ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

10 жовтня 2022 року м. ХарківСправа № 922/1773/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

без виклику учасників справи

розглянувши позовні матеріали вх. № 1773/22 від 05.10.2022 року

за позовом фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: тел. НОМЕР_2 , е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до «AZERFLOAT» QSC (Mirzaga Aliyev kuc. 245/29, Baki, Azerbaycan AZ1014, номер засобу зв`язку: НОМЕР_3 , адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2 )

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Василевський Віктор Якович (позивач по справі) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до «AZERFLOAT» QSC (відповідач по справі) про стягнення грошових коштів.

Розглянувши поданий позивачем позов та додані до нього документи суд виходить із наступного.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (з подальшими змінами та доповненнями) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23лютого2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року» Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В силу вимог процесуального закону до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір», справляється судовий збір в розмірі, встановленому законом.

Позивачем до позовної заяви не було додано платіжного документа про сплату судового збору.

Відповідно до статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Відповідно до приписів частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому позивач у поданій заяві стверджує про те, що він є інвалідом 2 групи та в силу вимог Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. В підтвердження наявності 2 групи інвалідності позивачем надано пенсійне посвідчення від 30.10.2019 року.

За приписами Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» особа з інвалідністю - повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність.

При цьому інвалідність це міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Відповідно до положень Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я від 05.09.2011 року № 561 інвалідність у повнолітніх осіб визначається шляхом експертного обстеження медико-соціальними експертними комісіями (МСЕК).

За приписами пункту 1.12. Інструкції про встановлення груп інвалідності датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (у відсотках) вважається день надходження до комісії документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

При цьому до матеріалів справи не було додано висновку МСЕК про встановлення (підтвердження) інвалідності позивача, що унеможливлює застосування до нього норм, які передбачають пільги щодо сплати судового збору як для особи, яка є інвалідом І та ІІ групи (пункт 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»).

Так, група інвалідності - це ступінь стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я.

Особі, визнаній особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.

Суд зауважує, що пенсійне посвідчення є документом, що підтверджує призначення пенсії і засвідчує особу його власника при одержанні належних до виплати пенсійних коштів, зверненні до органів Пенсійного фонду України та інших державних органів з питань пенсійного забезпечення.

Одночасно із цим із змісту пенсійного посвідчення неможливо встановити наявність у особи певної групи інвалідності та саме пенсійне посвідчення не містить достовірних відомостей про те, яка група інвалідності є у певної конкретної фізичної особи.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно зі статтею 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» від 05.03.2009 № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Проте, як вбачається з матеріалів позову, останнім не надано належних доказів, які б підтверджували факт направлення позовної заяви на адресу відповідача, що в розумінні положень статті 174 ГПК України, є підставою для залишення позову без руху.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 кодексу, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина 2 статті 174 ГПК України).

З огляду на те, що позивачем подано позов без доказів сплати судового збору і належних доказів звільнення від сплати судового збору, а також доказів відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів, суд дійшов висновку про те, що позовна заява не відповідає вимогам статей 162,164,172 ГПК України, відтак суд залишає вказану позовну заяву без руху, надаючи позивачу 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом сплати та надання суду доказів сплати судового збору у розмірі визначеному законом, та доказів відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича (вх. № 1773/22 від 05.10.2022 року).

2. Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- сплати та надання суду доказів сплати судового збору або належних доказів звільнення від сплати судового збору;

- доказів відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

Роз`яснити, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу складено та підписано 10 жовтня 2022 року.

Суддя Н.А. Новікова