РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.10.2022Справа № 910/7060/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Приватного підприємства "Охоронне підприємство Спарта" до Фізичної особи - підприємця Дмитрієвої Марини Миколаївни про стягнення 113 726,03 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2022 року Приватне підприємство "Охоронне підприємство Спарта" (далі - Охоронне підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця Дмитрієвої Марини Миколаївни (далі - Підприємець) 113 726,03 грн, з яких: 113 437,00 грн - безпідставно набуті кошти, 289,03 грн - три проценти річних. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 квітня 2022 року позивач помилково перерахував відповідачу вказану суму коштів, які не були повернуті Охоронному підприємству. Тому позивач, посилаючись на статті 625, 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), просив суд стягнути з відповідача 113 437,00 грн безпідставно набутих коштів та 289,03 грн трьох процентів річних.

Також у своєму позові Охоронне підприємство в порядку частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) просило суд зазначити в рішенні про нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат до моменту виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10 серпня 2022 року вищенаведену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7060/22 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, вказаною ухвалою суду відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 5 статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В силу положень статті 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 10 серпня 2022 року про відкриття провадження у справі № 910/7060/22 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 03142, місто Київ, вулиця Семашко, будинок 16, квартира 196.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду 24 серпня 2022 року без вручення Підприємцю у зв`язку з відсутністю останнього за вказаною адресою місцезнаходження.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач у встановленому законом порядку був належним чином повідомлений про розгляд зазначеної справи та про його право на подачу відзиву.

Однак відповідач у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частин 5, 8 статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд цієї справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2022 року позивач перерахував на банківський рахунок відповідача 113 437,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від вказаної дати № 185. Належним чином завірена копія вказаного платіжного документу міститься в матеріалах даної справи.

Зі змісту платіжного доручення від 13 квітня 2022 року № 185 вбачається, що вказані кошти були перераховані за договором за юридичні послуги згідно договору від 6 квітня 2022 року № 6/4/22-2.

Як зазначило Охоронне підприємство, між ним та відповідачем не укладався відповідний договір, не велись жодні переговори щодо його укладення, акти між сторонами не підписувалися, рахунки на оплату позивачу не виставлялися. Докази зворотного матеріали справи не містять.

Разом із тим, судом встановлено, що за вказаними реквізитами та від вищезазначеної дати Охоронним підприємством укладено договір з іншим контрагентом: фізичною особою - підприємцем Хомік Є.М. Копія вказаного правочину наявна у матеріалах даної справи.

Також у матеріалах справи наявна копія звернення позивача, в якому останній просив відповідача повернути йому 113 437,00 грн безпідставно набутих коштів. Однак дана вимога залишена Підприємцем без задоволення.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Оскільки позивач помилково перерахував відповідачу 113 437,00 грн, тому в останнього виникло зобов`язання з повернення Охоронному підприємству вказаної суми грошових коштів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 113 437,00 грн безпідставно набутих грошових коштів є обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 289,03 грн трьох процентів річних, нарахованих на вказану суму основного боргу.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 квітня 2018 року в справі № 910/10156/17, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, здійснюються нарахування відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

За частиною 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається зі змісту вимоги позивача, останній просив відповідача повернути зазначені кошти до 10 червня 2022 року.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що на підтвердження відправлення вказаної вимоги Охоронне підприємство надало лише копію фіскального чеку від 6 червня 2022 року № 208, з якого неможливо встановити, на яку саме адресу цю вимогу було надіслано. Жодних інших доказів відправлення вимоги відповідачу матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивач не надав належних та допустимих доказів відправлення вимоги про повернення безпідставно набутих коштів на належну адресу місцезнаходження відповідача.

Відтак, доводи позивача про нарахування 289,03 грн трьох процентів річних є необґрунтованими, а відтак дана вимога задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в стягненні трьох процентів річних суд також не вбачає за можливе зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків до моменту його виконання в порядку частини 10 статті 238 ГПК України, а також про нарахування в порядку вказаної норми інфляційних втрат.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов Охоронного підприємства підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Дмитрієвої Марини Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства "Охоронне підприємство Спарта" (02068, місто Київ, вулиця Драгоманова, будинок 2, квартира 124; ідентифікаційний код 41955618) 113 437 (сто тридцять тисяч чотириста тридцять сім) грн 00 коп. безпідставно отриманих коштів та 2 474 (дві тисячі чотириста сімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 17 жовтня 2022 року.

СуддяЄ.В. Павленко