ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" жовтня 2022 р. Cправа № 902/674/22

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" (вул. Євгена Коновальця, буд. 32Г, приміщ. 249, м. Київ, 01133)

до: Фізичної особи-підприємця Волошко Андрія Юрійовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 56 369 грн,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" подано позов до Фізичної особи-підприємця Волошко Андрія Юрійовича про стягнення 56 369 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором №ПМ-4337 на проведення рекламної (их) кампанії(й) від 15.05.2020 в частині повної та своєчасної оплати вартості проведеної рекламної кампанії, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" заявлено до стягнення з Фізичної особи-підприємця Волошко Андрія Юрійовича 56 369 грн, з яких: 39 204 грн - основного боргу; 857,48 грн - пені; 16 335 грн - штрафу.

Ухвалою суду від 08.08.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/674/22 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій.

Так, учасники справи скористалися правом на подання заяв по суті спору: відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 45-92, т. 1) та заперечення на відповідь на відзив (а.с. 101-110, т. 1); позивачем - відповідь на відзив відповідача (а.с. 93-100, т. 1).

Суть заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, зводиться до того, що позивач вартість непроведеної рекламної кампанії за період з березня по липень 2022 року трактує як основну заборгованість, а не заборгованість і штраф.

Крім того, відповідач вказує, що у зв`язку із дією форс-мажорних обставин під час виконання своїх зобов`язань за Договором внаслідок військової агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року на території України та введенням воєнного стану не зміг своєчасно виконати зобов`язання по оплаті вартості рекламної кампанії за лютий 2022 року, однак на момент подання відзиву на позовну заяву платіж за лютий 2022 року проведений. Водночас Фізична особа-підприємець Волошко Андрій Юрійович заперечує наявність договірних взаємовідносин між сторонами після 01.03.2022, оскільки з моменту зняття бронювання рекламна кампанія в силу абз. 2 п. 7.2.2. Договору починаючи з березня 2022 року вважається призупиненою, тому позивачем не доведено підстав стягнення вартості не проведених рекламних кампаній за період з березня 2022 року по липень 2022 року.

Також відповідач заперечує можливість одночасного стягнення штрафу та пені за прострочення оплати вартості рекламної кампанії у лютому 2022 року за Договором.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідачем не надано доказів засвідчення Торгово-промисловою палатою України за його зверненням про введення воєнного стану, як форс-мажорної обставини, що об`єктивно унеможливлює виконання Товариствами зобов`язань за Договором на проведення рекламної (-их) кампанії (-й).

Більше того, відсутні жодні докази, що всі працівники відповідача (чи їх частина), директор, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, вся, або частина складу рухомого майна Товариства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану.

Сам по собі факт залучення відповідача до громадської організації (згідно Наказу виданого до дати початку війни 24.02.2022) не може слугувати безумовною підставою для звільнення від відповідальності за договірними зобов`язаннями.

Крім того, місце здійснення господарської діяльності (м. Вінниця) не відносилось та не відноситься до переліку громад, які перебували у зоні бойових дій або під російською окупацією.

З урахуванням здійснення Фізичною особою-підприємцем Волошко Андрієм Юрійовичем оплати вартості рекламної кампанії в лютому 2022 у розмірі 6 534 грн після відкриття провадження у справі №902/674/22, позивач просить прийняти відмову від позову в цій частині.

У запереченні на відповідь на відзив відповідач акцентує увагу, що не зазначав, що всі працівники відповідача (чи їх частина), директор, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, вся, або частина складу рухомого майна Товариства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану.

Окрім того, лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, який розміщено в загальному доступі, в розумінні відповідача є достатнім доказом настання для нього форс-мажору при виконанні зобов`язань за Договором.

Фізична особа-підприємець Волошко Андрій Юрійович зазначає, що військова агресія російської федерації проти України призвела до конкретних змін в його господарській діяльності, а саме до падіння абонентів (користувачів торговельної марки "Еверест", з якою співпрацює відповідач в частині надання доступу до мережі Інтернет) більш як на 30 відсотків, що підтверджується відповідним листом Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Еверест".

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

15.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" (Виконавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Волошко Андрієм Юрійовичем (Замовник, відповідач) укладено Договір №ПМ-4337 (Договір) на проведення рекламної (их) кампанії (й), відповідно до п. 2.1. якого Виконавець зобов`язується протягом строку дії Договору професійно і якісно проводити Рекламну кампанію для Замовника або Клієнтів Замовника на території України на узгоджених Сторонами Поверхнях Спеціальних конструкцій, а Замовник зобов`язується прийняти і вчасно й у повному обсязі оплачувати роботи та послуги Виконавця в строки та на умовах, визначених даним Договором.

З метою проведення Рекламної кампанії Сторонами підписується Додаток до Договору Акт бронювання (п. 2.2. Договору).

Додатковою угодою №1 до Договору від 15.05.2020 сторони внесли зміни до п. 4.2. Договору, визначивши порядок розрахунків таким чином: оплата здійснюється Замовником за кожний місяць проведення рекламної кампанії, але не пізніше 25 числа поточного місяця (якщо інший строк платежу не буде узгоджено в Додатках). Розрахунки проводяться в національній валюті України, безготівково за Договором (або за виставленим рахунком). Якщо день оплати припадає на вихідний або святковий, неробочий день, Замовник здійснює оплату останнього робочого дня, що передує вихідному або святковому, неробочому дню. Для оперативності у взаєморозрахунках рахунок-фактура може виставлятися Замовникові шляхом надсилання скан - копії на електронну адресу з наступним наданням оригіналу.

Пунктом 5.4. Договору сторони погодили, що Замовник та/або Виконавець вправі, без застосування штрафних санкцій, відмовитися від бронювання кожної Поверхні спеціальної конструкції, письмово повідомивши про це іншу Сторону не менш ніж за 30 (тридцять) календарних днів до початку Рекламної кампанії. При цьому Сторони вносять зміни у Додаток до Договору і штрафні санкції до Сторін не застосовуються. Сторони погодили що скан-копії листів про відмову від бронювання, яким Сторони обмінюються шляхом надсилання їх електронною поштою мають юридичну силу оригіналу до моменту обміну Сторонами оригіналами документів. Сторона, що надсилає скан-копію має надати іншій Стороні оригінал документу протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту направлення скан-копії.

Згідно із п. 7.2.1. Договору у випадку скасування Замовником бронювання Поверхонь спеціальних конструкцій, зазначених у Додатку до Договору, менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до початку Рекламної кампанії Виконавець вправі стягнути з Замовника штраф у розмірі вартості не проведеної Рекламної кампанії, від якої відмовився Замовник, зазначеній у кожному конкретному Додатку до даного Договору. При цьому штраф за кожну Поверхню, від якої відмовився Замовник, не може перевищувати місячну вартість Рекламної кампанії на такій поверхні. Виконавець вправі також зменшити відсоток знижки (при її наявності) від базової ціни Рекламної кампанії.

При порушенні Замовником зобов`язань з оплати Замовник зобов`язаний заплатити Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за весь період прострочення (абз. 1 п. 7.2.2. Договору у редакції Додаткової угоди №1 до Договору від 15.05.2020).

За змістом абз. 2 п. 7.2.2. Договору при порушенні Замовником зобов`язань з оплати Виконавець вправі затримати дату початку Рекламної кампанії, або дату розміщення рекламних матеріалів, перенести початок Рекламної кампанії або дату розміщення рекламних матеріалів пропорційно на кількість днів прострочення оплати, або заклеїти фоном вже розпочату рекламну компанію, зняти бронювання Поверхонь спеціальних конструкцій, розмістивши на таких Поверхнях Рекламу інших замовників. Зазначена оперативно - господарська санкція застосовується до рекламної кампанії замовника, що проводиться на момент порушення Замовником зобов`язання з оплати. Після повного погашення заборгованості Замовником, нова Рекламна кампанія може бути відновлена за погодження Сторін. Замовник додатково оплачує розміщення рекламних матеріалів та надає Виконавцю рекламні матеріали або оплачує їх виготовлення.

Відповідно до п. 7.2.3. Договору за прострочення оплати Рекламної кампанії більше ніж на 10 (десять) робочих днів, Замовник на вимогу Виконавця виплачує додатково штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків від вартості розміщення Реклами, по якій оплата прострочена.

Пунктом 10.3. Договору сторони погодили, що письмовою згодою Сторін вважаються і домовленості, досягнуті в положеннях даного Договору. Сторони погодили наступний порядок обміну повідомленнями шляхом надсилання на електронну адресу: Виконавець надсилає повідомлення з електронної адреси та отримує повідомлення на електрону адресу у доменному імені @prime-group.com.ua, Замовник надсилає повідомлення з електронної адреси та отримує повідомлення на електрону адресу у доменному імені @everest.vn.ua. Електронні адреси для надсилання повідомлень у вказаних доменних іменах можуть бути погоджені сторонами додатково. Сторона, що отримала повідомлення у відповідь надсилає підтвердження про отримання повідомлення. Лист, надісланий електронною поштою вважається отриманим іншою Стороною після надсилання у відповідь повідомлення про його отримання.

За змістом п. 10.4.1. Договору сторони домовились, що протягом строку дії Договору, вони мають право використовувати при здійсненні своєї діяльності електронні документи та призначений для цього електронний цифровий підпис (далі - ЕЦП) з дотриманням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронний цифровий підпис".

Сторони визнають будь-які документи, складені та надані будь-якою Стороною іншій в електронному вигляді із застосуванням ЕЦП як оригінали, що мають юридичну силу. Сторони визнають, що ЕЦП за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) Виконавця та Замовника у разі, якщо: ЕЦП підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису: особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Кожна Сторона вживає всіх необхідних засобів щодо збереження конфіденційності електронних підписів та забезпечення безпечного режиму їх використання. При цьому Сторони встановили, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена через те, що інші особи заволоділи та використовують електронний підпис автора та/або підписувана електронного документу, якщо Сторона своєчасно не повідомить іншу про таке заволодіння та про відповідну зміну електронного підпису.

Сторони домовились, що строк позовної давності відносно стягнення штрафних санкцій встановлено в 3 (три) роки (п. 10.5. Договору).

Відповідно до п. 8.1. Договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання взаємних зобов`язань за цим Договором, якщо таке не виконання було викликано обставинами нездоланної сили, яку не могла передбачати жодна зі сторін і які виникли після укладання даного Договору.

При наявності форс-мажорних обставин Сторона, яка попала під дію таких обставин, зобов`язана негайно (у розумний строк) письмово повідомити про це контрагента і надати відповідні докази (документ компетентного органу, яким також може бути Торгово Промислова Палата). Не виконання цієї вимоги лишає сторону права посилатись у подальшому на форс-мажорні обставини. Виконання зобов`язань за Договором призупиняється до моменту закінчення форс-мажорних обставин. Протягом дії форс-мажорних обставин кожна з Сторін може ініціювати розірвання Договору по зазначених обставинах, письмово сповістивши іншу Сторону не менше ніж за тридцять календарних днів. До розірвання Договору по форс-мажорних обставинах Сторони здійснюють остаточні розрахунки за Договором по факту виконаних зобов`язань на день його розірвання, що оформляється двостороннім актом звірення (п. 8.2. Договору).

Як обумовлено п. 8.3. Договору обставинами нездоланної сили є зовнішні і надзвичайні події: війна або воєнні дії, повстання, мобілізація, епідемії, пожежі, вибухи, дорожні події і природні катаклізми, їхні наслідки, рішення центральних та місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, які безпосередньо впливатимуть на умови Договору та суттєво погіршать становище сторін, а також всі інші події, що компетентні органи визнають обставинами нездоланної сили.

Додатковою угодою №2 до Договору від 25.11.2021 сторони домовились викласти п. 6.1. Договору у наступній редакції: "Договір є чинним з моменту його підписання сторонами і діє до "31" грудня 2022 року включно. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від виконання зобов`язань, що виникли у зв`язку з Договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору".

З метою проведення рекламної кампанії у 2022 році в силу приписів п. 2.2. та в порядку п. 10.4.1. Договору сторонами підписано додаток до Договору - Акт бронювання від 04.12.2021 (а.с. 26, т. 1) із визначенням вартості рекламної кампанії за один місяць 6 534 грн з ПДВ (5 445 грн без ПДВ), що всього складає 78 408 грн з ПДВ (65 340 грн без ПДВ).

За результатами проведення позивачем рекламної кампанії для відповідача у лютому 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" складено та направлено Фізичній особі-підприємцю Волошко Андрію Юрійовичу Акт надання послуг №Б-378 від 28.02.2022 (а.с. 27-28, т. 1).

Факт надання позивачем послуг з розміщення рекламної кампанії у лютому 2022 року підтверджується відповідачем за змістом поданих заяв по суті спору та сплатою вартості таких послуг (платіжне доручення №348 від 12.08.2022 на суму 6 534 грн; а.с. 91, т. 1).

Позивач зазначає, що відповідач як Замовник у встановлений п. 5.4. Договору 30-денний строк до початку наступної рекламної кампанії в березні 2022 року про відмову бронювання не повідомив (а належне повідомлення виключало б застосування штрафних санкцій), відповідні зміни до Додатку до Договору (Акту бронювання) в частині строку проведення рекламної кампанії внесені не були.

За таких обставин, з урахуванням порушення Замовником зобов`язання з оплати за Договором, відповідно до приписів абз. 2 п. 7.2.2. Договору позивачем знято бронювання Поверхонь спеціальних конструкцій для проведення рекламної кампанії відповідача з березня 2022 року, що стверджується Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" у позовній заяві.

Також позивач стверджує, що в порядку виконання п. 5.4. Договору неповідомлення Замовником Виконавця про відмову від бронювання Поверхонь спеціальних конструкцій згідно Акту бронювання у встановлені строки є підставою для стягнення із Замовника вартості не проведеної Рекламної кампанії, від якої відмовився Замовник в силу п. 7.2.1. Договору. Водночас вартість непроведеної рекламної кампанії за період з березня 2022 року по липень 2022 року становить 32 670 грн, яку Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" заявлено до стягнення як основну заборгованість.

Окрім суми основної заборгованості, Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" нараховано та заявлено до стягнення з Фізичної особи-підприємця Волошко Андрія Юрійовича в порядку абз. 1 п. 7.2.3. Договору 857,48 грн пені (за прострочення оплати за лютий 2022 року) та 16 335 грн штрафу в порядку п. 7.2.3. Договору (внаслідок прострочення рекламної кампанії за лютий - червень 2022 року).

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір №ПМ-4337 на проведення рекламної (их) кампанії(й) від 15.05.2020 є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Нормами ст. 530 ЦК України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи підтверджено надання позивачем відповідачу послуг за Договором на загальну суму 6 534 грн за розміщення рекламної кампанії у лютому 2022 року.

Водночас у прохальній частині відповіді на відзив представником позивача заявлено про відмову від позову в цій частині.

Слід зазначити, що позивачем включено платіж за розміщення рекламної кампанії відповідача у лютому 2022 року до заявленої основної заборгованості в сумі 39 204 грн, яку визначено як вартість непроведеної рекламної кампанії за період з березня 2022 року по липень 2022 року.

Таке включення суперечить природі такої заборгованості, позаяк платіж за лютий - це платіж саме за проведену рекламну кампанію, що визнається сторонами у заявах по суті спору.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Судом встановлено, що заява про відмову від позовних вимог подана адвокатом Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" Котлубовською Іриною Валеріївною, право якої на таку відмову передбачено за довіреністю №31/03/21 від 31.03.2021.

Крім того, відмова позивача від позову не суперечить законодавству та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, а тому така відмова приймається судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Таким чином, оскільки позивач відмовився від позову в частині стягнення 6 534 грн основного боргу та відмову прийнято судом, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі №902/674/22 в цій частині.

Разом з тим суд роз`яснює позивачу, що частиною 3 ст. 231 ГПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Щодо підстав стягнення решти основної заборгованості, яку визначено Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" в сумі 32 670 грн (39 204 грн - 6 534 грн), та яка по суті є штрафною санкцією відповідно до п. 7.2.1. Договору, суд враховує таке.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

За змістом п. 7.2.1. Договору сторони погодили, що у випадку скасування Замовником бронювання Поверхонь спеціальних конструкцій, зазначених у Додатку до Договору, менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до початку Рекламної кампанії Виконавець вправі стягнути з Замовника штраф у розмірі вартості не проведеної Рекламної кампанії, від якої відмовився Замовник, зазначеній у кожному конкретному Додатку до даного Договору. При цьому штраф за кожну Поверхню, від якої відмовився Замовник, не може перевищувати місячну вартість Рекламної кампанії на такій поверхні. Виконавець вправі також зменшити відсоток знижки (при її наявності) від базової ціни Рекламної кампанії.

Відповідно до абз. 2 п. 7.2.2. Договору при порушенні Замовником зобов`язань з оплати Виконавець вправі затримати дату початку Рекламної кампанії, або дату розміщення рекламних матеріалів, перенести початок Рекламної кампанії або дату розміщення рекламних матеріалів пропорційно на кількість днів прострочення оплати, або заклеїти фоном вже розпочату рекламну компанію, зняти бронювання Поверхонь спеціальних конструкцій, розмістивши на таких Поверхнях Рекламу інших замовників. Зазначена оперативно - господарська санкція застосовується до рекламної кампанії замовника, що проводиться на момент порушення Замовником зобов`язання з оплати. Після повного погашення заборгованості Замовником, нова Рекламна кампанія може бути відновлена за погодження Сторін. Замовник додатково оплачує розміщення рекламних матеріалів та надає Виконавцю рекламні матеріали або оплачує їх виготовлення.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" стверджує, що ним як Виконавцем було знято бронювання Поверхонь спеціальних конструкцій з березня 2022 року, що відповідає умовам п. 7.2.2. Договору, враховуючи порушення відповідачем як Замовником зобов`язання з оплати проведеної рекламної кампанії у лютому 2022 року.

Водночас умовами п. 7.2.1. Договору сторони передбачили можливість стягнення штрафу у розмірі вартості не проведеної Рекламної кампанії саме у випадку скасування Замовником бронювання Поверхонь спеціальних конструкцій.

В даному ж випадку має місце зняття бронювання Поверхонь спеціальних конструкцій позивачем як Виконавцем, що суперечить умовам п. 7.2.1. Договору для стягнення штрафу.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі вартості не проведеної Рекламної кампанії в сумі 32 670 грн.

Отже, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Окрім основної заборгованості, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 857,48 грн - пені та 16 335 грн - штрафу.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Відповідно до ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

За змістом абз. 1 п. 7.2.2. Договору при порушенні Замовником зобов`язань з оплати Замовник зобов`язаний заплатити Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за весь період прострочення (абз. 1 п. 7.2.2. Договору у редакції Додаткової угоди №1 до Договору від 15.05.2020).

Пунктом 7.2.3. Договору сторони погодили, що за прострочення оплати Рекламної кампанії більше ніж на 10 (десять) робочих днів, Замовник на вимогу Виконавця виплачує додатково штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків від вартості розміщення Реклами, по якій оплата прострочена.

За приписами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Водночас відповідно до п. 10.5. Договору Сторони домовились, що строк позовної давності відносно стягнення штрафних санкцій встановлено в 3 (три) роки.

Здійснивши перерахунок пені за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" за період прострочення з 26.02.2022 по 30.07.2022 (прострочення вартості рекламної кампанії в лютому 2022 року) на суму 6 534 грн, судом встановлено, що розрахунок позивача перебуває в межах розрахунку суду, що свідчить про обґрунтованість заявленої до стягнення вказаної складової заборгованості.

Отож, суд дійшов висновку, що позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" щодо стягнення з відповідача 857,48 грн - пені підлягає задоволенню в повному обсязі.

Поряд з цим, враховуючи підтвердження матеріалами справи прострочення оплати вартості рекламної кампанії у лютому 2022 року на суму 6 534 грн, то відповідно до п. 7.2.3. правомірним є нарахування штрафу в сумі 3 267 грн (50% від вартості розміщення Реклами, по якій оплата прострочена - 6 534 х 50%).

Оскільки позивачем заявлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 16 335 грн, то у задоволенні позову в цій частині в сумі 13 068 грн (16 335 грн - 3 267 грн) слід відмовити як заявленій безпідставно.

Щодо заперечень відповідача про неможливість одночасного стягнення штрафу та пені за одне і те ж порушення зобов`язання, суд враховує, що чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.06.2021 у справі №910/12876/19 вказала, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань не лише не заборонено, але й передбачено частиною 2 статті 231 ГК України.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція, зокрема, викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17.

Щодо доводів відповідача про настання для нього форс-мажорних обставин як підстави для звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язання щодо сплати вартості рекламних послуг, то саме лише посилання на наявність форс-мажорних обставин не ставить у пряму залежність неможливість виконання Фізичною особою-підприємцем Волошко Андрієм Юрійовичем зобов`язання за Договором.

У постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 915/531/17, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17 викладено висновок щодо застосування статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", відповідно до якого:

- статтею 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифіката про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати;

- форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання;

- доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Такий же висновок підтримано КГС ВС у постанові від 30.11.2021 у справі № 913/785/17.

Дійсно, відповідно до опублікованого на сайті Торгово-промислової палати України листа №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Враховуючи це ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Водночас зниження кількості обслуговуваних відповідачем абонентів на 30 % не ставить у пряму залежність неможливість своєчасного виконання ним зобов`язання щодо оплати вартості проведеної рекламної кампанії.

Так, за визначенням ст. 42 Господарського кодексу України ознаками підприємницької діяльності є, зокрема, самостійність та власний ризик, а місцезнаходженням відповідача є м. Вінниця, яке не перебувало в зоні активних бойових дій.

Більше того, відповідачем не виконано обов`язку належного повідомлення про наявність форс-мажорних обставин відповідно до п. 8.2. Договору, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять.

Обставини листування з позивачем за електронною адресою Loik.Tatiana@prime, на що вказує відповідач у відзиві на позовну заяву, оцінюються судом критично, оскільки за умовами п. 10.3. Договору сторони погодили наступний порядок обміну повідомленнями шляхом надсилання на електронну адресу: Виконавець надсилає повідомлення з електронної адреси та отримує повідомлення на електрону адресу у доменному імені @prime-group.com.ua, Замовник надсилає повідомлення з електронної адреси та отримує повідомлення на електрону адресу у доменному імені @everest.vn.ua.

Оскільки додаткового погодження сторонами інших електронних адрес у вказаних доменних іменах матеріали справи не містять, тому будь - які домовленості між сторонами з використанням електронної адреси Loik.Tatiana@prime перебувають поза межами Договору.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч.1 ст. 75 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з урахуванням прийняття відмови позивача від позову в частині стягнення 6 534 грн основного боргу та закриття провадження у цій частині, а також безпідставного заявлення до стягнення 45 738 грн штрафних санкцій (32 670 грн в порядку п. 7.2.1. Договору та 13 068 грн в порядку 7.2.3. Договору) з вищенаведених мотивів.

При постановленні даного рішення, суд враховує висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Серявін та інші проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Водночас суд зазначає, що інші доводи сторін жодним чином не спростовують викладених судом підстав для часткового задоволення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма міститься в частині 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Водночас в силу приписів ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позаяк спір в частині стягнення 6 534 грн основного боргу доведено до суду внаслідок неправильних дій відповідача і погашення такого боргу відбулося вже після подання позову, що слугувало підставою для відмови позивача від позову в цій частині, то витрати на сплату судового збору пропорційно сумі 6 534 грн покладаються на Фізичну особу-підприємця Волошко Андрія Юрійовича відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України.

У свою чергу, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому в решті витрати на судовий збір за подання позовної заяви покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

Отже, на відповідача покладаються витрати на сплату судового збору в сумі 469,12 грн, в решті такі витрати в сумі 2 011,88 грн (враховуючи ставку судового збору відповідно до ціни позову - 2 481 грн) залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74 - 79, 86, 91, 123, 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі № 902/674/22 в частині стягнення з відповідача 6 534 грн основного боргу у зв`язку з відмовою позивача від позову.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Волошко Андрія Юрійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" (вул. Євгена Коновальця, буд. 32Г, приміщ. 249, м. Київ, 01133; ) 857,48 грн - пені; 3 267 грн - штрафу та 469,12 грн - витрат на сплату судового збору.

4. У задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 45 738 грн штрафу - відмовити.

5. Витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 2 011,88 грн залишити за позивачем.

6. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: представника позивача - ; відповідача - .

Повне рішення складено 10 жовтня 2022 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Євгена Коновальця, буд. 32Г, приміщ. 249, м. Київ, 01133;

3 - відповідачу - вул. Революційна, буд. 79А, кв. 14, м. Вінниця, 21100.