ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження

"12" жовтня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2307/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали заяви

за позовом ОСОБА_1

до відповідача-1 - ОСОБА_2 ,

відповідача -2 - Компанії Зінделус Лімітед (ZINDELUS LIMITED)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос"

про визнання договору недійсним

встановив:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1 - ОСОБА_2 , відповідача-2 - Компанії Зінделус Лімітед (ZINDELUS LIMITED), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос", про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Колос" від 14.11.2019, укладеного між ОСОБА_2 (покупець) та Компанією Зінделус Лімітед (ZINDELUS LIMITED) (продавець).

Позивач посилається на те, що спірний договір зачіпає його права, оскільки на момент його укладення позивач був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" з часткою у статутному капіталі 2,49%.

Згідно з ч. 6 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також спори, що виникають з правочинів щодо корпоративних прав (крім акцій) в юридичній особі, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.

Місцезнаходження юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" є с. Градениці Біляївського району Одеської області вул. Леніна 87.

Ухвалою від 19.09.2022 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків - 10 днів з дня отримання ухвали суду.

Позивач отримав ухвалу 24.09.2022 відповідно до поштового повідомлення.

29.09.2022, у встановлений судом строк, позивач надав докази усунення недоліків позовної заяви.

З огляду на викладене, справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження, враховуючи ст. 247 ГПК України.

Суд враховує, що відповідачем-1 є фізична особа ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 6 ст. 176 ГПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

З огляду на викладене, суд направив запит від 03.10.2022 до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання зазначеної фізичної особи.

У відповідь на запит суду, 07.10.2022 Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області повідомив суд, що ОСОБА_2 по м. Одесі та Одеській області не значиться.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність витребування у державної міграційної служби України про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 .

А поки місце реєстрації проживання відповідача-1 невідоме, то суд повідомляє про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 10 ст. 176 ГПК України).

Також суд враховує, що відповідачем-2 є Компанія Зінделус Лімітед (ZINDELUS LIMITED), місцезнаходженням якої є Кіпр, а відтак у значенні Закону України "Про міжнародне приватне право" та ГПК України є іноземною юридичною особою.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.05.2022 у справі № 905/1060/21.

Так, порядок вручення викликів, повідомлень та судових рішень іноземним юридичним особам регулюється ГПК України, двосторонніми та багатосторонніми міжнародними договорами, ратифікованими Україною.

Відповідно до частини другої статті 367 ГПК України у разі, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про міжнародні договори" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

На міжнародному рівні питання вручення документів за кордоном регулюють такі міжнародні договори, сторонами яких є Україна та Республіка Кіпр:

- Конвенція з питань цивільного процесу 1954 року,

- Конвенція про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року (приєднання України на підставі Закону від 19.10.2000 № 2052-III; дата набуття чинності для України 01.12.2001).

Щодо вручення документів в Республіці Кіпр також діє двостороння Угода між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах від 06.09.2004 (ратифікована Законом № 2910-IV від 22.09.2005, дата набуття чинності для України 18.03.2006).

У разі, якщо у відносинах України з іноземною державою діють одночасно і двосторонній, і багатосторонній міжнародні договори (один чи декілька) і в жодному з них не встановлено пріоритету застосування одного з них щодо одних і тих самих питань, під час вручення документів суд може керуватися процедурою вручення, передбаченою у будь-якому з цих договорів.

У статті 22 Конвенції зроблено застереження, що ця Конвенція замінює положення статей 1-7 Конвенції з питань цивільного процесу 1954 року для осіб, що підписали обидві конвенції. Отже, Конвенція з питань цивільного процесу 1954 року не підлягає застосуванню у цій справі.

Угода між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах від 06.09.2004 не виключає застосування Конвенції.

Разом з цим, Конвенція не визначає, які саме документи підлягають врученню. Питання про те, чи повинен певний документ підлягати врученню вирішується законодавством тієї країни, в якій розглядається справа. Конвенція не застосовується, якщо закон передбачає відправлення повідомлення, але не вимагає його вручення (п.47 Практичного керівництва).

Відповідно до норм ГПК України всі судові рішення (ухвали, постанови суду) підлягають врученню учасникам процесу.

Так, згідно зі статтею 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до статті 242 ГПК України судові рішення вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень (ч.10). У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч.11).

Згідно зі статтею 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Зазначене стосується також і права іноземного суб`єкта господарської діяльності (іноземної юридичної особи) бути повідомленим про судовий розгляд.

При цьому у суду відсутні відомості про наявність на сьогоднішній день представників чи зареєстрованих представництв відповідача-2 на території України

Отже, ухвала про відкриття провадження у даній справі має бути вручена відповідачу-2-нерезиденту за адресою, зазначеною в позовній заяві - Андреа Армефті 3, індекс 3080, Лімасол, Кіпр.

При цьому, спосіб (канал) вручення судових документів обирається судом, який ухвалив відповідний документ.

Оскільки місцезнаходженням відповідача-2 є Кіпр, то вручення судових документів має відбуватися за кордоном. Відтак застосуванню підлягає Конвенція (Україна та Республіка Кіпр є сторонами цієї Конвенції).

Конвенція передбачає можливість використання судом різних каналів вручення документів за кордоном:

1) основний (статті 5, 6, 7) - через Центральний орган держави, що запитується;

2) альтернативні:

- прямі консульські канали без застосування заходів примусу (ч.1 ст.8);

- непрямі консульські канали (ч.1 ст.9 Конвенції);

- непрямі дипломатичні канали у виключних обставинах (ч.2 ст.9);

- поштові канали (ст.10(а));

- прямі зв`язки між судовими та іншими посадовими особами, чи іншими компетентними особами (ст.10(б));

- прямі зв`язки між особою, що бере участь у судовому процесі та судовими посадовими особами чи іншими компетентними особами (ст.10(с));

3) інші канали, які не регулюються Конвенцією:

- відповідно інших міжнародних угод (статті 11, 24, 25);

- національного законодавства держави яка вручає документи (ст.19).

Так, у Практичному керівництві роз`яснюється, що поштові канали зв`язку - це відправка листів у вигляді звичайного поштового відправлення, рекомендованого листа та з повідомленням про вручення. Поштові канали також можуть охоплювати відправку електронною поштою та іншими сучасними засобами електронної комунікації, якщо це передбачено національним законодавством.

Пунктом "а" статті 10 Конвенції передбачено, якщо запитувана держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном.

Заяви і застереження, висловлені державами до міжнародного договору, є його невід`ємною частиною. При застосуванні багатостороннього міжнародного договору його положення діють з урахуванням заяв і застережень України, висловлених у законі під час ратифікації чи приєднання, та відповідної іноземної держави.

Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права (www.hcch.net) Республіка Кіпр заявила, що вона не заперечує проти способів передачі документів, передбачених статтею 10(а) Конвенції.

Суд має право обрати канал вручення документів з урахуванням вимог Конвенції. Основний та альтернативні канали є рівнозначними, тому суд з урахуванням принципу пропорційності (конкретних обставин справи) має обирати відповідний канал вручення документів.

Так, щодо Компанії Зінделус Лімітед (ZINDELUS LIMITED), то суд дійшов висновку про те, що вона може бути повідомлена про розгляд цієї справи судом шляхом надсилання безпосередньо поштою ухвали суду на адресу Компанії.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду обов`язок з перекладу судових документів, які підлягають врученню відповідно до вимог Конвенції покладається на заінтересовану сторону (якою у даному випадку є позивач у справі) (постанова Верховного Суду від 29.07.2019 у справі №910/16503/18, ухвали Верховного Суду від 07.06.2021 у справі №920/368/17, від 28.10.2021 у справі №910/8662/20, від 18.08.2021 у справі №910/727/20).

Вимога щодо перекладу судових документів міститься у статті 5 Конвенції, яка не поширюється на вручення документів поштовими каналами відповідно до статті 10(а) Конвенції.

У Практичному керівництві роз`яснюється, що альтернативні канали передачі в принципі не потребують перекладу документів, що підлягають врученню згідно з Конвенцією. Таким чином, сама Конвенція не вимагає перекладу документів, які направляються відповідачам поштовими каналами за кордон.

Водночас в Конвенції міститься застереження, що суди мають враховувати те, що якщо вручені документи не були перекладені, то в подальшому може бути відмовлено у визнанні та примусовому виконанні рішення іноземного суду.

З огляду на викладене, враховуючи те, що у суду відсутні відомості про те, що відповідач-2-нерезидент (його працівники) володіють українською мовою, тому суд покладає обов`язок з перекладу судових документів, які підлягають врученню відповідно до вимог Конвенції, на заінтересовану сторону - на позивача у справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 12, 20, 24, 33, 120, 162, 176, 181, 234, ч. 2 ст. 235, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд -

постановив:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

3. Підготовче засідання призначити на "16" листопада 2022 р. о 10:00

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, в залі судових засідань № 11 (5-й поверх), тел. 0(482)307-967.

4. Зобов`язати ОСОБА_1 в строк до 02.11.2022 року надати суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на англійську мову (прошитий, пронумерований та скріплений мокрою печаткою) даної ухвали суду.

5. Зобов"язати Державну міграційну службу України (01001, м. Київ вул. Володимирська 9) терміново надати суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

6. Встановити відповідачам строк для подання відзиву (разом з доказами надіслання іншим учасникам) - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі .

7. Запропонувати третій особі подати до суду пояснення щодо позовних вимог протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (разом з доказами надіслання іншим учасникам).

8. Запропонувати позивачу надіслати (надати) до суду відповідь на відзив (у разі отримання відзиву) - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Ухвала набрала чинності 12.10.2022 та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Литвинова