ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"06" жовтня 2022 р. Cправа № 902/386/22
Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Пшегорській О.Я.
Представники сторін не з`явилися.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду заяву представника позивача від 23.09.2022 року щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу (правову) допомогу у справі:
У провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/386/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛК Машинері" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Енерджи" про стягнення 66 730,28 грн. заборгованості, з яких: 58 826,17 грн.- інфляційного нарахування, 9 904,11 грн. - 3% річних.
21.09.2022 судом ухвалено рішення по справі, яким позов задоволено повністю.
У позовній заяві позивачем зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу в сумі 8 000,00 грн. Користуючись своїм правом, передбаченим ч.8 ст. 129 ГПК України, представник позивача у судовому засіданні 21.09.2022 зазначив, що докази остаточного розміру понесених судових витрат буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
26.09.2022 до суду надійшла заява б/н від 23.09.2022 представника позивача про відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 8 230,00 грн. з долученням доказів, зокрема доказів направлення даної заяви відповідачу.
Ухвалою суду від 28.09.2022 призначено судове засідання з вирішення питання понесених позивачем судових витрат у справі №902/386/22 на 06.10.2022.
На електронну адресу суду 29.09.2022 від представника позивача надійшла заява про розгляд заяви за відсутності представника, в якій останній підтверджує, що подана заява підтримується в повному обсязі.
На визначену судом дату 06.10.2022 в судове засідання представники сторін не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та в установленому законом порядку, що стверджується наявними в справі доказами.
Частиною 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).
Відповідно до ст. 113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюється законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Відповідно до ч. 1, ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом, або призначеного судом строку.
Враховуючи належне повідомлення учасників справи, а також те, що строк, визначений ч.3 ст. 244 ГПК України є присічним, суд дійшов висновку, що неявка представників сторін розгляду заяви не перешкоджає.
Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, додаткове рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.
Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні судом долучено вступну та резолютивну частину додаткового рішення до матеріалів справи без його проголошення в зв`язку з неявкою представників сторін.
Розглянувши матеріали справи та заяву представника позивача щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу (правову) допомогу суд зазначає наступне.
Як зазначалось вище, у позовній заяві позивачем зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу в сумі 8 000,00 грн..
Користуючись своїм правом, передбаченим ч.8 ст. 129 ГПК України, представник позивача у судовому засіданні 21.09.2022, до закінчення судових дебатів, зазначив, що докази остаточного розміру понесених судових витрат буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Рішенням суду від 21.09.2022 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛК Машинері" задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Енерджи" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛК Машинері" 9 904,11 грн - 3% річних; 56826,17 грн - інфляційних втрат та 2481,00 грн. - відшкодування витрат на сплату судового збору.

Після прийняття судового рішення, 26.09.2022 року, у строк визначений п. 8 ст. 129 ГПК України, від представника позивача надійшла заява б/н від 23.09.2022 про відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 8 230,00 грн. з долученням доказів, зокрема доказів направлення даної заяви відповідачу.

Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, наведеною нормою визначено, що суд, який ухвалив рішення у справі, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 123 ГПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У положеннях ГПК України закріплено вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 124 ГПК). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин 5-7 статті 129 ГПК попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Аналіз положень статей 126-129 ГПК України вказує на те, що процесуальне законодавство надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві визначено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн та зазначено, що розмір витрат буде підтверджений належними доказами у строки передбачені ГПК України, про що також було зроблено заяву представником позивача, в судовому засіданні, до закінчення судових дебатів.

У подальшому в строк, визначений частиною 8 статті 129 ГПК, 26.09.2022 року від представника позивача надійшла заява б/н від 23.09.2022 про відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 8 230,00 грн, до якої долучено копію договору про надання правової допомоги №04/01/21 від 04.01.2021; копію додаткової угоди №1 від 31.12.2021 до договору про надання правової допомоги №04/01/21 від 04.01.2021; копію акту виконаних робіт до договору №04/01/21 від 04.01.2021 та додаткової угоди №1 від 31.12.2021, з детальним описом робіт наданих адвокатом на загальну суму 8230,00 грн та докази направлення даного клопотання з додатками на адресу відповідача.

Крім того, в матеріалах справи наявні копії ордеру серія СЕ №1048399 від 29.08.2022 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧЦ № 254 від 30.10.2020.

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 цієї статті).

Згідно положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 ГПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 ГПК України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла відповідні витрати, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Частиною 4 статті 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Водночас, згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Дослідивши докази, надані представником позивача в підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу судом встановлено, що заявлені витрати підтверджені належними та допустимими доказами.

Орієнтовний розмір судових витрат був зазначений позивачем в позовній заяві, крім того клопотання про суму понесених витрат на правничу допомогу направлено представником позивача на адресу відповідача, про що надано суду докази, з огляду на викладене відповідач не був позбавлений можливості подати заяву щодо зменшення розміру таких витрат, однак таким правом не скористався.

Крім того, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Таку правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Беручи до уваги факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також те, що сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи та враховуючи, що відповідачем в порядку, визначеному п. 5 ст. 126 ГПК України не подано клопотання про неспівмірність заявлених витрат, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат на відповідача відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про задоволення заяви представника позивача щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат у розмірі 8 230,00 грн.

Керуючись статтями 74, 76-80, 86, 91, 126, 129, 221, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву б/н від 23.09.2022 (вх. № канц. 01-34/8079/22 від 26.09.2022 р.) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛК Машинері" адвоката Іванова С.В. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Енерджи" 8 230,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Енерджи" (вул. Марії Литвиненко-Вольгемут, 31-А, м. Вінниця, 21018, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛК Машинері" (проспект Незалежності, 106, оф. 217-Б, м. Чернівці, 58029, ) 8 230,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. Копію судового рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом та на відому суду адресу електронної пошти позивача .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст.256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 10.10.2022

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул. Марії Литвиненко-Вольгемут, 31-А, м. Вінниця, 21018)