та похідна та не підпадають під заборони, визначені у частинах четвертій, п`ятій статті 173 ГПК України, у суду відсутні підстави для повернення позовної заяви, незалежно від того, чи заявлено позивачем клопотання про об`єднання позовних вимог. У цьому разі суд має керуватися змістом самої позовної заяви, обставинами та доказами, якими обґрунтовано позов. Подібні висновки містять постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №902/434/19, від 02.12.2020 у справі № 908/420/20 та від 31.03.2021 у справі №910/16780/20.

Згідно позовної заяви ТОВ «Бест Стоун» просить стягнути з ТОВ «Вестпол» грошові кошти, зокрема заборгованості за організацію перевезень вантажів і пов`язаних з цим послуг, здійснених на підставі договору про організацію перевезень вантажів в залізничному рухомому складі №01/04/19 від 01.04.2019; повернення авансового платежу, сплаченого позивачем на підставі договору про надання послуг №07/07-21 від 07.07.2021.

Отже, предмет позову становить позовні вимоги майнового характеру, які по суті є двома окремими вимогами. Фактично, в межах одного позовного матеріалу, позивачем заявлено два окремих позови до відповідача, які виникли на підставі двох різних договорів.

Оскільки предметом даного позову є стягнення коштів, зокрема заборгованості за організацію перевезень вантажів в залізничному рухомому складі та повернення сплаченого авансу (передоплату) за вантажно-розвантажувальні роботи, які згідно позовної заяви не виконані, за різними договорами, які не є ідентичними, схожими за умовами, регулюються різним законодавством, для вирішення спору по суті, суд повинен буде дослідити та вивчити кожний з зазначених договорів, правовідносини сторін, що виникли на їх підставі та визначити стан виконання зобов`язань за ними на підставі різних доказів.

Обґрунтування позивача щодо об`єднання позовних вимог ґрунтуються на однаковому складі учасників правовідносин.

Обґрунтування пов`язаності спірних вимог підставою виникнення або поданими доказами, чи є вони основні чи похідні позовні вимоги у позовній заяві відсутнє.

Таким чином, всупереч вимоги ст. 173 ГПК України, фактично, позивач об`єднав в одній позовній заяві два окремі позови, які не пов`язані поданими доказами. Даний факт суттєво ускладнює вирішення спору та дослідження доказів.

Відтак, заявлені вимоги не можуть бути об`єднані в одне провадження.

Отже, має місце порушення правил об`єднання позовних вимог, позовні вимоги заявлені з різних підстав, предметом заявлених вимог є стягнення за двома окремими договорами та на підставі різних доказів, тому сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Якщо позивач порушив правила об`єднання вимог або об`єднання цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 173 та пункт 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України).

Аналіз пункту 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України у системному зв`язку з приписами статті 173 цього Кодексу свідчить про те, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання господарського судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами частини 6 статті 173 ГПК України та розглянути кожну з заявлених вимог окремо.

Отже, за приписами частини 6 статті 173 ГПК України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право застосувати як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення. Проте вчинення відповідної процесуальної дії є дискрецією господарського суду, яка застосовується (або не застосовується) ним з урахуванням конкретних обставин справи та за власним переконанням.

Проте, під час вирішення питання щодо наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі у якій об`єднано декілька позовних вимог, судами має бути обов`язково враховано положення частин четвертої та п`ятої статті 173 ГПК України, які є імперативними щодо можливості об`єднання позовних вимог.

Крім того, об`єднання позовних вимог є правом, а не обов`язком суду, а тому суд дійшов висновку, що об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки для виконання всіх завдань господарського судочинства, встановлених в ст. 2 ГПК України, додержання яких превалює над будь-якими іншими доводами учасників судового процесу, зокрема сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи по суті (аналогічні доводи висловлені в постанові Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 14.08.2018 по справі № 910/3569/18).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачу без розгляду.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 173-174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Стоун» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестпол» про стягнення 46 483 грн. 00 коп. повернути без розгляду.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 11.10.2022.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук