ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2022 Справа № 904/2398/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоустановка", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП ЕНЕРГО УКРАЇНА", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в розмірі 101 084,79 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОУСТАНОВКА" (надалі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП ЕНЕРГО УКРАЇНА" (надалі - Відповідач) про стягнення заборгованості в загальному розмірі 101 084,79 грн. з яких: 75 000,00 грн. - сума основної заборгованості; 1 221,99 грн. - 3% річних; 24 862,80 - втрати від інфляції.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №1012020 від 01.06.2020 в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

В порушенням вимог ухвали суду від 19.08.2022, яка отримана відповідачем 19.08.2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, останній відзив на позовну заву не надав, в зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч.4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергоустановка" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОП ЕНЕРГО УКРАЇНА" (покупець, відповідач) укладено договір поставки №1012020 (далі - договір).

Згідно п. 1.1. договору, постачальник бере на себе зобов`язання поставити і передати у власність покупця товари виробничо-технічного призначення, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар в строки і на умовах даного договору.

Пунктом 2.1 договору, визначено, що поставка товару може здійснюватись партіями. Під партією товару слід розуміти ту кількість товару, яка вказана у відповідній видатковій накладній в межах погодженого сторонами наданого покупцем замовлення та виставленого постачальником рахунку.

Відповідно до п. 2.2. договору, асортимент товару, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю товару, загальна вартість товару узгоджується сторонами та вказується у рахунках та видаткових накладних, які являються специфікацією в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та складають невід`ємну частину цього договору.

Кількість та асортимент товару на кожну окрему партію поставки передбачається в замовленні покупця та видаткових документах на товар (пункт 2.3 договору).

Моментом поставки вважається дата приймання-передачі товару згідно умов даного договору та чинного в Україні законодавства (пунктом 5.1 договору).

Пунктом 6.1. договору, покупець оплачує поставлений постачальником товар за цінами, зафіксованими у рахунку на дату виставлення рахунку на кожну окрему партію товару на умовах, визначених в даному договорі.

Загальна сума кожної окремої поставки зазначається в рахунках та накладних документах. Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюється в безготівковому порядку в національній валюті України. (п.п. 6.2. , 6.3 договору.)

Пунктом 6.4. договору визначено, що оплата товару покупцем проводиться протягом 30 календарних днів з моменту постачання товару покупцю.

Загальна вартість договору складається з суми вартості партій товарів, поставлених постачальником і оплачених покупцем протягом строку дії цього договору (пункт 6.6 договору).

Відповідно до п.11.2 договору, даний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє по 31.01.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

На виконання умов договору, постачальник поставив покупцю товар на загальну суму 185 377,93 грн., що підтверджується видатковими накладними: №306.0041 від 03.06.2020 на суму 9 526,04грн., №406.0014 від 04.06.2020 на суму 77 362,64грн.; №506.0015 від 05.06.2020 на суму 1611,19грн.; № 906.0035 від 09.06.2020 на суму 25 291,01грн.; №1806.0049 від 18.06.2020 на суму 1673,63грн.; №2306.0040 від 23.06.2020 на суму 2 819,20грн.; №2506.0030 від 25.06.2020 на суму 953,23грн.; №2506.0014 від 25.06.2020 на суму 12 856,27грн.; №2506.0013 від 25.06.2020 на суму 635,76 грн.; №3006.0016 від 30.06.2020 на суму 9 722,86грн.; №3006.0032 від 30.06.2020 на суму 70,96 грн.; №2707.0052 від 27.07.2020 на суму 14 425,10 грн.; №2807.0039 від 28.07.2020 на суму 2 433,59грн.; №2807.0049 від 28.07.2020 на суму 1063,92грн.; №2907.0043 від 29.07.2020 на суму 7885,48грн.; №3007.0040 від 30.07.2020 на суму 654,31грн.; №508.0047 від 05.08.2020 на суму 4 266,91грн.; №1008.0001 від 10.08.2020 на суму 1 596,00грн.; №1008.0002 від 10.08.2020 на суму 42,34 грн.; №2808.0031 від 28.08.2020 на суму 5 012,54 грн.; №2808.0046 від 28.08.2020 на суму 2 607,34 грн.; №2511.0025 від 25.11.2020 на суму 2 491,85 грн.; №2511.0026 від 25.11.2020 на суму 376,02 грн. та виставив рахунки для оплати по замовленню №7999 від 29.05.2020, №8118 від 01.06.2020, №9465 від 23.06.2020, №9705 від 26.06.2020, №11485 від 24.07.2020, №11850 від 30.07.2020, №12136 від 04.08.2020, №12331 від 06.08.2020, №13592 від 28.08.2020, №18665 від 16.11.2020, №19318 від 24.11.2020.

Відповідач зобов`язання з оплати поставленого товару виконав частково, сплативши на користь Позивача суму в розмірі 110 377,93 грн., внаслідок чого, заборгованість на час звернення з позовом до суду склала суму 75 000,00 грн. За доводами Позивача, зазначена сума заборгованості виникла через несплату товару, одержаного відповідачем на підставі видаткових накладних: №406.0014 від 04.06.2020 на суму 61 992,32 грн., №506.0015 від 05.06.2020 на суму 1611,19 грн., №1806.0049 від 18.06.2020 на суму 1673,63 грн., № 3006.0016 від 30.06.2020 на суму 9 722,86грн.

На час розгляду справи, доказів сплати заборгованості в зазначеному розмірі суду не надано.

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем складено розрахунок 3% річних за загальний період прострочення з 03.07.2020 по 05.08.2022, за яким розмір відповідних нарахувань склав суму 1 221,99 грн. Крім того, позивачем розраховано інфляційні втрати за період з 03.07.2020 року по 05.08.2022 року в розмірі 24 862,80 грн.

Судом здійснено перевірку нарахування позивачем інфляційних втрат та встановлено, що розрахунок відповідних втрати здійснено правильно.

Щодо наданого позивачем розрахунку 3% річних, то після його перевірки судом встановлено, що позивачем не правильно проведено нарахування, зокрема, не враховано правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 920/200/16, згідно з яким, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення нарахувань відсотків річних. Також, позивачем неправильно визначено початок періоду прострочення з урахуванням п. 6.4 договору (30 календарних днів з моменту постачання товару покупцю).

За підрахунками суду, здійсненими з урахуванням наведених вище вимог та враховуючи межі заявленого позивачем періоду, розмір процентів річних складає суму 5 133,84 грн.

Враховуючи те, що суд обмежений в праві виходу за межі заявлених позовних вимог (ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України), вимоги в частині стягнення відсотків річних підлягають задоволенню в заявленому розмірі - 1 221,99 грн.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем зобов`язання за договором поставки є підставою для стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 75 000,00 грн., трьох процентів річних у розмірі 1 221,99 грн., інфляційних втрат у розмірі 24 862,80 грн.

Враховуючи приписи ст. 129 України, витрати зі сплати судового збору в повному обсязі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77-79, 86, 129, 233, 236-241, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП ЕНЕРГО УКРАЇНА" (49000, м. Дніпро, вул. Івана Езау, буд. 17-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоустановка" (69006, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 15, ) основну заборгованість в розмірі 75 000,00 грн., три проценти річних у розмірі 1 221,99 грн., інфляційні втрати в розмірі 24 862,80 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 481,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ліпинський