СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. Харків Справа № 922/605/15

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Фоміна В.О.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Міжнародний резервний банк (попередня назва - Акціонерне товариство Сбербанк), м.Київ (вх. №835 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.02.2021, постановлену суддею Усатим В.О. у приміщенні Господарського суду Харківської області 18.02.2021 об 11:00 годині (повний текст ухвали складено та підписано 22.02.2021) за результатами розгляду заяви Акціонерного товариства Сбербанк (вх. 19572 від 14.08.2019) у справі № 922/605/15

за заявою Публічного акціонерного товариства Харківський завод Гідропривід, м. Харків,

до Публічного акціонерного товариства Харківський завод Гідропривід, м. Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Харківської області розглядається справа про банкрутство Публічного акціонерного товариства Харківський завод Гідропривід.

У серпні 2019 року Акціонерне товариство "Сбербанк" (кредитор) звернулось до Господарського суду Харківської області із заявою (вх. 19572 від 14.08.2019), у якій просило суд:

- визнати недійсним повторний аукціон з продажу майна ПАТ "Харківський завод Гідропривід" Лот № 1 нежитлова будівля літ Е-5, загальною площею 13924,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, буд.1;

- визнати недійсним другий повторний аукціон з продажу майна ПАТ "Харківський завод Гідропривід" Лот № 1 нежитлова будівля літ Е-5 загальною площею 13924,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, буд.1 та результати другого повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Харківський завод Гідропривід" Лот № 1 оформлені у вигляді протоколу проведення аукціону по Лоту № 1, договору купівлі-продажу нерухомого майна Лоту № 1, акту приймання передачі нерухомого майна Лот № 1, свідоцтва про право на власність;

- повернути у власність боржника ПАТ "Харківський завод Гідропривід" нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю літ Е-5 загальною площею 13924,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, буд.1.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.02.2021 у справі №922/605/15 відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви АТ "Сбербанк" (вх. 19572 від 14.08.2019).

В обґрунтування вказаної ухвали суд першої інстанції навів наступні доводи: попереднім ліквідатором боржника Лапєнковим Д.Б. в газеті "Трибуна інформ" № 2 (422) 22.01.2016 було розміщено оголошення про проведення конкурсу щодо визначення організатора аукціону з реалізації майна банкрута - ПАТ "Харківський завод Гідропривід", ТОВ "ТБ "Форвард" подано заяву про участі у зазначеному конкурсі на визначення організатора аукціону, відповідно до якої досвід проведення аукціону у ТОВ "ТБ "Форвард" є більше трьох років, а запропонована сума винагороди складає 5% від суми реалізації майна на аукціоні, за результатами проведеного конкурсу банкрутом в особі ліквідатора Лапєнкова Д.Б. та ТОВ "ТБ "Форвард" укладено договір про надання послуг з проведення аукціону від 15.02.2016, термін дії договору визначено: "діє до закінчення ліквідаційної процедури", в подальшому ліквідатор боржника змінювався, однак закон не містить положень, які б у разі зміни ліквідатора, за наявності проведеного конкурсу щодо визначення організатора аукціону та укладення з такою особою договору про проведення аукціону, зобов`язували новопризначеного ліквідатора проводити новий конкурс для обрання іншого організатора аукціону; договір про надання послуг з проведення аукціону не визнаний недійсним у встановленому законом порядку, термін його дії не скінчився. Суд першої інстанції визнав помилковим ототожнення АТ "Сбербанк" поняття "включення майна до ліквідаційної маси" зі "способом реалізації заставного майна на аукціоні", зазначивши, що реалізація ліквідатором заставного майна на аукціоні не свідчить та не доводить того, що таке майно включено до ліквідаційної маси; положеннями Закону про банкрутство передбачено, що нерухоме майно банкрута підлягає продажу на аукціоні (в тому числі і заставне). Щодо тверджень банку про безпідставність зняття ліквідатором обтяжень з майна боржника, місцевий господарський суд вказав, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.01.2019 заяву ліквідатора ПАТ "Харківський завод Гідропривід" Кошовського С.В. про зняття арештів з майна ПАТ "Харківський завод Гідропривід" (вх. № від 23.01.2019) задоволено, отже, зняття обтяжень та обмежень з майна банкрута прямо передбачені положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", тому такі дії ліквідатора - правомірні та відповідають вимогам Закону. Стосовно тверджень АТ "Сбербанк" про порушення процедури проведення аукціонів, суд першої інстанції вказав, що: оскільки оспорювані торги у даній справі не проводилися в електронній формі, то у організатора аукціону був відсутній обов`язок розміщення оголошення на своєму веб-сайті, отже, твердження АТ "Сбербанк" про те, що не розміщення оголошення про проведення оспорюваних аукціонів на веб-сайті організатора аукціону є порушенням вимог Закону безпідставні; стосовно обставин, пов`язаних з визначенням кола учасників оспорюваних аукціонів та щодо недопуску до участі у них ТОВ "Комфортні метри" та ТОВ "Регіон Севіс Груп" - ухвали за результатами розгляду таких обставин набрали законної сили, переглянуті судом апеляційної інстанції. Щодо тверджень АТ "Сбербанк" про те, що ліквідатор безпідставно та необґрунтовано відмовив у прийнятті пропозиції ТОВ "Регіон Сервіс" Груп" про укладення договору купівлі-продажу предмету аукціону безпосередньо з ТОВ "Регіон Сервіс Груп" за ціною повторного аукціону, суд першої інстанції зазначив, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.09.2020, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2020, відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон Сервіс Груп" (вх. 186/19 від 21.01.2019), оскільки заявником не доведено наявності підстав для зобов`язання ліквідатора боржника укласти договір про безпосередній продаж майна. Стосовно тверджень АТ "Сбербанк", що при здійсненні публікацій оголошень про проведення повторного та другого повторного аукціонів строк подання заявок визначений 7 та 9 днів, що є недостатнім, суд вказав, що в матеріалах справи міститься протокол зборів комітету кредиторів від 02.11.2018 (з яким ознайомлено АТ "Сбербанк"), на яких, крім іншого, вирішено та встановлено строк подання потенційними покупцями (учасниками) заяв на участь в аукціоні (повторному та другому повторному) не більше 10 днів. Твердження АТ "Сбербанк" про те, що в порушення вимог закону оголошення про продаж майна не розміщено на нерухомому майні, на думку господарського суду, спростовуються наявними у справі матеріалами про проведення аукціонів, з яких вбачається наявність оголошення про продаж на нерухомому майні. Щодо посилань АТ "Сбербанк" на вчинення ліквідатором продажу заставного майна за відсутності згоди заставного кредитора, суд вказав, що АТ "Сбербанк" листом № 1820/28/4-2 від 01.06.2018 повідомило ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кошовського С.В., що 07.10.2016 АТ "Сбербанк" надало згоду попередньому ліквідатору арбітражному керуючому Татіщеву О.Є. на реалізацію заставного майна, крім того, в матеріалах справи міститься лист АТ "Сбербанк" за вих. № 3118/5/06-02 датований 06.12.2018, підписаний представником банку В.І. Сімчук та скріплений печаткою банку, в якому зазначено: "враховуючи, що перший аукціон з продажу майна ПАТ "Харківський завод Гідропривід" за вартістю всіх вимог кредиторів 894963753,75 грн не відбувся у зв`язку з відсутністю покупців, АТ "Сбербанк" погоджено реалізацію заставного майна Банку на аукціоні за початковою вартістю 10357500 грн в порядку, встановленому Законом"; на дату проведення оспорюваних аукціонів оцінка майна була проведена, результати такої оцінки розглянуті на комітеті кредиторів та доведені до відома АТ "Сбербанк". Стосовно аргументів АТ "Сбербанк" про те, що предмет іпотеки реалізовувався на повторному та другому повторному аукціоні з наявними обтяженнями, суд першої інстанції вказав, що на момент кінцевого етапу аукціону обтяження з майна були зняті. Щодо доводів АТ "Сбербанк" про те, що оголошення про проведення повторного та другого повторного аукціону з продажу майна боржника лот № 1 містить неправдиві відомості про земельну ділянку, на якій, крім іншого, розташована будівля "Е-5" (лот № 1), а саме, в оголошенні зазначено про те, що земельна ділянка належним чином не оформлена, тоді як згідно з договором № 1854 від 16.12.1998 на право тимчасового користування земельною ділянкою, укладеним боржником та Виконавчим комітетом Харківської міської ради, право користування земельною ділянкою є оформленим, суд вказав, що зазначений договір не містить кадастрового номеру земельної ділянки, а тому наявність цього договору не свідчить про те, що земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсними результатів аукціонів. Щодо вимоги АТ "Сбербанк" повернути у власність боржника нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю літ "Е-5" загальною площею 13924,2 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, буд.1, то суд зазначив, що, оскільки ця вимога є похідною від вимог про визнання недійсними результатів аукціону, а судом встановлено відсутність підстав для задоволення вимог про визнання недійсними результатів аукціону, то вимога про повернення майна у власність боржника не підлягає задоволенню, крім того, вимоги про повернення майна у власність можуть бути заявлені власником майна, яким АТ "Сбербанк" не є. Тому господарський суд дійшов висновку про відмову у повному обсязі у задоволенні заяви АТ "Сбербанк" (вх. 19572 від 14.08.2019).

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, АТ Сбербанк звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№ 780 Х/1 від 12.03.2021), у якій просило ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.02.2021 у справі №922/605/15 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги Акціонерного товариства Сбербанк згідно з його заявою за вх. 19572 від 14.08.2019 у повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги заявник навів наступні доводи: як вбачається зі змісту заяви ТОВ Торговий будинок Форвард на участь у конкурсі від 09.02.2016 №15, вказаною особою не надані необхідні документи для участі в конкурсі, які визначені ліквідатором у якості обов`язкових, а саме, копії установчих або інших документів, відповідно до яких заявник має проводити аукціон, довідку, підписану керівником юридичної особи, що містить перелік проведених аукціонів, також у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували участь у конкурсі на організатора аукціону інших осіб. Апелянт стверджує, що ліквідатором порушений ним же самим встановлений порядок проведення конкурсу на визначення організатора аукціону з продажу майна боржника, внаслідок чого укладено договір на організацію проведення аукціону з особою, яка не повинна бути допущена до участі в конкурсі внаслідок неподання необхідних документів; згідно з п.2.2.10 договору про надання послуг з проведення аукціону від 15.02.2016, укладеного між ліквідатором боржника та ТОВ "Торговий будинок "Форвард", організатор аукціону зобов`язався укласти договір з переможцем від свого імені, відтак, до наведеного договору застосовуються правила про комісію, отже, оскільки істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну, а договір від 15.02.2016 не містить такої істотної умови договору, як ціна апелянт вважає, що договір від 15.02.2016 між ліквідатором боржника та TOB "Торговий будинок "Форвард" про надання послуг з проведення аукціону є неукладеним отже, не міг породжувати будь-яких правових наслідків для сторін. Апелянт також не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що ліквідатором не наведено недостовірних відомостей щодо земельної ділянки, на якій крім іншого, розташована будівля "Е-5" (лот № 1), та зазначає, що суд в оскаржуваній ухвалі послався на те, що земельна ділянка не сформована, в той же час в ч. 5 ст. 59 Закону про банкрутство йде мова про наявність в оголошенні про проведення аукціону відомостей про земельну ділянку, на якій розташована будівля, споруда, тобто, в незалежності від присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки, відомості про неї повинні вказуватись в оголошенні про проведення аукціону, також суд першої інстанції зазначив, що ліквідатором в оголошенні про проведення аукціону було вказано, що земельна ділянка належним чином не сформована, однак насправді в оголошеннях про проведення повторного і другого повторного аукціону зазначалось про те, що земельна ділянка належним чином не оформлена, при цьому про формування земельної ділянки в оголошеннях мова не йшла, відтак, із посиланням на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №911/1528/15, апелянт стверджує, що ліквідатор вніс завідомо недостовірні відомості в оголошення про проведення аукціонів. Заявник скарги посилається на те, що аукціон з продажу майна боржника було призначено та проведено незважаючи на наявність спорів щодо початкової вартості заставного майна. Також в апеляційній скарзі АТ Сбербанк наполягає на наявності порушень процедури проведення аукціону в частині допуску до участі в аукціоні потенційних учасників, зокрема, ТОВ Комфортні метри (апелянт вважає безпідставними посилання у протоколі визначення учасників аукціону від 20.12.2018 на те, що заява вказаного товариства на участь в аукціоні не відповідає встановленим вимогам) та ТОВ Регіон сервіс груп (якого також, безпідставно, на думку апелянта, не допущено до участі в аукціоні з посиланням на невідповідність поданих документів встановленим вимогам без зазначення, в чому саме полягає така невідповідність), що призвело до штучного звуження кола учасників аукціону. Заявник скарги не погоджується з висновками місцевого господарського суду стосовно обставин, пов`язаних з визначенням кола учасників оспорюваних аукціонів, та щодо недопуску до участі у них ТОВ "Комфортні метри" та ТОВ "Регіон Севіс Груп", а саме, із посиланням господарського суду на те, що ухвали за результатами розгляду таких обставин набрали законної сили, переглянуті судом апеляційної інстанції. Натомість, на думку апелянта, суд не мав права вважати, що правомірність не допуску до участі в аукціоні є встановленим фактом, оскільки це є оцінкою, наданою судом в інших ухвалах і, як наслідок, повинен був повторно надати оцінку правомірності таких дій. Із посиланням на вказані обставини, заявник скарги стверджує про наявність порушень в процедурі реалізації майна ліквідатором на етапі вибору організатора аукціону, укладення з ним договору, недотримання вимог щодо змісту оголошення про проведення повторного та другого повторного аукціонів та про допущені порушення організатором аукціону на етапі допуску до участі в аукціонах; за твердженням апелянта, такими діями були порушені права забезпеченого кредитора - АТ Сбербанк на реалізацію майна, яке було передано йому в іпотеку, за справедливою вартістю і в ефективний спосіб.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М.) апеляційну скаргу АТ "Сбербанк" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.02.2021 без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.06.2022 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" (попереднє найменування - Акціонерне товариство "Сбербанк") на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.02.2021 та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 у справі № 922/605/15 скасовано, справу №922/605/15 у скасованій частині направлено на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

05.08.2022 матеріали даної справи надійшли на розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 09.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Сбербанк". Встановлено учасникам справи строк до 23.08.2022 для подання відзиву на апеляційну скаргу з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 07.06.2022 у даній справі (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання заяв, клопотань тощо.

Станом на 29.08.2022 від учасників справи відзивів (заяв, клопотань) не надійшло. Ухвалою від 29.08.2022 повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться "04" жовтня 2022 р. об 11:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань. № 132.

До суду надійшло клопотання представника кредитора, Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", адвоката Пасацької В.В., про участь у вищевказаному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке було задоволено ухвалою від 16.09.2022, а також клопотання представника кредитора, Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк", адвоката Крячковської І.М., про участь у вищевказаному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке було задоволено ухвалою від 26.09.2022.

26.09.2022 судом отримано клопотання іншого представника Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", адвоката Авраміч В.О., про участь у судовому засіданні, призначеному на 04.10.2022 об 11.30 у справі №922/605/15, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою від 27.09.2022 суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання, зазначивши, що заявником не надано доказів направлення копії цього клопотання іншим учасникам справи, окрім того, Східним апеляційним господарським судом ухвалою від 16.09.2022 призначено розгляд справи в режимі відеоконференції за участю представника Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", адвоката Пасацької В.В.

У судовому засіданні 04.10.2022 взяли участь представники Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (у режимі відеоконференції).

04.10.2022 ліквідатор боржника, арбітражний керуючий Кошовський С.В. через систему "Електронний суд" надав клопотання, в якому просить відкласти розгляд усіх апеляційних скарг у цій справі на іншу дату із розрахунком на налагодження загального стану, зокрема, в місті Харкові, з метою запобігання допущення порушення вимог закону під час здійснення правосуддя.

В обґрунтування клопотання заявник наводить наступні доводи: з перших днів війни місто Харків потерпає від постійних сильних обстрілів, що є об`єктивними та загальновідомими обставинами, у зв`язку з цим, нормальне, вільне пересування по місту з 24.02.2022 було неможливим, у першу чергу, з міркувань власної безпеки, а також враховуючи обмежувальні військові заходи, вжиті Харківською ОВА з 24.02.2022, тому у перші дні війни арбітражний керуючий Кошовський С.В. змушений був разом із своєю сім`єю виїхати з міста Харкова через об`єктивну небезпеку для життя; усі речі, документи, у тому числі матеріали цієї справи, комп`ютерне та інше обладнання, носії інформації з даними, ключами доступу, ЕЦП, архіви тощо, станом на 24.02.2022 знаходилися частково в офісі (в невеликому обсязі, необхідному для оперативної роботи), а також тимчасово зберігалися в приміщенні Палацу Праці за адресою: м. Харків, площа Конституції, буд. 1 (основний масив даних, матеріали справ, архівні документи, документи бухгалтерського та податкового обліку та звітності та інше, що не є необхідним для виконання безпосередніх функцій у роботі); 02.03.2022 Палац Праці було знищено ракетою, в результаті чого зазначені приміщення було повністю зруйновано, а все, що там зберігалося - фізично знищено; за наявних на той момент обставин арбітражний керуючий не мав об`єктивної можливості вчинити необхідні дії для того, щоб забезпечити в подальшому збереження, переміщення, використання документів та комп`ютерного обладнання (зокрема, й матеріалів цієї справи), не мав фізичного доступу до зазначених місць знаходження / зберігання речей та документів, станом на цей час така можливість теж відсутня, відновити необхідні дані та відомості, а також будь-яку документацію, знищені через зруйнування будівлі, де вони зберігалися, на цей час також тимчасово об`єктивно неможливо. Із посиланням на вказані обставини, заявник зазначає про відсутність у нього можливості належним чином підготуватися до розгляду цієї справи, зокрема, здійснити усі процесуальні дії, необхідні та достатні для захисту своїх прав та інтересів у суді. На думку арбітражного керуючого, розгляд справи за таких умов, рівно як і прийняття рішень за апеляційними скаргами на цей час неможливий об`єктивно, оскільки це буде суперечити принципам змагальності, рівності, забезпечення реалізації у повній мірі своїх процесуальних прав, а рішення, прийняті за таких умов, об`єктивно не будуть відповідати вимогам законності та обґрунтованості.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Харківська міська територіальна громада дійсно входить до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (з подальшими змінами). Постійна загроза обстрілів, бомбардування та ракетних ударів призводить до підвищеного ризику для всіх, хто перебуває в місті, зокрема, здійснює розгляд справ у суді та бере в ньому участь.

Разом з тим, навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. Відповідний висновок, що ґрунтується на приписах чинного законодавства, неодноразово висловлювався Верховним Судом України (зокрема, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 922/3166/20), Радою суддів України (рішення №9 від 24.02.2022, №23 від 05.08.2022).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З метою забезпечення ефективного захисту прав усіх учасників господарського процесу, недопущення затягування розгляду справ (що негативно позначилося б на господарській діяльності підприємств, якій було завдано істотної шкоди внаслідок воєнних дій) та запобігання порушенню принципу правової визначеності, Східний апеляційний господарський суд здійснює розгляд справ у судових засіданнях, проведення яких судді та працівники апарату суду забезпечують, перебуваючи в місті Харкові попри вищевказані ризики.

При цьому представникам учасників справи створюються умови для участі в судових засіданнях як безпосередньо у приміщенні суду, обладнаному укриттям, так і в режимі відеоконференції. Віддалений доступ до матеріалів справ сторонам забезпечується через систему "Електронний суд".

Колегія суддів зазначає, що арбітражний керуючий Кошовський С.В. зареєстрований у системі "Електронний суд", тому посилання на відсутність доступу до матеріалів даної справи не може бути визнано належним аргументом. Щодо знищення документів та техніки у Палаці Праці, суд зазначає, що заявником клопотання не зазначено, які саме докази, що на даний момент відсутні в матеріалах справи, могли б бути надані ним на стадії нового апеляційного розгляду справи (з урахуванням приписів ч.3 ст.269 ГПК України).

Як вбачається з відомостей програми "Діловодство спеціалізованого суду", ухвали Східного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження (від 09.08.2022) та про призначення справи до розгляду на 04.10.2022 (від 29.08.2022) були отримані вказаним учасником справи в системі "Електронний суд" у день їх постановлення. Однак арбітражний керуючий Кошовський С.В. у визначений судом строк не надав відзиву на апеляційну скаргу з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 07.06.2022 у даній справі, не звернувся з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (у разі якщо прибуття до м.Харкова заявник вважає неможливим з міркувань побоювання за власну безпеку). Натомість, лише 04.10.2022, в день судового засідання, ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване обставинами, які існують ще із лютого-березня нинішнього року.

Також, заявляючи клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, заявник не наводить іншої дати судового засідання, в якому він міг би взяти участь, а обмежується лише неконкретним формулюванням "із розрахунком на налагодження загального стану". Окрім того, арбітражним керуючим Кошовським С.В. не надано доказів на підтвердження неможливості розгляду даної справи в судовому засіданні 04.10.2022 без особистої присутності зазначеного учасника справи.

Колегія суддів додатково враховує, що під час першого апеляційного розгляду справи арбітражний керуючий Кошовський С.В. надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на безпідставність доводів апелянта, наполягав на тому, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу АТ Сбербанк - залишити без задоволення.

За таких обставин, враховуючи, що явка представників учасників справи в судове засідання була визнана необов`язковою, керуючись принципами рівності всіх юридичних осіб перед законом і судом (ст.7 ГПК України), пропорційності у господарському судочинстві (ст.15 ГПК України), з огляду на необхідність дотримання вищенаведених принципів щодо розумності строків розгляду справи судом (додатково враховуючи, що згідно з Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні та Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб), колегія суддів дійшла висновку, що вищевказане клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню з підстав його необґрунтованості.

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Присутній в судовому засіданні представник Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" (попередня назва - Акціонерне товариство Сбербанк) просив задовольнити апеляційну скаргу АТ Сбербанк у повному обсязі. Представник Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" зазначив про підтримання вимог вказаної апеляційної скарги і також просив її задовольнити.

Представники зазначених учасників справи погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та заслухавши представників Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.02.2015 порушено провадження в даній справі про банкрутство ПАТ Харківський завод Гідропривід. Постановою суду від 04.03.2015 вказане підприємство визнано банкрутом, призначено ліквідатором боржника голову ліквідаційної комісії Лапєнкова Д.Б. В подальшому ліквідатори боржника неодноразово змінювалися. А саме, ухвалою господарського суду від 02.09.2016 задоволено скаргу кредитора AT «Укрексімбанк» філія AT «Укрексімбанк» в м. Харкові, припинено повноваження ліквідатора ПАТ «Харківський завод Гідропривід» Лапєнкова Д.Б., призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Татіщева О.Є. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.05.2018 призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Кошовського С.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.12.2015 затверджено реєстр вимог конкурсних кредиторів.

Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк" (попередня назва - Акціонерне товариство Сбербанк) є кредитором у справі про банкрутство ПАТ Харківський завод Гідропривід, вимоги якого забезпечені заставою, а саме: нежитловою будівлею літ Е-5 загальною площею 13924,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, буд. 1.

В ході провадження в даній справі про банкрутство ліквідаторами здійснювалися заходи щодо реалізації майна банкрута.

Так, ліквідатором боржника Лапєнковим Д.Б. в газеті "Трибуна інформ" № 2 (422) 22.01.2016 було розміщено оголошення про проведення конкурсу щодо визначення організатора аукціону з реалізації майна банкрута - ПАТ "Харківський завод Гідропривід". За результатами проведеного конкурсу банкрутом в особі ліквідатора Лапєнкова Д.Б. та ТОВ "ТБ "Форвард" укладено договір про надання послуг з проведення аукціону від 15.02.2016.

На підставі вказаного договору організатором аукціону проведені наступні дії: на веб сайті (http://vgsu.arbitr.gov.ua) Вищого господарського суду України 21.11.2018 та на веб сайті (http://www.minijust.gov.ua) Міністерства юстиції України 21.11.2018 за номером публікації № 55723 опубліковано оголошення про проведення повторного аукціону з продажу майна Публічного акціонерного товариства Харківський завод Гідропривід (), а саме: Лот № 1 нежитлова будівля літ Е-5 загальною площею 13294,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1. Початкова вартість 8286000 грн з можливістю зниження початкової вартості. В оголошенні зазначено, що аукціон проводиться 03 січня 2019 року за адресою: м. Харків, вул. Ахсарова, буд. 4/6-А. Кінцевий термін прийому заяв 12 грудня 2018 року.

Згідно з протоколом про визначення учасників аукціону від 20.12.2018 (т.34, а.с.193), визнано ТОВ Регіон Сервіс Груп учасником аукціону; відмовлено заявнику ТОВ Комфортні метри в допуску до аукціону з посиланням на те, що заява на участь в аукціоні і документи, що додавалися до неї, не відповідають вимогам, встановленим Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом і вказаним у повідомленні про проведення аукціону.

21.12.2018 на сайті Вищого господарського суду України організатором аукціону розміщено повідомлення про результати проведення аукціону, в якому зазначено, що аукціон, який був призначений на 03.01.2019 з продажу майна підприємства ПАТ Харківський завод Гідропривід, а саме: Лот № 1 нежитлова будівля літ. Е-5 загальною площею 13294,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1, визнано таким, що не відбувся з причин наявності на торгах лише одного учасника.

22.12.2018 на веб сайті (http://vgsu.arbitr.gov.ua) Вищого господарського суду України під номером 56493 та веб сайті Міністерства юстиції України опубліковано оголошення за № 56493 від 22.12.2018 про проведення 24.01.2019 о 10:00 годині другого повторного аукціону з продажу майна Публічного акціонерного товариства Харківський завод Гідропривід (), а саме Лот № 1: нежитлова будівля літ Е-5 загальною площею 13924,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1. Організатор аукціону ТОВ Торговий будинок Форвард. Замовник аукціону та продавець ПАТ Харківський завод Гідропривід в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Кошовського С.В. Початкова вартість лоту № 1: 6628800 гривень. Аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості. Адреса проведення аукціону: м. Харків, вул. Ахсарова, буд. 4/6А. Відповідно до інформації, яка міститься в оголошенні про проведення аукціону, кінцевий термін прийняття заяв на участь - 29.12.2018.

18.01.2018 організатор аукціону прийняв рішення щодо визначення учасників аукціону та допуску до участі в аукціоні, оформлене протоколом.

Відповідно до протоколу визначення учасників від 18.01.2019 (т.34, а.с.195) до участі в аукціоні 24.01.2019 допущено: ТОВ Торговий дім Делія та ТОВ Мейбл Фло, яких визнано учасниками аукціону. Відмовлено ТОВ Регіон Сервіс Груп в допуску до участі в аукціоні з наступних причин: заява на участь в аукціоні і документи, що додавалися до неї, не відповідають вимогам, встановленим Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом і вказаним у повідомленні про проведення аукціону.

Учасник, зареєстрований за № 2, повідомив про готовність укласти договір, запропонувавши ціну 300000 грн. Учасник, зареєстрований за № 1, повідомив про готовність укласти договір, запропонувавши ціну 600000 грн.

Після триразового оголошення останньої ціни 600000 грн ліцитатор оголосив переможця аукціону учасника за № 1, а саме ТОВ Мейбл Фло.

При проведенні аукціону здійснювався його відеозапис, диск із вказаним записом долучено до матеріалів справи (т.33, а.с.58), зміст даного запису, дослідженого судом апеляційної інстанції в даному провадженні, відповідає результатам, зафіксованим у протоколі про проведення аукціону від 24.01.2019 (т.33, а.с.77).

07.02.2019 між ПАТ Харківський завод Гідропривід в особі ліквідатора Кошовського С.В. та ТОВ Мейбл Фло підписано акт про передання права власності на куплене нерухоме майно: нежитлової будівлі Е-5 загальною площею 13924,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1. В акті сторонами зафіксовано, що розрахунок за куплене майно Покупець здійснив у повному обсязі до підписання цього акту.

07.02.2019 між ПАТ Харківський завод Гідропривід в особі ліквідатора Кошовського С.В. та ТОВ Мейбл Фло укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна нежитлової будівлі Е-5 загальною площею 13924,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Манерко Л.М.

26.02.2019 предмет іпотеки було придбано ТОВ Імоджен. Вказаний предмет іпотеки 26.02.2019 розділено на два об`єкти, а саме: на нежитлові приміщення головного корпусу (адміністративно-виробничий) літ. Е-5 загальною площею 6900,4 кв.м, за адресою Харківська обл., м. Харків, вулиця Мала Панасівська, будинок 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); на нежитлові приміщення головного корпусу (адміністративно-виробничий) літ. Е-5 загальною площею 7023,8 кв.м, за адресою Харківська обл., м. Харків, вулиця Мала Панасівська, будинок 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). В подальшому 10.06.2019 предмет іпотеки, який було розділено, ТОВ Імоджен об`єднало з іншим нерухомим майном, що знаходиться за цією ж адресою та зареєстроване під літ. "Ж-5" в один об`єкт, про що внесено запис в Реєстр нерухомого майна про реєстрацію за ТОВ Імоджен на праві власності нежитлової будівлі літ. П-5, загальною площею 31 679,5 кв.м., за адресою Харківська обл., м. Харків, вулиця Мала Панасівська, будинок 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). Таким чином, внаслідок об`єднання нерухомого майна присвоєно новий реєстраційний номер та змінено відомості щодо найменування об`єкту нерухомого майна. В подальшому 04.07.2019 співвласниками з часткою 1/2 нежитлової будівлі літ. П- 5 загальною площею 31679,5 кв.м., за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Мала Панасівська, будинок 1 до складу якої входить предмет іпотеки Банку, стали ТОВ Теріас та ТОВ ЕСВЕ Девелопмент.

14.08.2019 до Господарського суду Харківської області надійшла заява АТ Сбербанк (т.30, а.с.1) про визнання недійсними повторного та другого повторного аукціону з продажу майна банкрута, що були проведені у січні 2019 року, мотивована зокрема тим, що:

-ліквідатором не було проведено конкурсний відбір організатора аукціону та призначено на власний розсуд організатором аукціону ТОВ Торговий будинок Форвард;

-ліквідатор не мав права включати заставне майно до ліквідаційної маси, а тим більше продавати його на аукціоні;

-ліквідатором безпідставно зняті обтяження з майна боржника, яке є предметом іпотеки;

-незважаючи на приписи ст. 17 Закону України Про заставу, якою унормовано, що заставодавець/іпотекодержатель зберігає право розпорядження заставленим майном, ліквідатор подав до суду з клопотання про зняття обтяжень з майна боржника, а господарський суд скасував всі обтяження, у тому числі заставу об`єкта нерухомості боржника, що є прямим порушенням норм Закону України Про заставу та Закону про банкрутство;

-у порушення процедури проведення аукціону та всупереч приписам ст. 58 Закону про банкрутство на сайті організатора аукціону не публікувалось оголошення про продаж майна;

-відбулось порушення процедури проведення аукціонів, що полягає: у не розміщенні на сайті організатора аукціону оголошення про проведення аукціонів та у не забезпеченні рівності потенційних учасників для участі в оспорюваних аукціонах, що виявилось у безпідставному недопущенні до участі в торгах ТОВ Комфортні метри та ТОВ Регіон Сервіс Груп, чим звужено коло учасників аукціону, що призвело до неналежної конкуренції в торгах;

-оскільки ТОВ Регіон Сервіс Груп було незаконно не допущено до участі у другому повторному аукціоні, тому ліквідатор боржника та організатор торгів грубо порушили вимоги Закону про банкрутство щодо реалізації майна банкрута безпосередньо ТОВ Регіон Сервіс Груп за початковою вартістю останнього аукціону та забезпечення прав інтересів кредиторів та боржника, що завдало значних збитків АТ Сбербанк, як кредитору. Вказане, на думку АТ Сбербанк, є порушенням принципу вибору способів продажу майна банкрута за найвищою ціною;

-при здійсненні публікацій оголошень про проведення повторного та другого повторного аукціонів ліквідатором боржника визначено замалий та недостатній строк на подання заявок на участь в аукціоні (7 днів - повторний аукціон та 9 днів - другий повторний), який не дозволив залучити до участі в аукціоні найбільшої кількості учасників;

-всупереч тому, що АТ Сбербанк не надавало згоди ліквідатору на реалізацію заставного майна, останнім вчинено продаж цього майна, а отже предмет іпотеки реалізовувався на повторному та другому повторному аукціоні з наявними обтяженнями;

-в порушення вимог закону оголошення про продаж майна не було розміщено на нерухомому майні;

-оголошення про проведення повторного та другого повторного аукціону з продажу майна боржника Лот № 1 не відповідає вимогам, передбаченим частиною 1, 5, 8 статі 59, частиною 4 статті 66 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, оскільки в порушення зазначених норм оголошення містить неправдиві відомості про земельну ділянку, на якій, окрім іншого, розташована будівля Е-5 (лот № 1).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.08.2019 залучено ТОВ Імоджен, ТОВ Торговий будинок Форвард до участі у розгляді заяви АТ Сбербанк.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.11.2019, крім іншого, частково задоволено клопотання АТ "Сбербанк" (вх. 27502) та залучено до участі у розгляді заяви ТОВ "Теріас"; ТОВ "ЕСВЕ Девелопмент".

Ухвалою суду від 10.09.2020 відкладено розгляд заяви АТ "Сбербанк" (вх. 19572 від 14.08.2019) на 05.11.2020. Ухвалено залучити до участі у розгляді заяви АТ "Сбербанк" (вх. 19572 від 14.08.2019) як особу щодо прав та обов`язків якої існує спір - ТОВ "Торговий дім Делія". Стосовно іншого учасника аукціону, ТОВ "Мейбл Фло", перевіривши відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд встановив, що юридичну особу ТОВ "Мейбл Фло" () припинено16.09.2019.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.02.2021 у справі №922/605/15 відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви АТ "Сбербанк" (вх. 19572 від 14.08.2019) з наведених вище підстав.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М.) вказану ухвалу залишено без змін, а апеляційну скаргу АТ "Сбербанк" без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 07.06.2022 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" (попереднє найменування - Акціонерне товариство "Сбербанк") на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.02.2021 та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 у справі № 922/605/15 скасовано, справу №922/605/15 у скасованій частині направлено на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

У вказаній постанові суд касаційної інстанції зазначив наступне: відповідно до положень пункту 2 статті 59 Закону про банкрутство в оголошенні про проведення аукціону має наводиться текст договору, що укладається на аукціоні, крім умови про ціну та зазначення особи покупця, однією з обов`язкових умов якого (пункт 2 статті 50 Закону про банкрутство) є відомості про наявність або про відсутність обтяжень стосовно майна; колегія суддів касаційного суду звертає увагу на застосування частини 5 статті 59 Закону про банкрутство, згідно з якою передбачено, що якщо продажу підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира, то у характеристиці майна зазначаються, зокрема, відомості про земельну ділянку, на якій розташована будівля, споруда, право на земельну ділянку, що переходить до покупця будівлі, споруди, приміщення, квартири тощо і такі відомості повинні бути індивідуально визначеними щодо виду права землекористування, договору про набуття права оренди чи іншого майнового права; відповідно до усталених правових висновків Верховного Суду, у розумінні положень частини 2 статті 120 ЗК України, частини 1 статті 377 ЦК України, частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, право попереднього користувача земельною ділянкою припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки, відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, при цьому на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, отже, після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки; як установлено приписами частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї; Законом України від 07.07.2011 № 3613-VI Про державний земельний кадастр (який набув чинності 01.01.2013 за деякими винятками) Земельний кодекс України було доповнено статтею 79-1, яка визначає загальні засади формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав; за змістом частин першої, третьої, четвертої, сьомої вказаної статті (у редакції, чинній на момент прийняття рішення) формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування; водночас відповідно до пункту 2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Державний земельний кадастр (в редакції, чинній на момент прийняття рішення від 28.03.2019 № 7) земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера, у разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності), крім того, згідно з пунктом 10 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Державний земельний кадастр у вказаній редакції, документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними, отже, у зв`язку зі зміною земельного законодавства наведеними нормами, які в цілому набрали чинності 01.01.2013, урегульовано особливий механізм оформлення земельних ділянок, речові права на які у встановленому порядку набуто до 2004 року, з метою здійснення державної реєстрації та обліку таких земельних ділянок, а також речових прав на них (подібний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 910/21404/17, від 26.01.2022 у справі № 908/846/19); визначений нормами Закону про банкрутство порядок оголошення та повідомлення про проведення аукціону, а також вимоги до змісту оголошення про проведення аукціону на веб-сайті, направлені на забезпечення можливості прийняти участь в аукціоні з продажу майна банкрута якомога ширшому колу осіб, а також направлені на забезпечення задоволення вимог кредиторів банкрута в максимально можливому розмірі за наслідками реалізації майна банкрута за найвищою ціною; відповідно до приписів статті 62 Закону про банкрутство, організатор аукціону зобов`язаний забезпечити його фіксацію технічними засобами, організатор аукціону зобов`язаний забезпечити ведення його відеозапису, крім проведення електронних торгів, організатор аукціону зобов`язаний зберігати носії із записом аукціону протягом не менш як семи років з дня його проведення; організатор аукціону зобов`язаний негайно надавати копії записів аукціону в поширених форматах медіафайлів усім бажаючим безоплатно на наданий носій або на власний носій за умови оплати його вартості; за частиною першою, другою статті 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі; такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет), електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України Про електронні довірчі послуги; тобто, дослідження відеозапису оскарженого аукціону, здійснення та зберігання якого організатором аукціону є обов`язковим в силу приписів статті 62 Закону про банкрутство, є необхідним (обов`язковим) у разі наявності заперечень або відповідних доводів учасників справи щодо законності проведення спірного аукціону; під час апеляційного провадження одним з доводів заявника апеляційної скарги було відсутність висновку місцевого господарського суду з питання незаконності дій ТОВ "Торговий будинок "Форвард" щодо недопущення до участі в аукціоні, що відбувся 24.01.2019 ТОВ "Регіон сервіс груп"; обставина розгляду Верховним Судом касаційної скарги ТОВ "Регіон сервіс груп" на судові рішення у справі №922/605/15 (за результатами розгляду заяви ТОВ "Регіон сервіс груп" про визнання недійсним другого аукціону з продажу майна ПАТ "Харківський завод Гідропривід" по лоту №1 та його результатів, стали підставою звернення АТ "Сбербанк" до Східного апеляційного господарського суду з заявою про зупинення розгляду апеляційної скарги Банку, у задоволенні якої було відмовлено (ухвала від 15.06.2021 у справі № 922/605/15); до предмету доказування недійсності результатів аукціону, зокрема, входять встановлення обставин недотримання арбітражним керуючим та організатором аукціону вимог щодо допуску до участі в аукціоні; водночас, суд апеляційної інстанції, відхиляючи доводи АТ "Сбербанк" щодо неправомірних дій з боку ТОВ "Торговий будинок "Форвард" щодо недопущення до участі в аукціоні, посилаючись на приписи частини 6 статті 61 Закону про банкрутство, вказав на те, що Банк не скористався своїм правом на оскарження рішення організатора аукціону, що оформлене протоколом від 20.12.2018, також, відхиляючи доводи АТ "Сбербанк" щодо неправомірності дій ТОВ "Торговий будинок "Форвард" щодо недопущення до участі в аукціоні, що відбувся 24.01.2019, ТОВ "Регіон сервіс груп", вказав на те, що останній не скористався своїм правом на оскарження рішення організатора аукціону про відмову у допуску до другого повторного аукціону, у зв`язку з чим вважається, що він погодився з рішенням організатора аукціону; за висновком апеляційного суду, визнання недійсними результатів аукціону за наявності неоскарженого та не скасованого в установленому порядку законом рішення організатора аукціону щодо визначення учасників, порушує встановлений законом порядок та порушує рівність прав інших учасників, які подали в передбаченому порядку заяви на участь, визнані учасниками оспорюваного аукціону та взяли у ньому участь, втім, суд апеляційної інстанції не врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 17.06.2021 (набрала законної сили під час апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ "Сбербанк") у цій справі (№ 922/605/15), яка полягає у тому, що оскарження рішення організатора аукціону про відмову у допуску до аукціону є належним способом захисту прав та інтересів осіб, що не були допущені до участі в аукціоні, проте, АТ "Сбербанк" є у цій справі ніким іншим як учасником справи забезпеченим кредитором (вимоги забезпечені заставою майна боржника), таким чином, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що в цьому випадку судом апеляційної інстанції приписи частини 6 статті 61 Закону про банкрутство застосовані без врахування правової позиції Верховного Суду (постанові від 17.06.2021 у справі № 922/605/15).

Відповідно до ч.1 ст.316 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

За приписами ч.4 ст.236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Надаючи оцінку аргументам місцевого господарського суду згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, з урахуванням меж апеляційного перегляду у відповідності до вищенаведених приписів ст.269 ГПК України, а також з урахуванням вищенаведених висновків та вказівок Верховного Суду, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом цього спору є вимога кредитора в даній справі, АТ "Сбербанк" (назва на момент розгляду даної справи судом апеляційної інстанції АТ "МР Банк"), заявлена в межах провадження у справі про банкрутство ПАТ "Харківський завод Гідропривід" про визнання недійсним аукціону з продажу майна боржника, визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем аукціону з продажу майна ПАТ "Харківський завод Гідропривід" (Лот № 1 нежитлова будівля літ Е-5, загальною площею 13924,2 кв. м, адреса: м. Харків, вул. Мала Панасівська, буд. 1), проведеного 24.01.2019. Як було встановлено вище, провадження у справі № 922/605/15 про банкрутство ПАТ "Харківський завод Гідропривід" порушено 12.02.2015, оскаржений аукціон проведено 11.01.2019, тобто під час дії положень Закону про банкрутство. 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень якого встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Отже, враховуючи дату порушення провадження у справі № 922/605/15 про банкрутство ПАТ "Харківський завод Гідропривід", період вчинення дій з підготовки до оскарженого аукціону, а також те, що аукціон був проведений до набрання чинності КУзПБ колегія суддів зазначає, що до спірних правовідносин у цій справі мають застосовуватися положення Закону про банкрутство (у відповідній редакції).

Відповідно до положень статті 650 ЦК України (у редакції, що була чинна на дату проведення спірних торгів) особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Аналогічним чином, згідно частини 4 статті 656 ЦК України (у редакції, що була чинна на дату проведення спірних торгів), до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Отже, торги є способом укладення договору і постають як передбачена законодавством послідовність дій (процедура), вчинених організатором та учасниками торгів з метою укладення цивільно-правового чи господарського договору. Ця послідовність дій (процедура) поділяється на переддоговірну стадію і власне стадію укладення договору.

Особливості процесу, передбачені законодавством щодо проведення аукціону, полягають у сукупності дій його учасників, спрямованих на досягнення певного результату, тобто є обставиною, з настанням якої закон пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин, а тому є правочином.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів (відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.10.2019 у справі №5006/5/39б/2012).

У частині восьмій статті 44 Закону про банкрутство передбачено, що спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціону, в тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

Результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу (частина третя статті 55 Закону про банкрутство).

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду при вирішенні спору про визнання недійсними результатів торгів (аукціону) необхідним є встановлення чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону (аналогічна позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.08.2020 у справі № 922/600/17, від 28.01.2021 у справі № 922/987/16, від 09.02.2021 у справі № 5023/5507/12, від 06.04.2021 у справі № 5027/398-б/2012, від 27.04.2021 у справі № 5023/5836/12).

До предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання арбітражним керуючим та організатором аукціону вимог, які ставляться Законом про банкрутство до його проведення, зокрема, щодо порядку отримання згоди заставного кредитора на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення (стаття 42 Закону); щодо особливостей укладення договору на аукціоні (стаття 50 Закону); щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

При вирішенні спорів про визнання прилюдних торгів або аукціону недійсними, слід встановити таке: чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні прилюдних торгів або аукціону; чи вплинули ці порушення на результати торгів та аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати торгів або аукціону.

Відповідні вказівки містяться у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у даній справі.

Надаючи оцінку матеріалам справи з урахуванням вищенаведеної правової позиції суду касаційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1, ч. 4 6 ст.49 Закону про банкрутство (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів. Суб`єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники. Замовником є ліквідатор, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Законом. Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону. Організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку, основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди. Організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника аукціону.

У матеріалах справи (т. 12 а.с. 82-85) міститься клопотання представника боржника від 20.05.2016, в задоволенні якого відмовлено судом ухвалою від 21.06.2016, про затвердження в якості претендента на організатора аукціону з продажу майна боржника TOB «Торговий будинок «Форвард». До клопотання додана заява TOB «Торговий будинок «Форвард» на участь в конкурсі від 09.02.2016 №15, а також оголошення в газеті «Трибуна.Інформ» від 22.01.2016 №2 (422).

Як вбачається зі змісту заяви TOB «Торговий будинок «Форвард» на участь в конкурсі від 09.02.2016 №15, її матеріали не містять доказів надання заявником документів, що визначені ліквідатором в оголошенні в якості обов`язкових для участі в конкурсі, а саме: копій установчих або інших документів, відповідно до яких заявник має проводити аукціон; довідки, підписаної керівником юридичної особи, що містить перелік проведених аукціонів, тощо.

У матеріалах справи також відсутні документи, які б підтверджували участь у конкурсі на організатора аукціону інших осіб. У вищевказаному клопотанні (т.12, а.с.82) представник боржника вказував, що на адресу ліквідатора надійшло дві заяви про участь у конкурсі на визначення організатора аукціону (торгів), а саме: TOB «Торговий будинок «Форвард» та TOB «Альянс»; ліквідатором розглянуто та проаналізовано запропоновані суми винагороди організаторів аукціону від суми реалізації та вирішено обрати організатора аукціону, який запропонував найменшу суму винагороди, а саме, TOB «Торговий будинок «Форвард». Разом з тим, ні в додатках до вказаного клопотання, ні в інших матеріалах справи не міститься доказів на підтвердження обставин щодо участі у конкурсі TOB «Альянс», розміру запропонованої останнім суми винагороди, а також будь-яких документів, на підставі яких можна було б порівняти пропозиції учасників та дійти висновку, що TOB «Торговий будинок «Форвард» дійсно запропонувало найменшу суму винагороди.

Однак місцевий господарський суд не надав відповідним обставинам належної оцінки, зазначивши в оскаржуваній ухвалі лише про укладення договору між ліквідатором боржника та TOB «Торговий будинок «Форвард» договору від 15.02.2016 про надання послуг з проведення аукціону.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що матеріалами справи не підтверджуються обставини щодо визначення організатора аукціону на конкурсних засадах, як це передбачено нормами чинного законодавства.

15.02.2016 між ліквідатором боржника та TOB «Торговий будинок «Форвард» було укладено договір про надання послуг з проведення аукціону (т. 33, а.с. 61-62).

Відповідно до п. 1.1. договору, TOB «Торговий будинок «Форвард» прийняв на себе зобов`язання по здійсненню комплексу заходів, пов`язаних з організацією та проведенням аукціону по продажу майна банкрута - ПАТ «Харківський завод Гідропривід».

Враховуючи наведене, можна дійти висновку, що ліквідатором порушений ним же самим встановлений порядок проведення конкурсу на визначення організатора аукціону з продажу майна боржника, внаслідок чого укладений договір на організацію проведення аукціону з особою, яка не повинна бути допущена до участі в конкурсі внаслідок неподання необхідних документів. Залучення TOB «Торговий будинок «Форвард» в якості організатора аукціону до продажу майна боржника на підставі договору від 15.02.2016 суперечить вимогам ч. 2 ст. 49 Закону про банкрутство.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 51 Закону про банкрутство, за договором про проведення аукціону організатор аукціону зобов`язується за свій рахунок провести аукціон та укласти договір з його переможцем, а замовник - сплатити організаторові аукціону обумовлену договором винагороду.

До договору про проведення аукціону застосовуються правила про комісію (при укладенні на аукціоні договору організатором від свого імені) або доручення (в інших випадках), якщо інше не встановлено цим Законом.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 57 Закону про банкрутство, початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим. Початкова вартість підлягає зазначенню у договорі на проведення аукціону.

Як вбачається зі змісту п. 2.2.10 договору від 15.02.2016 між ліквідатором боржника та TOB «Торговий будинок «Форвард» про надання послуг з проведення аукціону, організатор аукціону зобов`язався укласти договір з переможцем від свого імені.

Відтак, до наведеного договору застосовуються правила про комісію, про що обґрунтовано зазначає апелянт.

Згідно зі ст. 1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Згідно з ч 3 ст 1012 ЦК України, істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

Однак договір від 15.02.2016 між ліквідатором боржника та TOB «Торговий будинок «Форвард» про надання послуг з проведення аукціону не містить такої істотної умови договору, як ціна. Вказаний договір також не містить посилання на будь-які документи, згідно з якими ліквідатором боржника була визначена початкова вартість майна і які приймаються сторонами договору в якості його невід`ємних частин.

За таких обставин, колегія суддів вважає слушними аргументи апелянта про те, що ліквідатор у відповідності до вимог ст. 49 Закону про банкрутство зобов`язаний був провести новий конкурс на визначення організатора аукціону.

Натомість, заперечення арбітражного керуючого Кошовського С.В., викладені у наданому суду першої інстанції відзиві на заяву АТ "Сбербанк" про визнання аукціонів недійсними (т.30, а.с.128), які мотивовано виключно посиланнями на сам факт укладення між ліквідатором боржника та TOB «Торговий будинок «Форвард» договору від 15.02.2016 про надання послуг з проведення аукціону (без наведення доказів, що свідчили б про проведення відповідного конкурсу з дотриманням усіх вимог чинного законодавства), не спростовують доводів заяви АТ "Сбербанк" про те, що ліквідатором фактично призначено на власний розсуд організатором аукціону ТОВ Торговий будинок Форвард. Подальше листування ліквідаторів Татіщева О.Є. та Кошовського С.В. із ТОВ Торговий будинок Форвард та укладення ними додаткових угод до договору від 15.02.2016, якими договір доповнювався умовами, зокрема, щодо початкової вартості майна, що пропонується до реалізації (т.33, а.с.63 - 74), вищенаведених обставин не змінюють.

Місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що закон не містить положень, які б у разі зміни ліквідатора, за наявності проведеного конкурсу щодо визначення організатора аукціону та укладення з такою особою договору про проведення аукціону, зобов`язували новопризначеного ліквідатора проводити новий конкурс для обрання іншого організатора аукціону.

Проте, як було встановлено вище, матеріали справи не містять доказів на підтвердження тих обставин, що ТОВ Торговий будинок Форвард було визначено організатором аукціону за результатами належно проведеного конкурсу.

Тобто, на думку колегії суддів, посилання АТ "Сбербанк" у заяві про визнання аукціонів недійсними та в апеляційній скарзі на недотримання ліквідаторами боржника вимог чинного законодавства при визначенні організатора торгів (що призвело до порушення прав кредиторів, і, зокрема, АТ "Сбербанк", на продаж майна боржника на найбільш вигідних умовах), підтвердилися в ході даного апеляційного провадження.

Заявник апеляційної скарги також посилається на наявність порушень процедури проведення аукціону в частині зазначення всіх необхідних відомостей в оголошенні про проведення аукціону.

Стосовно вказаних аргументів колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону про банкрутство якщо продажу підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира, то у характеристиці майна зазначаються план, загальна площа та житлова площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди, відомості про земельну ділянку, на якій розташована будівля, споруда, право на земельну ділянку, що переходить до покупця будівлі, споруди, приміщення, квартири тощо.

Як вбачається із оголошень про проведення повторного та другого повторного аукціону (т.30б, а.с.154 168, т.33, а.с. 109 - 126) та встановлено місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі, в оголошеннях зазначено наступне: "земельна ділянка належним чином не оформлена. Оформлення права володіння або користування (при необхідності) земельною ділянкою належним чином, покладається на покупця".

На доказ тверджень про те, що інформація про неоформленість земельної ділянки не відповідає дійсності, АТ "Сбербанк" надало суду першої інстанції копію договору № 1854 від 16.12.1998 на право тимчасового користування земельною ділянкою, укладеного боржником та Виконавчим комітетом Харківської міської ради строком до 31.12.2023 (т.30б, а.с.122). Банк зазначав, що наявність такого договору свідчить про те, що право користування земельною ділянкою є оформленим, тому відомості, зазначені в оголошенні, є неправдивими та неповними.

Місцевий господарський суд, дослідивши вказаний доказ, дійшов в оскаржуваній ухвалі висновку, що, зазначаючи в оголошенні про те, що земельна ділянка належним чином не сформована, ліквідатор не навів недостовірних відомостей, оскільки наявність договору на тимчасове користування земельною ділянкою без визначення її кадастрового номеру не свідчить про те, що земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав відповідно до положень Земельного Кодексу України; наявність договору свідчить лише про належне оформлення права користування земельною ділянкою, а не земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Проте, відповідно до усталених правових висновків Верховного Суду, у розумінні положень частини 2 статті 120 ЗК України, частини 1 статті 377 ЦК України, частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, право попереднього користувача земельною ділянкою припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки, відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, при цьому на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, отже, після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки; як установлено приписами частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї; Законом України від 07.07.2011 № 3613-VI Про державний земельний кадастр (який набув чинності 01.01.2013 за деякими винятками) Земельний кодекс України було доповнено статтею 79-1, яка визначає загальні засади формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав; за змістом частин першої, третьої, четвертої, сьомої вказаної статті (у редакції, чинній на момент прийняття рішення) формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування; водночас відповідно до пункту 2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Державний земельний кадастр (в редакції, чинній на момент прийняття рішення від 28.03.2019 № 7) земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера, у разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності), крім того, згідно з пунктом 10 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Державний земельний кадастр у вказаній редакції, документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними, отже, у зв`язку зі зміною земельного законодавства наведеними нормами, які в цілому набрали чинності 01.01.2013, урегульовано особливий механізм оформлення земельних ділянок, речові права на які у встановленому порядку набуто до 2004 року, з метою здійснення державної реєстрації та обліку таких земельних ділянок, а також речових прав на них (подібний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 910/21404/17, від 26.01.2022 у справі № 908/846/19) відповідну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у даній справі №922/605/15.

Надаючи оцінку договору № 1854 від 16.12.1998 на право тимчасового користування земельною ділянкою, укладеному боржником та Виконавчим комітетом Харківської міської ради строком до 31.12.2023, копію якого АТ "Сбербанк" надало суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що, з урахуванням вищенаведених висновків Верховного Суду, вказаний доказ дійсно свідчить про те, що відповідна земельна ділянка є сформованою (незалежно від присвоєння кадастрового номеру), оскільки право власності (користування) на неї виникло до 2004 року. Як зазначає апелянт, право тимчасового користування ПАТ «Харківський завод Гідропривід» вищенаведеною земельною ділянкою було припинено тільки в 2020 році на підставі п. 4 додатку №2 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» від 26.02.2020 № 2018/20. Тобто, на момент публікації відповідних оголошень у 2018 році таке право існувало доказів протилежного матеріали справи не містять.

Окрім того, як правомірно вказує апелянт у скарзі, суд першої інстанції в якості підстави для відхилення вищенаведених доводів АТ "Сбербанк" зазначає про те, що земельна ділянка не сформована, тоді як у ч. 5 ст. 59 Закону про банкрутство йдеться не виключно про відомості щодо сформованості земельної ділянки (саме шляхом присвоєння їй кадастрового номера), а взагалі про необхідність зазначення в оголошенні про проведення аукціону відомостей про земельну ділянку, на якій розташована будівля, споруда.

Як було встановлено вище, зазначені в оголошеннях відомості про те, що земельна ділянка належним чином не оформлена, спростовуються наданим АТ "Сбербанк" доказом (договором №1854 від 16.12.1998 на право тимчасового користування земельною ділянкою), отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що оголошення дійсно містили неповні та недостовірні відомості, що не відповідає вимогам, встановленим ч. 1, 5, 8 ст. 59, ч. 4 ст. 66 Закону про банкрутство.

Враховуючи, що питання юридичного оформлення права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться об`єкт нерухомості, що є предметом продажу, потребують додаткового врегулювання після вчинення правочину з відчуження такого об`єкта, колегія суддів вважає, що наявність в оголошенні недостовірної інформації про неоформленість земельної ділянки і про те, що відповідне оформлення покладається на покупця, є обставиною, що із великою вірогідністю спричинила зниження інтересу покупців до відповідного об`єкта нерухомості, мінімізацію конкуренції між потенційними покупцями, внаслідок чого лот №1 було реалізовано не за найвищою ціною. На думку колегії суддів, зазначене свідчить про порушення прав та інтересів кредиторів у даній справі, зокрема, апелянта, Акціонерного товариства Міжнародний резервний банк (попередня назва - Акціонерне товариство Сбербанк).

У відповідності до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 06.02.2020 у справі №911/1528/15, встановлення судами обставин щодо відсутності в оголошенні індивідуальних даних, необхідних для визначення змісту права на земельну ділянку (в порушення вимог ч. 5 ст. 59 Закону про банкрутство,) є достатніми правовими підставами для визнання недійсним як результату проведеного аукціону, так і договору купівлі-продажу майна боржника, укладеного за наслідками проведення аукціону.

Іще однією підставою для визнання спірних правочинів недійсними АТ Сбербанк у поданій до суду першої інстанції заяві зазначало ту обставину, що при проведенні аукціонів не було забезпечено рівності потенційних учасників, що виявилось у безпідставному недопущенні до участі в торгах ТОВ "Комфортні метри" та ТОВ "Регіон Сервіс Груп", чим звужено коло учасників аукціону, що призвело до неналежної конкуренції в торгах.

Стосовно доводів АТ Сбербанк щодо безпідставного недопущення ТОВ "Комфортні метри" до участі в торгах, місцевий господарський суд послався на ті обставини, що ТОВ "Комфортні метри" у січні 2019 року в межах провадження в даній справі про банкрутство зверталося до Господарського суду Харківської області із заявою, в якій просило визнати протиправними та скасувати рішення ТОВ "Торговий будинок "Форвард", оформлене у вигляді протоколу про визначення учасників аукціону від 20.12.2018, згідно з яким відмовлено заявнику ТОВ "Комфортні метри" в допуску до участі в аукціоні, призначеному на 03.01.2019. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.09.2020, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2020, відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви ТОВ "Комфортні метри"; судом встановлено, що заява ТОВ "Комфортні метри" не містила всіх зазначених у повідомленні додатків, рішення організатора аукціону, оформлене протоколом про визначення учасників 20.12.2018, яким відмовлено ТОВ "Комфортні метри" в допуску до участі в аукціоні, призначеного 03.01.2019, є обґрунтованим та відповідає вимогам Закону. Підстави для скасування такого рішення та визнання його протиправним відсутні.

Щодо посилань АТ Сбербанк на безпідставне недопущення до участі в торгах ТОВ "Регіон Сервіс Груп", господарський суд в оскаржуваній ухвалі також послався на те, що відповідні питання вже розглянуті судовими рішеннями, які набрали чинності, а саме, вказав, що ТОВ "Регіон Сервіс Груп" у лютому 2019 року в межах провадження в даній справі про банкрутство зверталося до Господарського суду Харківської області із заявою, в якій просило визнати недійсним другий повторний аукціон з продажу майна ПАТ "Харківський завод Гідропривід", лот № 1: нежитлова будівля літ "Е-5" загальною площею 13924,2 кв. м., що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1, який відбувся 24.01.2019 в м. Харків, організатор аукціону ТОВ "Торговий будинок "Форвард", а також визнати недійсними результати вказаного аукціону. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.10.2020, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2021, відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви ТОВ "Регіон Сервіс Груп".

За таких обставин, із посиланням на ч.4 ст.75 ГПК України, господарський суд в оскаржуваній ухвалі від 18.02.2021 зазначив, що суд не вважає за можливе здійснювати переоцінку встановлених зазначеними вище судовими рішеннями обставин.

Разом з тим, на думку колегії суддів, відповідний висновок не узгоджується з приписами ч.4 ст.75 ГПК України, у якій не йдеться про можливість або неможливість здійснення оцінки (переоцінки) судом обставин справи, а зазначено виключно про те, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Окрім того, вищезазначений висновок суперечить вимогам ч. 7 ст. 75 ГПК України, відповідно до якої правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 7.10 постанови від 01.09.2020 у справі № 907/29/19, формулюючи висновок щодо необхідності чіткого розмежування обставин, що мають преюдиціальне значення, та правової оцінки судом обставин, зазначила, що обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом життєвими обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо.

Окрім того, згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 07.06.2022 у даній справі № 922/605/15, який Східний апеляційний господарський суд враховує при новому розгляді справи, оскарження рішення організатора аукціону про відмову у допуску до аукціону є належним способом захисту прав та інтересів осіб, що не були допущені до участі в аукціоні, проте, АТ "Сбербанк" є у цій справі ніким іншим як учасником справи забезпеченим кредитором (вимоги забезпечені заставою майна боржника).

Тобто, при розгляді заяви АТ "Сбербанк" про визнання спірних правочинів недійсними місцевий господарський суд мав оцінити всю сукупність обставини щодо допуску (та правомірності або неправомірності недопуску) учасників до спірних торгів на предмет дотримання права кредиторів (зокрема, АТ "Сбербанк") на здійснення реалізації майна боржника за найвищою ціною. Натомість, місцевий господарський суд обмежився лише посиланням на ту обставину, що в інших провадженнях у цій же справі про банкрутство вже розглядалися відповідні заяви вищевказаних учасників, не допущених до участі в торгах. При цьому, якщо стосовно ТОВ "Комфортні метри" в оскаржуваній ухвалі зазначено, що, як встановлено судовими рішеннями, що набрали законної сили, заява ТОВ "Комфортні метри" не містила всіх зазначених у повідомленні додатків, то стосовно ТОВ "Регіон Сервіс Груп" в оскаржуваній ухвалі взагалі не наведено обставин, які були встановлені в ході судового розгляду заяви вказаного товариства про визнання недійсним аукціону та його результатів і які, на думку суду першої інстанції, свідчили б про правомірність недопуску вказаного товариства до участі у спірному аукціоні.

Тобто фактично місцевим господарським судом не було розглянуто один із ключових аргументів заяви АТ "Сбербанк" щодо незабезпечення рівності потенційних учасників спірного аукціону.

Надаючи оцінку вказаному доводу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до змісту оголошення організатора аукціону, ТОВ "Торговий будинок "Форвард", вих.№116 від 03.12.2018 (т. 33 а.с. 118-124), заява на участь в аукціоні складається в довільній формі державною мовою і повинна містити зазначені в повідомленні про проведення аукціону такі відомості: найменування, організаційно-правова форма, місцезнаходження поштова адреса заявника (для юридичної особи); прізвище ім`я, по батькові, паспортні дані, відомості про місце проживання заявника (для фізичної особи); номер контактного телефону, адреса електронної пошти заявника. Заява на участь в аукціоні повинна містити також відомості про наявність або відсутність заінтересованості заявника стосовно боржника, кредиторів, замовника, організатора аукціону та про характер цієї заінтересованості у разі її наявності. До заяви на участь в аукціоні повинні додаватися копії таких документів: а) для юридичної особи (завірені їх печатками): виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; довідки органу державної статистики про включення до ЄДРПОУ; свідоцтво платника податку; паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера уповноваженої особи; довідка про банківські та інші реквізити підприємства; документа, що підтверджує повноваження особи на здійснення дій від імені заявника; документа про сплату гарантійного внеску.

ТОВ "Комфортні метри" було подано організаторові аукціону, ТОВ "Торговий будинок "Форвард", заяву (з додатками) на участь у вказаному аукціоні щодо лоту №1 (т.34, а.с. 1 - 38). Дослідивши вказаний доказ, колегія суддів зазначає, що додатки до заяви не містять одного з документів, про необхідність надання якого зазначено в оголошенні від 03.12.2018, а саме свідоцтва платника податків. Ці обставини було також встановлено ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.09.2020 в даній справі (на яку послався місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі від 18.02.2021). У вказаній ухвалі суд також зазначив, що відповідно до наявної в матеріалах справи копії оголошення про проведення аукціону до всіх бажаючих взяти участь в аукціоні встановлені однакові вимоги: з текстом оголошення та вимогами щодо заяви та додатків до неї мали змогу ознайомитися всі бажаючі; за висновком суду, матеріали справи не містять доказів того, що до заявника ТОВ "Комфортні метри" висунуті особливі вимоги, отже, відсутні підстави вважати, що організатором аукціону висунуті дискримінаційні вимоги до заявника як до конкретної особи, які зашкодили йому виконати такі вимоги.

Разом з тим, у вказаній ухвалі не встановлювалися та не досліджувалися обставини, яким чином організатор оцінював заяви всіх потенційних учасників аукціону на предмет дотримання такої вимоги як надання свідоцтва платника податків.

Як вбачається із заяви ТОВ "Мейбл Фло", допущеного до участі у спірному аукціоні 24.01.2019 (що проводився згідно з оголошенням вих.№126 від 21.12.2018, т.33, а.с. 130, із аналогічними вимогами до потенційних учасників) та в подальшому визнаного його переможцем, в переліку додатків до вказаної заяви (т.34, а.с. 39) зазначено: "належним чином завірена копія довідки про взяття на облік платника податку ТОВ "Мейбл Фло", водночас до заяви додано копію не довідки, а листа ГУ ДФС України у Харківській області від 20.12.2018 із заголовком "про надання інформації" (т.34, а.с.43), адресованого ТОВ "Мейбл Фло", у якому податковий орган повідомляє, що станом на 20.12.2018 ТОВ "Мейбл Фло" перебуває на обліку та є платником податку на прибуток на загальних підставах.

Відповідно до матеріалів заяви ТОВ "Торговий дім Делія", також допущеного до участі в аукціоні 24.01.2019, заявником надано копію витягу з реєстру платників податку на додану вартість стосовно ТОВ "Торговий дім Делія" (т.34, а.с. 50, 53).

Тобто фактично жодним із потенційних учасників аукціонів з продажу майна боржника не було надано такого документа як "свідоцтво платника податків", натомість ними на власний розсуд надавалися докази на підтвердження статусу платника податків. Колегія суддів зазначає, що відповідна умова, вказана в оголошеннях організатора аукціону, дійсно не є дискримінаційною, вона однакова для всіх учасників (про що й зазначено в ухвалі Господарського суду Харківської області від 10.09.2020, на висновки якої послався суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 18.02.2021 в даній справі). Разом з тим, на думку колегії суддів, ця умова сформульована некоректно, оскільки, як обґрунтовано вказує апелянт, станом на дату складання повідомлення про проведення аукціону існування такого документа як свідоцтво платника податків не було передбачено чинним законодавством.

Водночас відповідні дані щодо реєстрації особи як платника податків станом на час публікації оголошення та проведення спірного аукціону містилися в загальному доступі, зокрема, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зокрема, згідно з витягом із вказаного реєстру, доданим до заяви ТОВ "Комфортні метри" про участь в аукціоні (т.34, а.с.6), вказане товариство перебуває на обліку в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві як платник податків та як платник єдиного внеску.

Тобто фактично ТОВ "Комфортні метри" надало організаторові аукціоні належні докази на підтвердження того, що вказане товариство є платником податків. Відповідно, відмова у допуску його до участі в аукціоні виключно з підстав ненадання "свідоцтва платника податків" (з огляду на те, що документ із такою назвою не надавався й іншими потенційними учасниками), на думку колегії суддів, свідчить про обґрунтованість доводів АТ "Сбербанк" щодо безпідставного та штучного звуження організатором аукціону кола його учасників.

Із матеріалів справи вбачається, що аукціон з продажу майна підприємства ПАТ Харківський завод Гідропривід (а саме: Лот № 1 нежитлова будівля літ. Е-5 загальною площею 13294,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1), який був призначений на 03.01.2019 визнано таким, що не відбувся з причин наявності на торгах лише одного учасника. Тобто, необґрунтована відмова організатора аукціону в допуску ТОВ "Комфортні метри" до участі в аукціоні призвела до подальшого невиправданого затягування процедури продажу вказаного лоту, що також не відповідає інтересам кредиторів у даній справі.

Щодо обставин, пов`язаних із недопущенням ТОВ "Регіон Сервіс Груп" до участі в аукціоні, колегія суддів зазначає, що, як було встановлено вище, згідно з протоколом про визначення учасників аукціону від 20.12.2018 (т.34, а.с.193), визнано ТОВ Регіон Сервіс Груп учасником аукціону, призначеного на 03.01.2019.

Проте, як встановлено вище, вказаний аукціон визнано таким, що не відбувся, про що 21.12.2018 на сайті Вищого господарського суду України організатором аукціону розміщено відповідне повідомлення, а 22.12.2018 ним опубліковано оголошення про проведення 24.01.2019 о 10:00 годині другого повторного аукціону з продажу майна боржника (лот №1).

З метою участі у вказаному аукціоні ТОВ Регіон Сервіс Груп 28.12.2018 подало заяву з додатками (т.34, а.с. 61 94), однак відповідно до протоколу визначення учасників від 18.01.2019 (т.34, а.с.195) до участі в аукціоні 24.01.2019 допущено: ТОВ Торговий дім Делія та ТОВ Мейбл Фло, яких визнано учасниками аукціону. Відмовлено ТОВ Регіон Сервіс Груп в допуску до участі в аукціоні з наступних причин: заява на участь в аукціоні і документи, що додавалися до неї, не відповідають вимогам, встановленим Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом і вказаним у повідомленні про проведення аукціону.

У чому полягає вказана невідповідність не конкретизовано ні в протоколі визначення учасників від 18.01.2019, ні у наданому ТОВ "Торговий будинок "Форвард" відзиві на заяву АТ "Сбербанк" (т.30а, а.с.3,4), в якому організатор аукціону обмежився загальними твердженнями про те, що наведене, зокрема, у протоколі від 18.01.2019 формулювання причини відмови в допуску до участі в аукціоні відповідає вимогам ст.61 Закону про банкрутство.

Місцевим господарським судом на підставі матеріалів справи також не було з`ясовано всіх обставин, що мають значення для розгляду заяви АТ "Сбербанк" про визнання спірних правочинів недійсними, а саме: в чому полягала невідповідність заяви ТОВ Регіон Сервіс Груп та додатків до неї встановленим вимогам (і яким саме вимогам), враховуючи, що матеріали попередньої заяви цього ж товариства на участь в аукціоні, призначеному на 03.01.2019, було визнано достатніми для допуску ТОВ Регіон Сервіс Груп до участі у вказаному аукціоні (який в подальшому визнано таким, що не відбувся).

Відповідно, місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі не зроблено висновку, чи правомірно ТОВ "Торговий будинок "Форвард" відмовило ТОВ Регіон Сервіс Груп у допуску до участі в аукціоні 24.01.2019. Натомість господарський суд послався на висновки ухвали Господарського суду Харківської області від 06.10.2020, постановленої за результатами розгляду заяви ТОВ "Регіон Сервіс Груп" про визнання недійсним аукціону 24.01.2019.

Проте, як вбачається із вказаної ухвали від 06.10.2020, судом не надавалася оцінка правомірності відмови організатора в допуску ТОВ "Регіон Сервіс Груп" до участі в аукціоні, оскільки, виходячи зі змісту заяви ТОВ "Регіон Сервіс Груп", відповідні обставини не входили до предмету доказування. А саме, в ухвалі від 06.10.2020 судом наведено наступне мотивування: під час розгляду вимог про визнання недійсними результатів аукціону та укладеного за його наслідками договору, судом досліджуються та оцінюються обставини проведення такого аукціону та дотримання вимог закону при його проведенні та укладенні договору, натомість, при розгляді вимог про визнання недійсним та скасування рішення організатора аукціону про визначення учасників аукціону, судом досліджуються обставини дотримання порядку подання заяв на участь, їх відповідність встановленим до них вимогам та обґрунтованість їх оцінки організатором аукціону. Мотиви прийняття заяв чи відхилення; при зверненні із заявою про скасування рішення організатора аукціону про недопуск до участі в аукціоні (реєстрації як учасника) заявник повинен довести належними та допустимим доказами те, що дії організатора аукціону є неправомірними та те, що подана учасником заява відповідає встановленим до неї вимогам або те, що організатором аукціону встановлені дискримінаційні обмеження щодо конкретного учасника поряд з тим, що до інших учасників таких вимог не висувалось, отже, законодавцем встановлено певний порядок дій особи, яка вважає своє право порушеним; у разі, якщо особа вважає порушеним своє право на участь в аукціоні у зв`язку з тим, що на її думку, організатором аукціону необґрунтовано та безпідставно відмовлено у реєстрації її заявки на участь в аукціоні та не визнано її учасником аукціону, то законодавець перебачив у такому випадку право такої особи оскаржити саме відповідне рішення організатора аукціону, яким на думку такої особи порушується її право на участь. Суд першої інстанції, встановивши, що ТОВ "Регіон Сервіс Груп" не звернувся до організатора аукціону та до суду у передбачений законом спосіб за захистом своїх прав із заявою про скасування рішення про визначення учасників аукціону, дійшов висновку, що заявником не наведено та не доведено підстав, з якими закон пов`язує можливість визнання недійсними результатів аукціону, а викладені заявником підстави стосуються його незгоди з рішенням організатора аукціону про визначення учасників аукціону, можливість оскарження якого передбачено законом окремо від результатів аукціону та може бути самостійною вимогою.

А відтак, на думку колегії суддів, в оскаржуваній ухвалі від 18.02.2021 у даній справі місцевий господарський суд безпідставно послався на висновки ухвали від 06.10.2020, які стосувалася іншого предмета спору (визнання недійсним аукціону, а не оскарження відмови організатора заявникові, ТОВ "Регіон Сервіс Груп") і в які не містять жодної преюдиції у розумінні ст.75 ГПК України для розгляду заяви кредитора, АТ "Сбербанк", що посилається на наявність порушень при визначенні організатором кола учасників аукціону.

При цьому власних висновків господарського суду на підставі матеріалів справи (щодо правомірності або неправомірності вищенаведених тверджень АТ "Сбербанк") оскаржувана ухвала від 18.02.2021 не містить, тоді як відповідні висновки суду мали бути зроблені незалежно від того, чи зверталося ТОВ Регіон Сервіс Груп до організатора аукціону або до суду із вимогою про оскарження рішення організатора аукціону про визначення учасників аукціону, викладеного в протоколі визначення учасників від 18.01.2019 оскільки таку вимогу заявив кредитор у справі. Зазначене узгоджується із вказівками, наданими Верховним Судом у постанові від 07.06.2022 у даній справі.

Відповідно, фактичне ухилення господарського суду від розгляду заяви АТ "Сбербанк" в цій частині, на думку колегії суддів, свідчить про порушення прав вказаного товариства як кредитора в даній справі.

Надаючи оцінку матеріалам заяви ТОВ Регіон Сервіс Груп від 28.12.2018 (т.34, а.с. 61 94) на предмет її відповідності вимогам, установленим організатором в оголошенні про проведення аукціону від 24.01.2019, колегія суддів не вбачає очевидних підстав для висновку про невідповідність заяви встановленим вимогам. Доводів в обґрунтування таких підстав ні учасниками даного провадження (зокрема, організатором аукціону, ТОВ "Торговий будинок "Форвард"), ні господарським судом в оскаржуваній ухвалі від 18.02.2021, не наведено.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів зазначає, що посилання АТ "Сбербанк" на незабезпечення рівності потенційних покупців при здійсненні продажу майна банкрута, штучне звуження кола учасників аукціону, знайшли підтвердження в ході апеляційного провадження. Відповідні обставини, на думку колегії суддів, як і інші порушення, про які було зазначено вище, свідчать про недотримання при підготовці та здійсненні продажу майна боржника прав кредиторів (зокрема, АТ "Сбербанк") на продаж такого майна за найвищою ціною.

Як уже зазначалося, відповідно до правової позиції Верховного Суду, до предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання арбітражним керуючим та організатором аукціону вимог, які ставляться Законом про банкрутство до його проведення, зокрема, щодо порядку отримання згоди заставного кредитора на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення (стаття 42 Закону); щодо особливостей укладення договору на аукціоні (стаття 50 Закону); щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

Тобто, виходячи зі змісту вказаних законодавчих норм та практики суду касаційної інстанції щодо їх застосування, для визнання недійсними результатів аукціону не є обов`язковою умовою наявність усього комплексу можливих порушень, натомість достатньо встановлення одного з них.

Так, в ході нового апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом встановлено обґрунтованість посилання апелянта на такі обставини як: недотримання ліквідаторами боржника вимог чинного законодавства при визначенні організатора торгів; наявність порушень процедури проведення аукціону в частині зазначення всіх необхідних відомостей в оголошенні про проведення аукціону; незабезпечення рівності потенційних покупців при здійсненні продажу майна банкрута, штучне звуження кола учасників аукціону що в сукупності призвело до порушення прав кредиторів, і, зокрема, АТ "Сбербанк", на продаж майна боржника на найбільш вигідних умовах.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши і інші аргументи заявника скарги, з урахуванням Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", відповідно до якого пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи зазначає, що вищенаведені аргументи апелянта, яким вище було надано детальну оцінку, є достатньою підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду від 18.02.2021 в даній справі та для задоволення вимог заявника про визнання недійсними повторного та другого повторного аукціонів з продажу майна боржника (лоту №1).

АТ "Сбербанк" також просило суд першої інстанції визнати недійсними результати другого повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Харківський завод Гідропривід" Лот № 1 оформлені у вигляді протоколу проведення аукціону по Лоту № 1, договору купівлі-продажу нерухомого майна Лоту № 1, акту приймання передачі нерухомого майна Лот № 1, свідоцтва про право на власність (у задоволенні вказаних вимог місцевий господарський суд відмовив в оскаржуваній ухвалі, зазначивши, що вони є похідними від основної вимоги про визнання недійсним другого повторного аукціону з продажу майна боржника (лоту №1), яку господарський суд визнав необґрунтованою.

Разом з тим, враховуючи, що в ході даного провадження з нового апеляційного розгляду справи було встановлено наявність підстав для визнання недійсними повторного та другого повторного аукціонів з продажу майна боржника (лоту №1), колегія суддів зазначає, що задоволенню підлягають і відповідні похідні вимоги: про визнання недійсними договору купівлі-продажу нерухомого майна Лоту № 1, акту приймання передачі нерухомого майна Лот № 1, свідоцтва про право на власність.

Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 14.09.2022 у справі № б8/180-11 (911/1704/21), в якій суд касаційної інстанції визнав правомірним висновок судів першої та апеляційної інстанції, що наслідком визнання результатів аукціону недійсними є визнання недійсним укладеного за його наслідками договору купівлі-продажу відповідно до статті 55 Закону про банкрутство, а відтак вказаний договір підлягає визнанню недійсним, так само як і видані на його підставі свідоцтва про право власності. Аналогічну правову позицію викладено і в постановах Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 910/21182/15 (910/16832/19), від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18 (910/4866/21), в яких зазначено, що у разі встановлення підстав для визнання недійсними результатів торгів не можна обмежувати захист прав і законних інтересів позивача лише констатацією такої недійсності й відмовляти у задоволенні вимог про визнання недійсним акту державного виконавця, складеного за результатами таких торгів, та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, виданого на підставі відповідного акту.

Щодо останньої вимоги, викладеної в заяві АТ "Сбербанк" - про повернення у власність боржника ПАТ "Харківський завод Гідропривід" нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі літ Е-5 загальною площею 13924,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, буд.1 - колегія суддів зазначає, що, як вбачається з заяви, у ній жодним чином не мотивовано правову природу вказаної вимоги, не наведено посилань на норми чинного законодавства, якими було б передбачено вчинення судом такої дії в процедурі банкрутства як повернення майна у власність боржника на вимогу кредитора. Відповідного мотивування не наведено і в апеляційній скарзі.

У судовому засіданні 04.10.2022 представник апелянта надав усні пояснення, зазначивши, що просить суд про витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки воно вибуло з володіння боржника поза волею останнього, внаслідок недійсних правочинів, а в подальшому було перепродане.

Разом з тим, апелянтом не конкретизовано (ні письмово, ні усно), у кого саме слід витребувати майно на користь боржника.

Окрім того, відповідно до ст.387, 388 ЦК України, право на витребування майна із чужого незаконного володіння та від добросовісного набувача належить власникові майна, тоді як АТ "Сбербанк" таким власником не є.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98). Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №925/642/19, пункт 99 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі №910/10011/19, постанова Верховного Суду від 30.08.2022 у справі № 920/750/20 тощо).

Також, згідно з ч.2 ст. 45 ГПК України позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Тобто будь-яка особа, яка вважає своє право (інтерес) порушеним, невизнаним чи оспорюваним, має право звернутися до суду та набуває процесуального статусу позивача у відповідній справі після відкриття судом провадження у ній. Недоведеність права вимоги особи, яка вважає своє право порушеним, є підставою для відмови в задоволенні позову. Відповідну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 905/386/18.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви АТ "Сбербанк" в частині вимог про повернення у власність боржника ПАТ "Харківський завод Гідропривід" нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі літ Е-5 загальною площею 13924,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, буд.1.

З урахуванням викладеного вище, керуючись п.2 ч.1 статті 275, п.1, 2 ч.1 статті 277, статтями 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Міжнародний резервний банк (попередня назва - Акціонерне товариство Сбербанк), м.Київ, задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.02.2021 у справі №922/605/15 скасувати.

Заяву Акціонерного товариства "Сбербанк" (вх. 19572 від 14.08.2019), задовольнити частково.

Визнати недійсним повторний аукціон з продажу майна ПАТ "Харківський завод Гідропривід" Лот № 1 нежитлова будівля літ Е-5, загальною площею 13924,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, буд.1;

Визнати недійсним другий повторний аукціон з продажу майна ПАТ "Харківський завод Гідропривід" Лот № 1 нежитлова будівля літ Е-5 загальною площею 13924,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, буд.1, та результати другого повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Харківський завод Гідропривід" Лот № 1, оформлені у вигляді протоколу проведення аукціону по Лоту № 1, договору купівлі-продажу нерухомого майна Лоту № 1, акту приймання-передачі нерухомого майна Лот № 1, свідоцтва про право на власність.

У задоволенні заяви в частині вимог про повернення у власність боржника ПАТ "Харківський завод Гідропривід" нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі літ Е-5 загальною площею 13924,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, буд.1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13.10.2022

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна