ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2022 р. Справа№ 925/436/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Куксова В.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 06.09.2022

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Солієнко Ірини Миколаївни на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2021 (повний текст додаткового рішення складено 02.11.2021)

у справі №925/436/21 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом фізичної особи-підприємця Солієнко Ірини Миколаївни

до фізичної особи-підприємця Нечипорука Геннадія Анатолійовича

про стягнення 72000,00 грн, усунення перешкод у здійсненні права користування нежитловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець Солієнко Ірина Миколаївна (далі - позивач, ФОП Солієнко І.М.) звернулась до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Нечипорука Геннадія Анатолійовича (далі - відповідач, ФОП Нечипорук Г.А.), в якому просила суд:

- стягнути з ФОП Нечипорука Г.А. на свою користь грошові кошти в сумі 72000,00 грн як кондикційне зобов`язання;

- усунути перешкоди власнику майна ФОП Солієнко І.М. у здійсненні права користування нежитловими приміщеннями 1-го поверху, літери "А-2", №12 (12-1, 12-2, 12-3, 12-4), загальною площею 38,9 м2 за адресою: 18001, м. Черкаси, вул. Верхня Горова (Фрунзе), 1 - шляхом виселення з нежитлових приміщень 1-го поверху літери "А-2", №12 (12-1, 12-2, 12-3, 12-4), загальною площею 38,9 м2 за адресою: 18001, м. Черкаси, вул. Верхня Горова (Фрунзе), 1 ФОП Нечипорука Геннадія Анатолійовича та будь-яких інших осіб, які займають ці приміщення, та звільнити ці приміщення від майна Нечипорука Геннадія Анатолійовича та цих осіб;

- вселити фізичну особу-підприємця Солієнко Ірину Миколаївну у нежитлові приміщення 1-го поверху літери "А-2", №12 (12-1, 12-2, 12-3, 12-4), загальною площею 38,9 м2, за адресою: 18001, м. Черкаси, вул. Верхня Горова (Фрунзе), 1 .

Крім того, просила відшкодувати судові витрати.

31 серпня 2021 року у справі прийнято рішення по суті спору. Позовні вимоги задоволені частково. Усунуто перешкоди власнику майна фізичній особі-підприємцю Солієнко Ірині Миколаївні у здійсненні права користування нежитловими приміщеннями 1-го поверху, літери «А-2», №12 (12-1, 12-2, 12-3, 12-4), загальною площею 38,9 м2, за адресою: 18001, м. Черкаси, вул. Верхня Горова (Фрунзе), 1, шляхом виселення з нежитлових приміщень 1-го поверху літери «А-2», №12 (12-1, 12-2, 12-3, 12-4), загальною площею 38,9 м2, за адресою: 18001, м. Черкаси, вул. Верхня Горова (Фрунзе), 1 фізичної особи-підприємця Нечипорука Геннадія Анатолійовича та будь-яких інших осіб, які займають ці приміщення, та звільнити ці приміщення від майна Нечипорука Геннадія Анатолійовича та цих осіб

Вселено фізичну особу-підприємця Солієнко Ірину Миколаївну у нежитлові приміщення 1-го поверху літери «А-2», №12 (12-1, 12-2, 12-3, 12-4), загальною площею 38,9 м2, за адресою: 18001, м. Черкаси, вул. Верхня Горова (Фрунзе), 1 .

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з відповідача фізичної особи-підприємця Нечипорука Геннадія Анатолійовича в дохід Державного бюджету України 4540,00 грн судового збору.

06.09.2021 до Господарського суду Черкаської області від представника позивача надійшла заява про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 20161,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.11.2021 заяву представника позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з відповідача - фізичної особи-підприємця Нечипорука Геннадія Анатолійовича на користь фізичної особи-підприємця Солієнко Ірини Миколаївни 4500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В решті вимог заяви відмовлено.

Частково задовольняючи заяву про стягнення витрат на правову допомогу адвоката суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивача задоволенні частково, наявні однотипні справи в провадженні господарського суду за позовом ФОП Солієнко І.М., а також ненадання доказів представником позивача про надмірну складність справи тощо.

Разом з тим, судом першої інстанції відхилено доводи відповідача про неспівмірність вимог позивача та його витрат на послуги адвоката.

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням суду першої інстанції, фізична особа-підприємець Солієнко Ірина Миколаївна 23.11.2021 звернулася безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2021 у справі №925/436/21 в частині відмовлених вимог та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15661,00 грн. Стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказав, що оскаржуване додаткове рішення місцевого суду є необґрунтованим та викладеним з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу у справі №925/436/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Куксов В.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 поновлено фізичній особі-підприємцю Солієнко Ірині Миколаївні пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2021. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Солієнко Ірини Миколаївни на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2021. Розгляд справи призначено на 25.01.2022. Витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/436/21.

18.01.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.

Розгляд справи, призначений на 25.01.2022, не відбувся у зв`язку із перебуванням судді Шаптали Є.Ю. на лікарняному, відтак питання про призначення справи до розгляду здійснюється після виходу судді з лікарняного (07.02.2022).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 розгляд справи призначено на 15.03.2022.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 ( зі змінами від 14.03.2022) в Україні введено воєнний стан, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

У зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, суддів і працівників апарату суду, керуючись статтею 3 Конституції України, статтями 10,12 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статтею 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 2, 6 Європейської 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішенням Ради суддів України №9, враховуючи положення Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, розпоряджень Ради оборони міста Києва, судові справи призначені у період з 24.02.2022 по 31.03.2022 були зняті з розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 розгляд справи призначено на 26.07.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2022 відкладено розгляд справи на 06.09.2022.

У судове засідання 06.09.2022 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином. Учасники справи про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники сторін, що не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому розгляд справи відбувається за відсутності сторін.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Апеляційним судом встановлено, що 09.11.2020 між адвокатом Весеньовим Євгеном Володимировичем (далі - адвокат) та фізичною особою-підприємцем Солієнко Іриною Миколаївною (далі - підзахисний) укладено договір про надання послуг адвоката (далі - договір), за умовами якого адвокат зобов`язується на користь підзахисного надати юридичні послуги та здійснити юридичні дії, з питань стягнення орендних платежів, виселення осіб які займають приміщення що належать Солієнко Ірині Миколаївні , та вчинення інших дій, пов`язаних з усуненням перешкод у користуванні майном Солієнко І.М. , в зв`язку з чим, адвокат уповноважений:

- підписувати та подавати позовні заяви, відзиви та заперечення на позов та інші документи, скарги та заперечення на них, знайомитися з матеріалами справ, робити з них витяги, знімати копії, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду, адміністративному чи господарському суду, наводити доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового, кримінального, адміністративного або господарського процесу, брати участь у прийнятті рішення, а також, коли це необхідно або бажано у зв`язку з представництвом інтересів, заявляти позови, повністю або частково відмовлятися від позовних вимог, змінювати предмет позову, збільшувати позовні вимоги, оскаржувати рішення, ухвали чи постанови суду, подавати виконавчі листи та накази до стягнення, користуватися іншими процесуальними правами, наданими Господарським процесуальним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, Кримінально-процесуальним кодексом України та Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про виконавче провадження», Кодексом України про адміністративні правопорушення без обмежень;

- приймати участь в захисті підзахисного в судах всіх інстанцій (п. 1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору підзахисний (клієнт) зобов`язується оплатити надання правової допомоги та втрати, необхідні для виконання договору.

Сторони погодили, що вартість однієї години роботи адвоката складає - 800,00 грн (п. 1.3 договору).

Пунктом 1.4 договору сторони погодили, що вивчення матеріалів справи та надання адвокатом консультацій з цього питання займає - 4 години, що коштує 3200 грн. Підготовка та друк позовної заяви займає - 4 години, що коштує 3200 грн.

Згідно з п. 1.5 договору сторони погодили, що участь адвоката у одному судовому засіданні дорівнює - 1 годині і коштує 800,00 грн.

Загальна вартість робіт, може бути збільшена в залежності від кількості робіт (п. 1.6 договору).

31.08.2021 між адвокатом та позивачем підписано розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу надану ФОП Солієнко І.М. у справі №925/436/21, в якому сторони підтверджують, що адвокатом надано фактичні послуги які складаються з:

1. Вивчення, аналіз матеріалів справи та консультація - 3200,00 грн (4 години);

2. Підготовка, друк та направлення вимоги від 03.03.2021 - 800,00 грн (1 години);

3. Підготовка, друк та направлення позовної заяви від 26.03.2021 - 3200,00 грн (4 години);

4. Підготовка, друк та направлення заяви про приєднання доказів від 04.06.2021 - 800,00 грн (1 година);

5. Вивчення, аналіз, та консультація на відзив відповідача - 1600,00 (2 години);

6. Підготовка, друк та направлення відповіді на відзив від 16.07.2021 - 1600,00 грн (2 години);

7. Підготовка, друк та подання до суду письмових пояснень від 18.08.2021 - 2400,00 грн (3 години);

8. Підготовка, друк, та поданні до суду документів для стягнення витрат на правничу допомогу - 1600,00 грн (2 години);

9. Участь у судових засіданнях - 4800,00 грн (6 засідань х 800,00 грн);

10. Поштові витрати 161,00 грн. Усього 20161,00 грн.

Розрахунок є підставою для проведення остаточних розрахунків, порядок яких визначений у Договорі між клієнтом і адвокатом.

Сторони своїми підписами підтвердили, що не мають жодних претензій одна до одної щодо якості наданої професійної правничої допомоги та виконання договору у цілому.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 31.08.2021 ФОП Солієнко І.М. сплатила 20 161,00 грн за договором від 09.11.2020, справа № 925/436/21.

Згідно вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових втрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що позивачем доведено належними доказами понесення витрат на правничу допомогу адвоката за розгляд справи в суді першої інстанції на суму 20161 грн, які пов`язані з розглядом позовної заяви.

Згідно із ч.ч. 4, 8 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказаний правовий висновок викладено у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

У суді першої інстанції відповідач просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вважає її завищеною, необґрунтованою, неспіврозмірною із виконаним обсягом робіт та не підтвердженою належними доказами.

Від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Вказані правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, від 15.04.2021 у справі №910/7540/19.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Європейський суд з прав людини вказав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України» та у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015).

Судом апеляційної інстанції враховано, що під час розгляду справи у суді першої інстанції позивачу надано наступні послуги: підготовка позовної заяви з додатками до неї, у тому числі вимоги до відповідача, заяви про приєднання доказів, підготовка та направлення відповіді на відзив, письмових пояснень, заяви про приєднання доказів надання професійної правничої допомоги та участь адвоката в 6-и судових засіданнях (13.05.2021, 26.05.2021, 07.07.2021, 14.07.2021, 21.07.2021, 20.08.2021).

Визначення сторонами у Договорі від 09.11.2020 умов щодо ціни послуг, а саме: вартість однієї години роботи адвоката - 800 грн; вивчення матеріалів справи та надання консультацій - 3200 грн (4 години), підготовка та друк позовної заяви - 3200 грн (4 години); участь адвоката в судовому засіданні - 800,00 грн за одне судове засідання, не суперечить принципу свободи договору, та відповідачем не надано суду доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Об`єднана палата Верховного Суду у своїй постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 вказала, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Колегія суддів звертає увагу, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Таких доказів або обґрунтувань, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката, відповідач не надав, у зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про те, що ним у відповідності до ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не доведено неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката складності справи.

При цьому, самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції вважає доводи відповідача про те, що дана справа має незначну складність, необґрунтованими, оскільки предметом даного спору є відшкодування заборгованості у розмірі 72000 грн, а також усунення перешкод у користуванні та вселення. Спір виник внаслідок порушення відповідачем прав позивача на використання належного їй на прав власності майна.

На обґрунтування позовних вимог позивачем було надано значну кількість доказів, з наведенням у позові їх належності та допустимості в силу приписів ст.ст. 76, 77 ГПК України, з наведеннями правового обґрунтування позовних вимог, що стосується усунення перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями та вселення позивача, що спростовує доводи апелянта про те, що обсяг наданих послуг з правничої допомоги не доведений.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вже зазначалось, одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За результатами розгляду даної справи, рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.08.2021 у справі №925/436/21 позовні вимоги задоволено частково. Усунуто перешкоди власнику майна ФОП Солієнко Ірині Миколаївні у здійсненні права користування нежитловими приміщеннями 1-го поверху літери «А-2», №12 (12-1, 12-2, 12-3, 12-4), загальною площею 38,9 м2, за адресою: 18001, м. Черкаси, вул. Верхня Горова (Фрунзе), 1 шляхом виселення відповідача, а також вселено ФОП Солієнко Ірину Миколаївну у нежитлові приміщення 1-го поверху літери «А-2», №12 (12-1, 12-2, 12-3, 12-4), загальною площею 38,9 м2, за адресою: 18001, м. Черкаси, вул. Верхня Горова (Фрунзе), 1.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позову, а саме дві вимоги з трьох, заява позивача про відшкодування судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково з урахуванням приписів ст. 129 ГПК України.

Судом апеляційної інстанції враховані надані заявником докази, розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони та заперечення відповідача проти заяви позивача про відшкодування судових витрат.

На підставі зазначеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача про відшкодування судових витрат та стягнення з відповідача на користь позивача 13440 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції, виходячи із пропорційності задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Згідно ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Солієнко Ірини Миколаївни на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2021 у справі №925/436/21, скасування додаткового рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2021 у справі №925/436/21, з ухваленням нового рішення, яким заяву представника фізичної особи-підприємця Солієнко Ірини Миколаївни про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 13 440 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції.

Враховуючи те, що за апеляційний перегляд додаткового рішення суду першої інстанції судовий збір не сплачується, суд апеляційної не здійснює такий розподіл відповідно до ст. 129 ГПК України.

Щодо вимог апелянта про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн колегія суддів зазначає, що оскільки, позивачем було надано не всі документи, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат, питання про судові витрати буде вирішене судом апеляційної інстанції враховуючи приписи ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України після ухвалення постанови у даній справі.

Керуючись ст. ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Солієнко Ірини Миколаївни на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2021 у справі №925/436/21 задовольнити частково.

2. Додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2021 у справі №925/436/21 скасувати.

3. Прийняти нове додаткове рішення, яким заяву представника фізичної особи- підприємця Солієнко Ірини Миколаївни про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Нечипорука Геннадія Анатолійовича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця Солієнко Ірини Миколаївни ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 13440 (тринадцять тисяч чотириста сорок) гри 67 кой. витрат на професійну правничу допомогу.

В решті вимог заяви відмовити.

4. Доручити Господарському суду Черкаської області видати наказ на виконання даної постанови.

5. Матеріали справи №925/436/21 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 27.09.2022.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді В.В. Куксов

Є.Ю. Шаптала