РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.10.2022Справа № 910/3302/22
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом Керівника Глобинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до 1) державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу"

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Козельщинський пелетний завод"

про визнання договору заліку однорідних зустрічних вимог недійсним

При секретарі судового засідання: Габорак О.М.

Представники сторін:

від прокуратури: Колодчина Р.В. - посвідчення №058170 від 01.12.2020

від позивача: Матіюк Д.В. - посадова особа (витяг з ЄДРПОУ)

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Глобинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" та товариства з обмеженою відповідальністю "Козельщинський пелетний завод" про визнання договору заліку однорідних зустрічних вимог від 17.03.2021 недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.05.2012 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

06.06.2022 до канцелярії суду позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.07.2022.

У підготовче засідання 05.07.2022 представники позивача та відповідачів не з`явились, про причини неявки не повідомили, хоча про дату та час засідання повідомленні належним чином. Представник прокуратури не заперечував щодо відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 відкладено підготовче засідання у справі на 26.07.2022.

У підготовче засідання 26.07.2022 представники відповідачів не з`явились, про причини неявки не повідомили, хоча про дату та час засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 відкладено підготовче засідання у справі на 23.08.22. Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

22.08.2022 на офіційній сторінці суду https://ki.arbitr.gov/ua/sud5011/ та на сторінці суду у соціальній мережі Facebook розміщено інформацію про те, що розгляд справ №910/3302/22, 910/4161/22, 910/4784/22, 910/5088/22, 910/14645/21, призначених на 23.08.2022 не відбудеться. Про дату, час та місце наступних судових засідань учасники справ будуть повідомлені ухвалами суду.

Про зняття з розгляду вищезазначеної справи сторін також було повідомлено телефонограмами.

26.08.2022 на адресу суду від Фонду державного майна України надійшли пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 призначено підготовче засідання у справі на 13.09.2022.

У підготовче засідання 13.09.2022 не з`явились відповідачі, хоча про місце, дату та час засідання повідомленні належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 04.10.2022.

В судове засідання 04.10.2022 представники відповідачів не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Представник прокуратури підтримала позовні вимоги, просила суд позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Відповідачі не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 22.01.2020 року між Державним підприємством "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Козельщинський пелетний завод" (виконавець/підрядник) укладено договір №22-15/2020-ПР про виконання сільськогосподарських робіт, відповідно до умов якого виконавець надає, а замовник приймає та оплачує роботи з вирощування сільськогосподарської продукції протягом строку дії цього договору на території Градизької СДС Полтавської філії на площі 511,00 га.

22.01.2020 року між Державним підприємством "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Козельщинський пелетний завод" (покупець) укладено договір №23-15/2020-Ф поставки зерна майбутнього врожаю, відповідно до умов якого постачальник у визначений сторонами строк поставляє, а покупець приймає та оплачує сільськогосподарську продукцію власного виробництва (українського походження), найменування, кількість та якість якої визначена згідно до специфікації, яка складається сторонами за кожен сільськогосподарський сезон протягом строку дії цього договору.

17.03.2021 року між Державним підприємством "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" (сторона 1, замовник) в особі директора Полтавської філії Чуясова Андрія Володимировича, діючого на підставі положення про Полтавську філію та товариством з обмеженою відповідальністю "Козельщинський пелетний завод" (сторона 2, виконавець/підрядник) укладено акт №1 зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до умов якого:

1. сторона 1 на дату складення цього акту має непогашене грошове зобов`язання перед стороною 2 у розмірі 8 707 440 грн. 00 коп. згідно п.2.6 договору про виконання сільськогосподарських робіт №22-15/2020-ПР від 22.01.2020.

2. сторона 2 на дату складення цього акту має непогашене грошове зобов`язання перед стороною 1 за поставку кукурудзи згідно пп.3.3.1 договору поставки зерна майбутнього врожаю №23-15/2020-Ф від 22.01.2020.

3. строк виконання грошових зобов`язань вказаних в п.1, 2 цього акту настав.

4. сторони підтверджують реальність та обсяг взаємних заборгованостей, зазначених у п.1 та п.2 цього акту.

5. керуючись ч.1 ст. 601 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язаннями, зазначеними у п.1 та п.2 цього акту, у сумі 8 707 440 грн. 00 коп. і таким чином, з моменту підписання цього акту сторони вважатимуть:

5.1 зобов`язання сторони 2 (зазначені в п.2) таким, що припинено частково перед стороною1 в обсязі 8 707 440 грн. 00 коп. сторона 2 залишається винною стороні 1 грошові кошти в сумі 863 180 грн. 00 коп. згідно договору поставки зерна майбутнього врожаю №23-15/2020-Ф від 22.01.2020.

5.2 зобов`язання сторони 1 (зазначені в п.1) таким, що припинено перед стороною 2 в обсязі 8 707 440 грн. 00 коп.

Частиною 1 статті 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Відповідно до п.5 ч.1 статті 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог: в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч.1 статті 73-2 ГК України значним господарським зобов`язанням державного унітарного підприємства визнається господарське зобов`язання, що вчиняється державним унітарним підприємством, якщо ринкова вартість майна, робіт, послуг, що є його предметом, становить 10 і більше відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності.

Статутом державного унітарного підприємства можуть бути визначені додаткові критерії для віднесення господарського зобов`язання до значного господарського зобов`язання.

Значне господарське зобов`язання підлягає погодженню наглядовою радою державного унітарного підприємства або, у випадках, передбачених законом, органом, до сфери на управління якого відноситься державне унітарне підприємство, в порядку, передбаченому цією статтею.

Частиною 5 статті ГК України значне господарське зобов`язання, вчинене з порушенням порядку, передбаченого частинами першою - четвертою цієї статті, може бути визнане судом недійсним за позовом державного унітарного підприємства або органу, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1101-р від 20.11.2019 «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» із сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства до сфери управління Фонду державного майна передано цілісні майнові комплекси державних підприємств, установ та організацій, зокрема, Державне підприємство "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" ().

На підставі акта приймання-передачі від 20.12.2019 року цілісний майновий комплекс Державне підприємство "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" передано від Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства до сфери управління Фонду державного майна України.

Фондом державного майна України розроблено та наказом Фонду державного майна України №223 від 07.02.2020 затверджено статут Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" (нова редакція).

Відповідно до п.1.1 статуту підприємство є державним унітарним підприємством, що діє як державне комерційне підприємство, засноване на державній власності та належить до сфери управління Фонду державного майна України.

Згідно з п.10.7.17, 10.7.34 статуту до виключної компетенції суб`єкта управління підприємства відповідно до покладених на нього завдань належить: прийняття рішення про надання згоди на вчинення підприємством значних господарських зобов`язань (правочинів) в розумінні розділу 11 статуту, прийняття рішень про погодження видачі генеральним директором довіреностей щодо вчинення від імені підприємства господарських зобов`язань (правочинів), укладення яких потребує попередньо погодження суб`єктом управління підприємства.

Відповідно до пп. 23 п. 10.16 статуту, компетенцією генерального директора підприємства є: з урахуванням вимог цього статуту приймати рішення про видачу довіреності від імені підприємства іншим особам для представлення та захисту прав та інтересів підприємства перед третіми особами, вчинення господарських зобов`язань (правочинів), підписувати договори (угоди, контракти) та інші документи, в тому числі й ті, рішення про укладення (оформлення) та/або погодження (затвердження) яких прийняті суб`єктом управління, за винятком випадків, передбачених п.10.7.34 цього статуту.

Розділом 11 статуту передбачено види значних господарських зобов`язань (правочинів) та порядок їх укладення.

Так, відповідно до п.11.1.1 статуту незалежно від вартості значними господарськими зобов`язаннями (правочинами) зокрема, є: укладення правочинів зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до п.11.2 статуту рішення про надання згоди на вчинення значного господарського зобов`язання (правочину), приймається суб`єктом управління підприємством.

Значне господарське зобов`язання (правочин), вчинене з порушенням порядку, передбаченого п.п.11.1 - 11.2 цього статуту, може бути визнане судом недійсним за позовом підприємства або суб`єкта управління підприємства.

Зазначений позов поданий керівником Глобинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (тобто суб`єкта управління підприємства).

Згідно з частиною 2 статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільного права може бути зокрема, визнання правочину недійсним.

Частиною 1 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до статті 215 ЦК України, що кореспондуються з положеннями ст. 207 ГК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, вирішуючи спір про визнання правочину недійсним, господарському суду належить встановити наявність саме тих обставин, з якими закон пов`язує недійсність правочинів, зокрема, відповідність змісту правочину вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства.

В наявних в матеріалах справи поясненнях Фондом державного майна України повідомлено про те, що Фондом погодження на укладення угод про зарахування однорідних зустрічних вимог не надавалося, як і видача доручень на його укладення, хоча відповідно до вимог ст.. 73-2 ГК України та п.10.7.17, 10.7.34, пп.23 п.10.16 та розділу 11 статуту це надання погодження, є виключно компетенцією уповноваженого органу управління. Окрім цього, всупереч зазначених вимог статуту та ГК України, укладення спірного договору було здійснено начальником філії Чуясовим А.В., одноособово за відсутності погодження Фонду.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що оспорюваний правочин був укладений без відповідного погодження Фондом державного майна України (суб`єктом управління підприємства), тому вимога керівника Глобинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України про визнання недійним договору (акт №1) зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.03.2021 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідачів на користь прокуратури.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 123, 129, ч.2 ст. 178, ст.ст. 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати договір зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.03.2021 укладений між державним підприємством "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" (03038, м. Київ, вул. Ямська, буд. 32, ) та товариством з обмеженою відповідальністю "Козельщинський пелетний завод" (01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 719, ) недійсним.

3. Стягнути з державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" (03038, м. Київ, вул. Ямська, буд. 32, ) на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця 1100-річчя Полтави, будинок 7, ) судовий збір в розмірі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. 00 коп.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Козельщинський пелетний завод" (01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 719, ) на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця 1100-річчя Полтави, будинок 7, ) судовий збір в розмірі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 17.10.2022 року.

Суддя С.М.Мудрий