ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2022 р. Справа№ 910/6328/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Ткаченка Б.О.

Коротун О.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу матеріали апеляційної скарги учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.07.2022

у справі №910/6328/22 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом 1) учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" ОСОБА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ"

до 1) ОСОБА_2 ,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОСТРАДА ТРЕЙД ГРУП"

про стягнення 308 731 470, 00 грн та витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 позовну заяву і додані до неї документи повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, а саме на підтвердження повноважень адвоката Шифердеккер О.О. на представництво інтересів позивача ТОВ «ВК «УКРСПЕЦСТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ» надано копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю № 3707/10 та ордер серії КС № 910627 від 20.07.2022, який не відповідає вимогам Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12.04.2019, тому не може бути належним документом, що підтверджує повноваження представника.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням суду, учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 у справі № 910/6328/22 про повернення позовної заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судове рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про наявність/відсутність у представника позивача повноваження представляти його інтереси, занадто формально підійшов до оцінки обставин, що позбавило позивача права на звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів та, на його думку, встановивши відсутність у особи права на підписання позовної заяви, повинен був залишити позовну заяву без руху та надати позивачу час для усунення недоліків.

Також апелянт посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №П/9901/736/18 та практику Європейського суду з прав людини, де зазначено, що повернення позову з формальних підстав унеможливлює доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи та є порушенням права на справедливий судовий захист.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач 2 у відзиві, наданому 04.10.2022, зазначає, що ухвалу суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає та ухвалу слід залишити без змін. При цьому просить поновити йому строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу у зв`язку з великою завантаженістю та запровадженням воєнного стану.

Крім того, відповідач зазначає, що ордер на надання правової допомоги, яким адвокат підтверджує свої повноваження має бути оформлений відповідно до вимог, встановлених Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2018 №41, про що неодноразово звертав увагу Верховний Суд у своїх рішеннях, а посилання апелянта, викладені у апеляційній скарзі суперечать положенням процесуального закону.

Вказує, що, оскільки право позивача у даній справі не було зведене нанівець, він і надалі наділений правом звернутись із позовом, належним чином оформивши документи, які підтверджують представництво, то посилання апелянта на унеможливлення доступу позивача у даній справі до суду є надуманим та спростовується положеннями процесуального закону.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та процесуальні документи сторін

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 у справі №910/6328/22 залишено без руху.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2022 у зв`язку з перебуванням судді Корсака В.А. у відпустці, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи у складі: головуючого судді - Майданевича А.Г., суддів - Ткаченка Б.О., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 у справі №910/6328/22. Зазначену апеляційну скаргу призначено до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

З огляду на наявність у матеріалах справи належних доказів повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження та закінчення процесуальних строків на подання до суду документів, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2022, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

У липні 2022 року учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" ОСОБА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ", Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" звернулися до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОСТРАДА ТРЕЙД ГРУП" про стягнення заборгованості та витребування майна. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 позовну заяву і додані до неї документи - повернуто заявнику.

Ухвала місцевого господарського суду обґрунтована тим, що позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" ОСОБА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОСТРАДА ТРЕЙД ГРУП" про стягнення заборгованості та витребування майна, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Частиною 1 статті 8 названого Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з частиною 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридична особа, незалежно від порядку її створення, бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України від 05.07.2012 №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019 «Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції» затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції (далі - Положення №41).

Відповідно до п.п.4,6 рішення Ради адвокатів України № 41 від 12.04.2019 «Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції» дозволено адвокатам України в строк до 01.01.2022 використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону.

Пунктом 1 Положення №41 визначено, що положення встановлює єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів.

Ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05.07.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (п.п.2,3 Положення №41).

Відповідно до п.5,6 Положення, ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи.

Облік згенерованих ордерів здійснюється автоматично системою управління електронної бази даних Єдиного реєстру адвокатів України. Історія генерування ордерів відображається у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті НААУ та у адміністративній частині електронної бази даних ЄРАУ. Адвокати, адвокатські об`єднання або адвокатські бюро ініціюють генерування ордерів відповідно від адвокатів, які здійснюють адвокатську діяльність індивідуально, керівників (уповноважених осіб) адвокатського об`єднання, адвокатського бюро через офіційний веб-сайт НААУ, в раді адвокатів регіону, або як виняток у передбачених Радою адвокатів України випадках безпосередньо у Національній асоціації адвокатів України. Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності). (п.п.7-9 Положення №41).

Згідно з п.п.10,11 Положення № 41 ордер, який видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера, та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи. Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Пунктом 12 Положення № 41 визначено, що ордер містить наступні реквізити: 12.1. Серію, порядковий номер ордера; 12.2. Прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; 12.3. Посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; 12.4. Назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 2.5. Прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; 12.6. Ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро/адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); 12.7. Адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, яке видає ордер; 12.8. Обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги; 12.9. Дату видачі ордера; 12.10. Підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); 12.11. Підпис адвоката, який надає правову допомогу, якщо ордер, виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); 12.12. Підпис керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням; 12.13. Двовимірний штрих-код QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ.

Дослідивши позовну заяву з додатками, колегія суддів встановила, що на підтвердження повноважень представника ТОВ "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" до позову додано ордер (типова форма ордера затверджена рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36) серії КС № 910627 від 20.07.2022, в якому вказано про надання правової допомоги ТОВ «Виробнича компанія «УКРСПЕЦСТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ» адвокатом Шифердеккер Оксаною Олександрівною у Господарському суді міста Києва на підставі договору про надання правової допомоги № 0/4 від 20.04.2022 (при чому копії договору не надано); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльність Шифердеккер Оксани Олександрівни № 3707/10, видане 19.06.2008.

Проте, ордер КС № 910627 від 20.07.2022 наданий Шифердеккер Оксаною Олександрівною не відповідає вимогам Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12.04.2019, оскільки є Типовою формою ордера, виготовленою друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону, що була дозволена до використання адвокатами України в строк до 01.01.2022, тому такий ордер не може бути належним документом, що підтверджує повноваження представника.

Щодо належних повноважень на представництво інтересів адвокатом, то позиція суду першої інстанції узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 02.04.2018 у справі № 91011162/17, від 07.08.2018 у справі № 905/2497/17, від 21.05.2018 у справі № 18/257, від 09.08.2018 у справі № 916/3266/17, від 12.09.2018 у справі № 905/2865/17, від 02.05.2018 у справі №910/16014/17, від 30.03.2018 у справі № 908/1843/17.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зазначений вище ордер серії КС № 910627 від 20.07.2022, доданий до позову на представництво адвокатом Шифердеккер О.О. інтересів позивача 1 - ТОВ "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" , проте у позові зазначено, що адвокат Шифердеккер О.О. представляє також інтереси позивача 2 - учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" ОСОБА_1, але доказів щодо на підтвердження наявності повноважень на представництво інтересів позивача 2 адвокатом Шифердеккер О.О. не надано взагалі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви на підставі пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки повноваження на представництво інтересів позивачів адвокатом Шифердеккер Оксаною Олександрівною належним чином не підтверджені доданими до позовної заяви доказами.

Отже доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі прямо суперечать процесуальному законодавству, який чітко регламентує порядок та підстави підтвердження повноважень адвоката, як представника особи в суді, а також наведені всупереч правовим висновкам Верховного Суду.

Стосовно доводів апелянта про формальний підхід до оцінки обставин, що позбавило позивача права на звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів та посилання на те, що суд встановивши відсутність у особи права на підписання позовної заяви, повинен був залишити позовну заяву без руху та надати позивачу час для усунення недоліків, колегія суддів зазначає наступне.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що словосполучення «згідно із законом» у пункті 2 статті 8 Конвенції, по суті, стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм (див. рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine), заява № 11901/02, п. 49).

При цьому, за висновками ЄСПЛ словосполучення «згідно із законом» не лише вимагає дотримання національного закону, а й стосується якості такого закону (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Галфорд проти Сполученого Королівства» (Halford v. the United Kingdom) від 25 червня 1997 року, п. 49, Reports 1997-111, та справу «Барановський проти Польщі» (Baranowski v. Poland), заява № 28358/95, п. 52, ECHR 2000-111). Суд нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві (див. рішення у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy) від 15 листопада 1996 року, п. 33, Reports 1996-V).

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку та повернув позовну заяву заявнику, тому відсутні будь-які підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Крім того, у своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

За таких умов, право позивача у справі у жодний спосіб не було зведено нанівець, він і надалі наділений правом звернутись із позовом, належним чином оформивши документи, які підтверджують представництво, то посилання апелянта на унеможливлення доступу позивача у даній справі до суду є необґрунтованими та спростовуються положеннями процесуального закону.

При цьому, процесуальний закон щодо повернення позовної заяви з тих підстав, з яких її було повернуто оскаржуваною ухвалою, не є диспозитивним та не дає суду можливості вчинити у даному випадку будь-яку іншу процесуальну дію, крім повернення позову.

Так, відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи те, що представником позивача не було подано оформленого відповідно до положень процесуального закону документа, який би підтверджував повноваження представника, тому в суду були відсутні процесуальні підстави залишати позовну заяву без руху, оскільки ч. 5 ст. 174 ГПК України є спеціальною нормою та передбачає конкретні випадки повернення позову без залишення такого без руху і не допускає альтернативних процесуальних заходів для суду, тобто є імперативною.

Таким чином, оскаржувана ухвала Господарського суду м. Києва про повернення позовної заяви від 26.07.2022 р. у справі № 910/6328/22 відповідає критеріям законності та обгрунтованості, а відтак відсутні законні підстави для її скасування.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята у відповідності з вимогами процесуального права, підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 у справі №910/6328/22 задоволенню не підлягає. Ухвала Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 у справі №910/6328/22 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 у справі №910/6328/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 у справі №910/6328/22 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Моторно (транспортне) страхове бюро України.

4. Матеріали справи №910/6328/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Б.О. Ткаченко

О.М. Коротун