ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" жовтня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1374/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес-3000" (36002, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Довженка, будинок 2-ж, кабінет 402)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Рінг" (54028, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул. Лінія дев`ята, буд.82)

про стягнення 41 000 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес-3000".

29.06.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Антарес-3000" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Рінг", в якій просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 41 000 грн та витрати по сплаті судового збору.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/1374/22 в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 04.07.2022 була надіслана позивачу на зазначену ним електронну адресу.

Відповідачу ухала від 04.07.2022 була надіслана на юридичну адресу, зазначену у ЄДР.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

За таких обставин, зважаючи на обставину повернення до суду ухвали від 04.07.2022 з відміткою поштової установи "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.25-28), суд зазначає про виконання обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення судом відповідної процесуальної дії (відкриття провадження у справі).

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін до суду не надходило.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 ГПК України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст.248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи ту обставину, що в умовах воєнного стану суди продовжують працювати в штатному режимі, з огляду на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи з метою забезпечення доступу до правосуддя, гарантованого державою та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути дану справу в межах розумного строку.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес-3000".

На виконання умов укладеного між сторонами договору від 25.01.22 позивачем було перераховано відповідачу суму передоплати за виготовлення борцівського килиму у розмірі 41 000 грн.

Відповідач у встановлений договором строк зобов`язання щодо виготовлення та поставки борцівського килиму не виконав.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про перерахування грошових коштів у сумі 41 000 грн на користь ТОВ "Антарес-3000" протягом 7 днів з моменту отримання вимоги.

Станом на момент звернення до суду з позовом грошові кошти у сумі 41 000 грн ТОВ "Антарес-3000" не отримано.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

25.01.2022 між ТОВ "Ніко-Рінг" (Виконавець) та ТОВ "Антарес-3000" було укладено договір на виготовлення борцівського килиму №2/Т/2022 (а.с.10-12), відповідно до якого Виконавець зобов`язався у встановлений строк виготовити борцівський килим.

За умовами п.2.1.1. договору Виконавець прийняв на себе зобов`язання не пізніше 30 днів з дня підписання договору, своїми силами й засобами (або за погодженням сторін умов доставки товару) з дотриманням вимог безпеки руху та забезпечення збереження вантажів і рухомого складу доставити та передати Замовнику товар, вказаний у рахунку до даного договору.

Відповідно до п.2.2.3. договору Замовник зобов`язаний своєчасно оплатити вартість отриманого товару.

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що оплата товару (послуг) здійснюється Замовником частинами, а саме: 50% від вартості робіт, зазначених в рахунку - протягом 2 календарних днів з дня підписання договору.

Згідно п. 5.1., 5.2. договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками, і діє до 31.12.2022.

Згідно виставленого відповідачем рахунку на оплату №15 від 25.01.2022 (а.с.13) вартість виготовлення борцівського килиму становить 82 000 грн.

Платіжним дорученням №1440 від 18.02.2022 позивачем на користь відповідача було перераховано 41 000 грн із вказанням в призначенні платежу: "за виготовлення борц.килиму зг. рах. 15 від 25.01.2022".

Доказів поставки на адресу позивача борцівського килиму матеріали справи не містять, як не містять і доказів повернення суми передоплати у розмірі 41 000 грн.

5. Позиція суду.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У відповідності зі статтею 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Із змісту укладеного сторонами договору вбачається, що за своєю правовою природою такий договір є змішаним договором, який містить умови як договору підряду, так і договору поставки.

Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

В даному випадку договором не передбачено час або момент, коли наступає обов`язок з повернення попередньої оплати.

Водночас суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 22.09.2022 по справі №918/631/19, щодо виникнення у постачальника (продавця) зобов`язання повернути покупцю суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки, який, виходячи із суті зобов`язання сторін, є тим строком, після настання якого постачальник (продавець) усвідомлював протиправний характер неповернення грошових коштів.

Таким строком, відповідно до п.2.1.1 договору є 24.02.2022.

Враховуючи, що позивачем не заявлені будь-які вимоги про застосування до відповідача заходів відповідальності за невиконання договору (неустойка, річні, інфляційні тощо), суд не з`ясовує причини невиконання зобов`язання з поставки.

Враховуючи вищевикладені висновки суду щодо настання обов`язку повернення попередньої оплати, з огляду на те, що, надіславши на адресу відповідача позовну заяву, позивач фактично скористався своїм правом на пред`явлення вимоги про повернення попередньої оплати з урахуванням права покупця діяти альтернативно у разі не поставки товару: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати (ст.693 ЦК), оскільки належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 41 000 грн, відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, не надав, суд вважає позовні вимоги ТОВ "Антарес-3000" цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас суд вказує, що у позовній заяві позивач зазначив про направлення на адресу відповідача вимоги про повернення суми передоплати, у підтвердження чого надав суду вимогу (а.с.15), а також фіскальний чек Укрпошти (а.с.16). В той же час наданий позивачем фіскальний чек судом не приймається до уваги в якості доказу направлення відповідачу вимоги, оскільки у графі "кому" та "куди" містить інформацію щодо направлення поштового відправлення АО Правовий Компроміс, Полтава.

Проте, враховуючи вищевикладене, вказане не змінює висновків суду щодо задоволення позовних вимог.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Рінг" (54028, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул. Лінія дев`ята, буд.82, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес-3000" (36002, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Довженка, будинок 2-ж, кабінет 402, ) грошові кошти у сумі 41 000 /сорок одна тисяча/ грн, судовий збір у сумі 2 481 /дві тисячі чотириста вісімдесят одна/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.М. Щавинська