ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

"13" жовтня 2022 р. Справа № 902/288/22

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Маціщук А.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Громадської організації "Товариство сприяння обороні України"

на рішення Господарського суду Вінницької області від 16.08.2022 р.

ухвалене у м. Вінниці, повний текст складено 26.08.2022 р.

у справі № 902/288/22 (суддя Шамшуріна М.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БСМ"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Січ Резерв"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради

2. Громадська організація "Товариство сприяння обороні України"

3. Підприємство "Сприяння" Громадська організація Товариство сприяння обороні України 4. ОСОБА_1 Дніпровський районний спортивно-технічний клуб Товариства сприяння обороні України

5. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЦ Ледокол"

про визнання рішення недійсним

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Вінницької області від 16.08.2022 р. у справі № 902/288/22 позов задоволено. Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Січ Резерв" оформлених протоколом № 1/21 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Січ Резерв" від 23.12.2021 р.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, третя особа Громадська організації "Товариство сприяння обороні України" звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 16.08.2022 р. у справі № 902/288/22 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, перевіривши відповідність їх вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд встановив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок справляння та розміри судового збору, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Виходячи зі змісту пп. 2 п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно з пп. 4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції скаржнику належало сплатити 3721 грн. (150% від 2481 грн.). Як вбачається з матеріалів поданої апеляційної скарги, всупереч наведеним вище вимогам чинного законодавства, скаржником при зверненні до суду апеляційної інстанції не було долучено доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.

Разом з тим, скаржником заявлено клопотання, в якому останній просить суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст.74, 76, 77 ГПК України, докази на підтвердження наявності підстав, передбачених ст.8 Закону України "Про судовий збір" для відстрочення сплати судового збору.

Доводи скаржника щодо необхідності відстрочення сплати судового збору у зв`язку із скрутним фінансовим становищем не підтверджуються жодними належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України, доказами, тому клопотання є необгрунтованим і відхиляється судом.

Враховано при цьому, що у відповідності до норм ст.8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті) за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним. У статті 8 Закону України "Про судовий збір" законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Таким чином, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких особі може бути відстрочено сплату судового збору, є вичерпним. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 р. у справі № 0940/2276/18 та враховується колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.

З урахуванням наведеного вище клопотання відхиляється судом, оскільки скаржник не підтвердив факт наявності умов, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір" для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, відповідно до п. 3 ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Апеляційний суд встановив, що скаржником до апеляційної скарги не додано описів вкладення, які б підтверджували надіслання апеляційної скарги з додатками на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БСМ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Січ Резерв", Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Підприємство "Сприяння" Громадська організація Товариство сприяння обороні України, ОСОБА_1 Дніпровський районний спортивно-технічний клуб Товариства сприяння обороні України, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЦ Ледокол".

Відповідно до з ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Громадської організації "Товариство сприяння обороні України" на рішення Господарського суду Вінницької області від 16.08.2022 р. у справі № 902/288/22 залишити без руху.

2. Зобов`язати скаржника Громадська організація "Товариство сприяння обороні України" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та негайно представити суду відповідні докази сплати судового збору, докази надіслання апеляційної скарги іншим учасникам справи листом з описом вкладення.

3. Копію ухвали направити скаржнику.

Суддя Маціщук А.В.