ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

13.10.2022 р. Справа № 917/1247/22

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., розглянувши

клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг", вул. Європейська, 20А, м. Полтава, 36000,

про забезпечення позовної заяви по справі № 917/1247/22

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг", вул. Європейська, 20А, м. Полтава, 36000,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елком-Капітал", вул. Європейська, 155, м. Полтава, 36008,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою № 05/02 від 05.10.2022 року (вх. № 1351/22) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елком-Капітал" про стягнення заборгованості у розмірі 536 121,06 грн.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2022 року даний позов був переданий на розгляд судді Білоусову С.М.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 11.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

11.10.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг" подало до господарського суду Полтавської області клопотання № 07/02 від 07.10.2022 року (вх. № 7356) про забезпечення позовної заяви шляхом накладення арешту на виробничі будівлі і споруди (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 01) розташовані за адресою Полтавська область, м. Полтава, вул. Фрунзе, 157, що належать ТОВ "ЕЛКОМ- КАПІТАЛ" (Код ) на підставі Свідоцтва про право власності, на нерухоме майно б/н виданий 25.05.2011 року управлінням житлово-комунального господарства, що підтверджується інформаційної довідкою з Державного речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 311751593 від 06.10.2022 р., та заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав щодо даного майна.

Обгрунтовуючи клопотання позивач посилається на те, що відповідач ігнорує вимоги позивача та не погашає заборгованість. До того ж, на думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, оскільки є ймовірність відчуження даного майна на користь третіх осіб.

Дослідивши матеріали справи та подане клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Зі змісту даної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Предметом спору у даній справі є стягнення 536 121,06 грн. заборгованості, підстава позову - неналежне виконання відповідачем зобов`язань відповідно до Акту приймання-передачі електричної енергії № 69 від 28.02.2022 року.

Накладення арешту на майно відповідача та заборона розпорядження ним не співвідноситься з предметом заявленого позову про стягнення грошових коштів.

За замістом ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України у вирішенні питання щодо забезпечення позову слід також враховувати за захистом якого порушеного чи оспорюваного права або інтересу звертається позивач, не обмежуючись лише неможливістю виконання рішення суду та позовними вимогами.

Посилання позивача в заяві на значний розмір позовних вимог у даній справі та ймовірність відчуження належного відповідачу майна на користь третіх осіб не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання або слугувати підставою для висновку про неможливість чи істотне ускладнення в майбутньому виконання судового рішення.

Крім того, клопотання позивача про забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях щодо можливого ухилення відповідача від виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, що унеможливить виконання цього рішення в майбутньому.

Оцінивши обґрунтованість доводів заявника, суд дійшов висновку, що клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг" про забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

Заявник жодним чином не довів, що відповідач має намір ухилитися від виконання рішення суду, чи що невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити або унеможливити виконання такого рішення.

Враховуючий вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг" про забезпечення позову у справі № 917/1247/22.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг" про забезпечення позову - відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.ст. 256- 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Білоусов С.М.