РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.10.2022Справа № 910/21887/21

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Саті Нова Союз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєан»

про розірвання договору та стягнення 116 411,39 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Саті Нова Союз» (надалі - ТОВ «Саті Нова Союз») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєан» (надалі - ТОВ «Лєан») про розірвання договору та стягнення 116 411,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з виконання робіт за договором підряду №12-05/21 від 12.05.2021, у зв`язку з чим позивач просить суд розірвати вказаний договір, повернути суми передоплати у розмірі 102 700,00 грн., а також стягнути з відповідача пеню у розмірі 13 711,39 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2022 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Зазначена ухвала направлена на адресу місцезнаходження ТОВ «Лєан» поштовим відправлення за №387, проте відправлення повернулось до суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Вказаний лист було направлено за офіційною адресою місцезнаходження відповідача, яка міститься у ЄДР, та надавалась у ЄДР самим відповідачем, а відтак, неотримання відповідачем поштового відправлення за вказаною ним самим адресою є свідомим діянням (бездіяльністю) самого відповідача, тому всі несприятливі наслідки такого неотримання покладаються на нього самого.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою відповідача, вважається днем вручення йому відповідної ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду від 21.01.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Натомість, відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

12.05.2021 між ТОВ «Саті Нова Союз» (замовник) та ТОВ «Лєан» (підрядник) було укладено договір підряду №12-05/21 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 2.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати роботи: демонтаж шпунтових балок змонтованих на етапі котловану будинку (28шт*9м) 252 м/п за геометрією у відповідності з проектною документацією та умовами цього договору; монтаж шпунтових балок L9м*33шт (сверління 8 м) 264 м/п за геометрією у відповідності з проектною документацією та умовами цього договору. У разі необхідності виконання робіт не передбачених даним договором сторони проводять додаткові переговори.

Згідно з п. 3.1, 3.2 Договору договірна ціна робіт по улаштуванню шпунтових балок на об`єкті (додаток №1 до цього договору) становить - 180 400,00 грн., в тому числі ПДВ - 30 066,67 грн. з урахуванням завезення групи бурової техніки, складування вибореного грунту в межах роботи 10 метрів від роботи бурової техніки. Остаточна вартість робіт по договору визначається на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних підрядних робіт (форми КБ-2В та КБ-3).

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що підрядник приступає до виконання робіт після перерахування авансу згідно п. 5.3 даного договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору строк виконання робіт становить 15 днів з настанням однієї з подій, зазначеної в пункті 4.1 договору, але в будь-якому разі датою закінчення виконання робіт є підписання замовником останнього акту виконаних робіт та довідки вартості. У разі необхідності терміни визначаються узгодженим сторонами графіком виконання робіт.

Згідно з п. 5.2 Договору замовник здійснює платежі за виконані роботи на підставі актів виконаних робіт, які підписуються уповноваженими представниками сторін щомісячно. Акт виконаних робіт (форма КБ-2в та форма КБ-3) підрядник передає замовнику не пізніше 28 числа звітного місяця. Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання акту перевіряє його реальність та підписує в частині фактично виконаних обсягів робіт або надає обґрунтовану відмову від підписання. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів після підписання акту виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3). Вартість виконаних робіт в актах приймання виконаних робіт визначається, виходячи з фактично виконаних обсягів робіт, згідно з договірною ціною за одиницю виміру виконаних робіт.

Пунктом 5.3 Договору замовник перераховує підряднику аванс, який складається з:

5.3.1 100% аванс на перебазування техніки в обидві сторони 25 000,00 грн., у т.ч. ПДВ, до початку робіт;

5.3.2 50% аванс від вартості робіт 77 700,00 грн., у т.ч. ПДВ, до початку робіт.

Розрахунки між замовником та підрядником ведуться в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника.

На виконання умов Договору, позивачем перераховано відповідачу передоплату у розмірі 102 700,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №400 від 13.05.2021.

ТОВ «Саті Нова Союз» звернулось до ТОВ «Лєан» з претензією від 04.06.2021, в якій просило повернути суму передоплати у розмірі 102 700,00 грн. та повідомило про намір розірвати Договір з дати повернення коштів.

03.09.2021 позивач повторно звернувся до відповідача з претензією №01-36/2021 від 01.09.2021, в якій просив повернути суму передоплати у розмірі 102 700,00 грн., а також сплатити пеню у розмірі 6 721,75 грн.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов`язання з виконання робіт за Договором, у зв`язку з чим позивач просить розірвати вказаний договір та повернути суму передоплати у розмірі 102 700,00 грн.

Договір є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ч. 2 ст. 854 Цивільного кодексу України підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Матеріалами справи (платіжне доручення №400 від 13.05.2021) підтверджується перерахування позивачем на рахунок відповідача авансовий платіж на підставі Договору у розмірі 102 700,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення, строки виконання роботи або її окремих етапів (ст. 843, 846 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 4.2 Договору відповідач зобов`язаний був виконати роботи не пізніше 28.05.2021, проте в матеріалах справи не міститься доказів як початку робіт, так і їх закінчення.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання будь-яких робіт на підставі Договору, а станом на момент подання даного позову до суду строк їх виконання сплив.

07.06.2021 ТОВ «Саті Нова Союз» звернулось до ТОВ «Лєан» з претензією від 04.06.2021, в якій просило повернути суму передоплати у розмірі 102 700,00 грн., а також зазначило про те, що на підставі п. 14.2 та 16.3 Договору має намір розірвати його з дати повернення підрядником коштів замовнику в повному обсязі.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 849 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Пунктом 14.2 Договору сторони передбачили, що договір може бути розірваний за ініціативою замовника у разі неможливості подальшого фінансування робіт, порушення умов цього договору зі сторони підрядника та за інших причин що зазвичай надають підстави для призупинення або розірвання договору.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено порядок зміни та розірвання господарських договорів, відповідно до якого зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Право на подання позову про розірвання договору на підставі ст. 188 Господарського кодексу України виникає у сторони в разі, коли у відповідь на пропозицію змінити чи розірвати договір надійшла відповідь із відмовою або не надійшло відповіді у 20-денний строк.

Отже, за змістом наведеної норми, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження так як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а у разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору, - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін. (ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України).

Розірванням договору є припинення договірного зобов`язання, тобто зникнення правового зв`язку між сторонами договірного зобов`язання на підставах, встановлених у законі або договорі, та припинення їхніх прав та обов`язків.

В даному випадку, право позивача на односторонню відмову від договору підряду прямо передбачено ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, а також кореспондується із п. 14.2 Договору.

Суд відзначає, що звернення позивача до відповідача із претензією від 04.06.2021, в якій ТОВ «Саті Нова Союз» просило повернути сплачену передоплату та повідомило про намір розірвати Договір, фактично і є відмовою від договору підряду, а відтак Договір вважається припиненим з моменту вчинення такого правочину, звернення позивача до відповідача із вказаною претензією.

З наданих позивачем доказів вбачається, що вказана претензія направлена на адресу відповідача 07.06.2021 поштовим відправленням за №157, а враховуючи положення Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013, відповідно до яких нормативні строки пересилання місцевої кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) складають - Д+2, пріоритетної - Д+1, претензію відповідач мав отримати 10.06.2021, що також зазначено у накладній №157.

Таким чином, Договір припинив свою дію з 10.06.2021 і підстави для його розірвання в судовому порядку відсутні, а відтак вимога позивача про розірвання договору підряду не підлягає задоволенню.

Отже, станом на момент подання даного позову до суду роботи не виконані, строки виконання робіт минули, а Договір припинив свою дію.

З урахуванням того, що судом встановлений факт не виконання відповідачем своїх зобов`язань з виконання робіт за Договором, враховуючи, що договір припинив свою дію, суд приходить до висновку про те, що ТОВ «Лєан» зобов`язане повернути ТОВ «Саті Нова Союз» отриманий від нього авансовий платіж у розмірі 102 700,00 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 13 711,39 грн. за порушення строку закінчення робіт, більше ніж на сім календарних днів.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку з виконання робіт не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов`язань.

Пунктом 11.2 Договору передбачено, що у разі порушення строку закінчення робіт, більше ніж на сім календарних днів, підрядник повинен сплатити замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, за кожен день прострочення від суми невиконаних вчасно робіт.

Виходячи з того, що сторони умовами договору передбачили застосування у разі порушення строків виконання робіт пені, спірні правовідносини є господарськими, а відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські санкції, зокрема, пеня, застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов`язань, не тільки за невиконання грошового зобов`язання, а відтак суд вважає, що вимога позивача є обґрунтованою.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню, яка нарахована за період з 05.06.2021 по 05.12.2021, проте внаслідок встановленого судом факту розірвання Договору з 10.06.2021 правовідносини за ним є припиненими і нарахування пені з 10.06.2021 до 05.12.2021 є неправомірним.

Таким чином, здійснивши власний розрахунок суд вважає правомірним та обґрунтованим, в даному випадку, стягнення з відповідача пені у розмірі 370,68 грн., яка нарахована за період з 05.06.2021 по 09.06.2021.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ «Лєан» на користь ТОВ «Саті Нова Союз» попередньої оплати у розмірі 102 700,00 грн. та пені у розмірі 370,68 грн. В іншій частині позовних вимог (розірвання Договору та стягнення пені у розмірі 13 340,71 грн.) необхідно відмовити з викладених обставин.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Саті Нова Союз» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєан» (04073, м. Київ, провулок Куренівський, будинок 19/5, офіс 359; ідентифікаційний код 41137311) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Саті Нова Союз» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, будинок 3, офіс 197; ідентифікаційний код 37634392) суму попередньої оплати у розмірі 102 700,00 (сто дві тисячі сімсот) грн. 00 коп., пеню у розмірі 370 (триста сімдесят) грн. 68 коп. та судовий збір у розмірі 2 009 (дві тисячі дев`ять) грн. 86 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволені позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий