РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/422/22

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді НоувенМ.П.,

за участю секретаря судового засідання Одинець І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/422/21, розгляд якої здійснено у порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: Ніжинської міської ради Чернігівської області,

площа імені Івана Франка, 1, м. Ніжин, 16000;

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Ременнікова Михайла Миколайовича ,

АДРЕСА_1 ;

про стягнення 68573,23 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати,

за участю

представника позивача: Іллющенко С.В.,

представника відповідача: не з`явився;

Позивач - Ніжинська міська рада Чернігівської області, звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Фізичної особи -підприємця Ременнікова Михайла Миколайовича про стягнення 68 573,23 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.07.2022 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.09.2022 призначено справу до розгляду з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи по суті призначено на 21.09.2022.

У судовому засіданні 21.09.2022 судом оголошено перерву до 05.10.2022.

05.10.2022 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в суді.

Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі, що направлялась відповідачу за адресою АДРЕСА_1 , отримана останнім, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції № 413.

У подальшому ухвали суду направлялись відповідачу на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлену відповідачем у клопотанні про застосування наслідків пропуску строку позовної давності та у клопотанні про відкладення розгляду справи від 21.09.2022.

Клопотання учасників справи.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про поновлення строку позовної давності.

18.08.2022 відповідачем подано клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності та зазначив про необхідність залучити до участі у справі в якості співвідповідачів ТОВ «Аліас» та ПрАТ «Криворізький суріковий завод», оскільки останні являються співвласниками нежитлової будівлі загальною площею 613,6 кв.м.

Крім того, у клопотанні відповідач зазначив, що позивач не надав до свого позову землевпорядної документації по спірним ділянкам і не підтвердив належними доказами, що цільове призначення останніх «для комерційної діяльності», а також зазначив про відсутність доказів існування сараю як об`єкту нерухомості.

Суд прийняв клопотання до розгляду.

Позиції учасників справи.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач у період з 15.01.2019 по 30.09.2021 користувався земельними ділянками площею 0,0493 га з кадастровим номером :04:006:0006 та 0,0347 га з кадастровим номером :04:006:0007 без достатньої правової підстави та зберіг у себе грошові кошти, які мав сплатити за користування ними як орендну плату, а тому, відповідно до ст. 1212, 1214 ЦК України, повинен відшкодувати позивачу доходи, які він одержав за рахунок Ніжинської міської ради.

Відповідач у встановлені судом строки відзиву на позов не надав, проти позовних вимог не заперечив.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у статтях 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався, за таких обставин, рішення приймається за наявними матеріалами справи, на підставі частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

14.09.2022 позивачем подані додаткові пояснення з приводу позовної давності та залучення до участі у справі співвідповідачів.

Суд долучив пояснення до матеріалів справи.

Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не подано.

Враховуючи предмет та підстави позову, до обставин, які є предметом доказування у справі належать обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, об`єктом цивільних прав та чи обґрунтованими є порядок та підстави нарахування орендної плати за користування нею.

Обставини справи встановлені судом. Оцінка аргументів та нормативно - правове обґрунтування.

Відповідно до Договору дарування частки нежитлової будівлі від 26.09.2015, укладеного між ОСОБА_2 (дарувальник) та Ременніковим Михайлом Миколайовичем (обдарований), дарувальник передав безоплатно майно у власність обдарованому.

Майно, що відчужується, за даним договором, складається з 4/25 (чотири двадцять п`ятих) часток нежитлової будівлі складу за номером

АДРЕСА_2 будівля склад, частка якого відчужується, розташована на неприватизованій земельній ділянці, відповідно до довідки, виданої Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області 22.09.2015, за реєстровим номером 29-28-0.3-520/15-15.

Нежитлова будівля склад, частка якого відчужується, має наступні характеристики:

Нежитлова будівля склад має в цілому - 613,6 кв.м., загальної площі - А, з надвірних будівель є : сарай цегляний - Б.

Договір дарування частки нежитлової будівлі від 26.09.2015 посвідчено приватним нотаріусом Ніжинського нотаріального округу у Чернігівській області Кострицею С.В., зареєстровано в реєстрі за № 685.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлова будівля склад загальною площею 613,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 знаходиться на двох земельних ділянках несільськогосподарського призначення площею 0,0347 га з кадастровим номером :04:006:0007 та 0,0493 га, кадастровий номер :04:006:0006, які знаходяться у комунальній власності.

Копіями витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку підтверджується проведення 03.03.2016 року державної реєстрації земельних ділянок, площею 0,0493 га та 0,0347 га, розташованих за адресою АДРЕСА_2 , власником яких є територіальна громада в особі Ніжинської міської ради; форма власності комунальна, кожна з ділянок призначена для розміщення 2/3 частин складу цегляного, до якого відноситься сарай цегляний.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по об`єкту нерухомого майна: нежитлова будівля склад, загальною площею 613,6 кв.м, розташована за адресою АДРЕСА_2 , містяться відомості, що за Ременніковим Михайлом Миколайовичем зареєстрована на праві власності частина приміщення, розмір частки - 4/25.

Листом № 2328/6/25-01-24-04 від 25.02.2021 ГУ ДПС у Чернігівській області надало відповідь, відповідно до якої ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за 2018-2021 роки орендну плату не нараховував та не сплачував.

12.03.2021 Головним управління Держгеокадастру у Чернігівській області сформований витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0006, що розташована по АДРЕСА_2 , площа земельної ділянки 493 кв.м, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за 2019-2021 роки становить 413005,28 грн.

12.03.2021 Головним управління Держгеокадастру у Чернігівській області сформований витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0007, що розташована по АДРЕСА_2 , площа земельної ділянки 347 кв.м, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за 2019-2021 роки становить 290695,40 грн.

13.05.2021 Ніжинська міська рада направила ОСОБА_2 листи № 01.1-15/844 від 11.05.2021 та № 01.1-15/845 від 11.05.2021 з розрахунком безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, а саме:

у розмірі орендної плати за користування земельної ділянкою комунальної власності, кадастровий номер :04:006:0006,площею 0,0493га, відповідно до якого розмір безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 15.01.2019 по 30.04.2021 становить 34054,27 грн;

у розмірі орендної плати за користування земельної ділянкою комунальної власності, кадастровий номер :04:006:0007, площею 0,0347га, відповідно до якого розмір безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 15.01.2019 по 30.04.2021 становить 23940,56 грн.

Прим цьому, з урахуванням того, що будівля площею 613,6 кв.м знаходиться у спільній власності, сума безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками розподілилась Ніжинською міською радою пропорційно часток у власності нерухомості.

Зазначені листи направлені позивачем відповідачу рекомендованим листом № 292 та отримані останнім 20.05.2021, що підтверджується відомостями трекінгу відправлень на сайті Укрпошти.

Доказів сплати збитків не надано.

У зв`язку з тим, що користувач земельної ділянки не відшкодував кошти у розмірі орендної плати за користування земельними ділянками, позивач звернувся до суду з вимогами про відшкодування збитків у розмірі 68573,23 грн за період користування земельною ділянкою з 15.01.2019 по 30.04.2021.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України (далі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зі змісту глави 15, статей 120, 125 ЗК України та положень статті 1212 ЦК України, випливає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі №922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 922/207/15 і № 922/5468/14, від 04.06.2019 у справі 914/1925/18.

Отже, в спірних правовідносинах виникли кондикційні зобов`язання.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України) плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Відповідач на період спірних правовідносин не оформив право власності або права постійного землекористування земельною ділянкою, а тому не був суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Як встановлено матеріалами справи власником 4/25 частки нежитлової будівлі, розташованої на земельних ділянках з кадастровим номером :04:006:0006 площею 0,0493 га та :04:006:0007 площею 0,0347 га за адресою АДРЕСА_2 є Ременніков Михайло Миколайович .

Відповідач у період з 15.01.2019 по 30.09.2021 не здійснював плату за користування земельними ділянками у встановленому законодавчими актами розмірі.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельними ділянками за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

Розмір доходу відповідача у період з 15.01.2019 по 30.09.2021 було розраховано позивачем як розмір плати за земельну ділянку у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_2 , нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0006, площа земельної ділянки 493 кв.м, за 2019-2021 роки становить 413005,28 грн, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0007, площа земельної ділянки 347 кв.м, за 2019-2021 роки становить 290695,40 грн.

При розрахунку суми збережених коштів у розмірі орендної плати враховано вимоги рішення Ніжинської міської ради 69 сесії 6 скликання від 08.07.2015 «Про затвердження місцевих податків» (зі змінами і доповненнями), яким визначено відсоткові ставки орендної плати, в тому числі у розмірі 9% нормативної грошової оцінки для земель призначених для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Отже, за розрахунком позивача, розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна склав 68573,23 грн за період з 15.01.2019 по 30.09.2021, у тому числі за користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:006:0006, площею 0,0493га розмір коштів становить 40245,96 грн, користування земельною ділянкою кадастровий номер кадастровий номер :04:006:0007, площею 0,0347га, розмір коштів становить 28327,27 грн.

Суд погоджується з вказаним розрахунком, оскільки він здійснений на підставі Земельного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про плату за землю, затвердженого рішенням Ніжинської міської ради від 08.07.2015 (зі змінами).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене Фізична особа - підприємець Ременніков Михайло Миколайович як фактичний користувач частини земельної ділянки (пропорційно частки у власності нерухомості), що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегло у себе кошти, які мало заплатити за користування нею, зобов`язане повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку позовної давності та клопотання відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Своє клопотання про поновлення строку позовної давності позивач обґрунтовує тим, що причини пропуску строку позовної давності пов`язані з фактом прийняття Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області від Ніжинської міської ради позовної заяви з ідентичними позовними вимогами до ОСОБА_2 та їх розгляду впродовж тривалого строку до закриття провадження у справі на підставі п.1ч.1 ст. 225 ЦПК України.

Відповідач у клопотанні про застосування строку позовної давності зазначає, що станом на день відкриття провадження у справі строк позовної давності по вимогам з 15.01.2019 по 18.07.2019 сплив.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (зокрема, до вимоги про стягнення пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із наступними змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, дію якого неодноразово продовжено (у тому числі, й станом на час звернення Ніжинської міської ради Чернігівської області з позовом до суду).

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Зазначений Закон України від 30.03.2020 № 540-IX набрав чинності 02.04.2020.

Як встановлено судом, датою звернення позивача з цим позовом до суду є 07.07.2022

Позовна давність у даному спорі почала перебіг 15.07.2019, станом на момент введення карантину не збігла, отже звернення позивача до суду відбулося без пропуску позовної давності, а відтак клопотання позивача про поновлення строку позовної давності задоволенню не підлягає.

Отже, з урахуванням вищевикладеного і беручи до уваги те, що наразі на всій території України триває карантин, установлений із 12.03.2020 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви відповідача про застосування позовної давності у наведеному випадку.

Щодо клопотання відповідача щодо залучення до участі у справі в якості співвідповідачів у справі ТОВ «Аліас», ПрАТ «Криворізький суріковий завод», оскільки останні є співвласниками нежитлової будівлі складу загальною площею 613,6 кв.м суд зазначає наступне.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача, оскільки останнім не надано належних доказів на підтвердження своїх доводів.

Крім того, у матеріалах справи наявні докази, а саме договір оренди земельної ділянки, укладений з ТОВ «Аліас» та схема розподілу земельної ділянки, які свідчать про те, що майно, яке належить ТОВ «Аліас» та ПрАТ «Криворізький суріковий завод» знаходяться на інших земельних ділянках.

Щодо заперечення відповідача з приводу того, що позивач не надав до свого позову землевпорядної документації по спірним ділянкам і не підтвердив належними доказами, що цільове призначення останніх «для комерційної діяльності», а також відсутності доказів існування сараю як об`єкту нерухомості суд зазначає наступне.

У матеріалах справи наявні витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок (а.с. 64-65), а також витяги з Державного земельного кадастру (а.с.48-50), у яких містяться відомості щодо цільового призначення земель. Крім того, відповідно до Договору дарування частки нежитлової будівлі складу, остання має наступні характеристики: нежитлова будівля склад, має в цілому 613,6 кв.м, загальної площі - А, з надвірних будівель є: сарай цегляний - Б.

Крім того, суд звертає увагу відповідача на те, що ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.05.2022 провадження у справі № 740/6373/21 в частині позовних вимог Ніжинської міської ради про стягнення ОСОБА_2 безпідставно збережених коштів у розмірі 68573,23 грн закрито на підставі ст. 255 ЦПК України, зокрема з урахуванням клопотання ОСОБА_2 , відповідно до якого останній зазначив, що він є підприємцем і використовує нежитлову будівлю у підприємницькій діяльності.

Отже, матеріалами справи спростовані заперечення відповідача, а відтак останні не беруться судом до уваги.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи - підприємця Ременнікова Михайла Миколайовича безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 68573,23 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, судовий збір в сумі 2481 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 178, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Ніжинської міської ради Чернігівської області, код 34644701 до Фізичної особи - підприємця Ременнікова Михайла Миколайовича , код НОМЕР_1 про стягнення 68573,23 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Ременнікова Михайла Миколайовича , АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 на користь Ніжинської міської ради Чернігівської області, площа ім. Івана Франка,1, м. Ніжин, 16600, код 34644701 безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 68573,23 грн, судовий збір в сумі 2481 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 10.10.2022.

Суддя М.П. Ноувен