ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. ОдесаСправа № 923/508/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф.

(склад суду змінено згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2022 у зв`язку зі звільненням судді Головея В.М.),

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представників учасників справи:

від прокуратури - Рашевська О.Ю., посвідчення №057475 від 15.10.2020

від позивача Рибкіна Ю.Є. виписка з ЄДР від 29.07.2021

/інші учасники справи повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги електронною поштою (див. роздруківки від 11.08.2022), а також на веб-сайті Південно-західного апеляційного господарського суду на веб-порталі Судова влада України розміщено оголошення про проведення судового засідання /,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та Фізичної особи-підприємця Громова Ігоря Васильовича

на рішення Господарського суду Херсонської області від 24.11.2021, проголошене суддею Нікітенко С.В. у м. Херсоні, повний текст якого складено 16.12.2021,

у справі № 923/508/21

за позовом Керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації

до відповідачів:

1. Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі;

2. Фізичної особи-підприємця Громова Ігоря Васильовича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Херсонського національного технічного університету

про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна та звільнення частини земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року Керівник Херсонської окружної прокуратури Херсонської області звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації до Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі також ФДМ, Фонд) та Фізичної особи-підприємця (далі ФОП)Громова Ігоря Васильовича, в якій просив суд:

- визнати недійсним договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна від 15.05.2014, укладений між Фондом і ФОП Громовим І.В.;

- зобов`язати ФОП Громова І.В. звільнити частину земельної ділянки державної форми власності, кадастровий номер :29:004:0001 площею 3120 кв. м. загальною вартістю 1 952 808 грн., розташованої за адресою: м. Херсон, вул. І.Кулика, 130, та підтвердити вказане актом приймання-передачі. Судові витрати прокурор просив покласти на відповідачів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 1192-14-065 від 15.05.2014, який укладений між Регіональним відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі і ФОП Громовим Ігорем Васильовичем, укладений з метою приховування фактичних договірних відносини з оренди земельної ділянки без дотримання встановлених законом вимог до його укладання, а тому вказаний договір підлягає визнанню недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Ухвалою місцевого господарського суду від 16.04.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Херсонській національний технічний університет (далі також Університет).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачі звертались до суду із заявою про застосування строків позовної давності, в якій просили суд застосувати строк позовної давності до заявленого прокурором позову у даній справі та відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 24.11.2021 позов задоволено повністю та визнано недійсним договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна від 15.05.2014, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим, м.Севастополі і ФОП Громовим І.В. та зобов`язано останнього звільнити частину земельної ділянки державної форми власності, кадастровий номер :29:004:0001 площею 3120 кв.м., загальною вартістю 1 952 808 грн., розташовану за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130, та підтвердити вказане актом приймання-передачі, а також стягнуто з ФОП Громова Ігоря Васильовича та Фонду на користь Херсонської обласної прокуратури по 2 270,00 грн. судових витрат.

Суд дійшов висновку, що спірний правочин є прихованим договором оренди землі, його зміст суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Земельному кодексу України, Закону України «Про оренду землі», він не спрямований на реальне настання наслідків, які ним обумовлені, а тому підлягає визнанню недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України. Щодо заяв відповідачів про застосування наслідків спливу позовної давності, то місцевим господарським судом вони залишені без задоволення, оскільки суд дійшов висновку, що позовна заява Херсонської окружної прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації заявлена в межах трирічного строку і без пропуску позовної давності,

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ФДМ та ФОП Громов І.В. звернулись до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просили оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На думку скаржників, рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, Фонд стверджує, що суд першої інстанції не надав оцінку його доводам, викладеним у відзиві на позовну заяву, про те, що він не мав змоги отримати будь-яку інформацію щодо предмету договору і був позбавлений можливості перевірити дійсну природу об`єкту оренди та не розумів дійсну природу правочину, що вчиняється, та вважав, що його дійсно спрямовано на укладення договору оренди нерухомості.

Крім того, Регіональне відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі вважає, що посилання суду першої інстанції на те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що прокурору було відомо про порушення інтересів держави не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вичерпна інформація про договір оренди була відома органам прокуратури з березня 2016 року, що підтверджується листами-відповідями Херсонського національного технічного університету від 01.03.2016 №13-15/67 та від 18.03.2016 №13-15/100, а отже висновки суду про відмову у задоволенні заяв про застосування строку позовної давності є хибним.

ФОП Громов І.В. у своїй апеляційній скарзі не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що майно, яке є предметом оспорюваного договору, а саме майданчик для паркування транспортних засобів площею 3120 кв.м за адресою м. Херсон вул. І. Кулика, 130 не є об`єктом нерухомості, тоді як рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради №295 від 19.11.2013 є правовстановлюючим документом, який підтверджує приналежність майданчика для паркування до нерухомого майна, яке перебуває на балансі Університету та у власності держави в особі Міністерства освіти та науки.

Також ФОП Громов І.В. вважає, що суд першої інстанції у своєму рішенні дійшов невірного висновку, що земельна ділянка Херсонського національного технічного університету площею 3120 кв.м, яка знаходиться за адресою м. Херсон, вул. І. Кулика, 130 не може використовуватись не за призначенням, та що використання земельної ділянки навчального закладу для розміщення автостоянки є комерційною діяльністю, яка жодним чином не пов`язана з навчально-виховним процесом, оскільки не врахував положення ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту», щодо можливості надання такого майна в оренду.

Крім того, ФОП Громов І.В. стверджує, що судом першої інстанції не було враховано помилковості визначення керівником Херсонської окружної прокуратури в якості позивача Херсонської обласної державної адміністрації.

Поряд з цим, ФОП Громов І.В. зазначає, що суд першої інстанції без обґрунтування правових підстав відмовив у задоволенні клопотання про виклик в судове засідання для надання пояснень з питань оцінки об`єктів оренди державного нерухомого майна експерта Єрмакова А.М., для надання пояснень з питань складеного оцінювачем Звіту про незалежну оцінку нерухомого майна майданчика для паркування транспортних засобів біля університету, розташованого за адресою м.Херсон вул. І. Кулика, 130

У відзиві на апеляційні скарги, прокурор спростовує їх доводи, зазначає про те, що земельна ділянка Херсонського національного технічного університету площею 3120 кв.м за адресою м. Херсон вул. І. Кулика, 130 не може використовуватись не за призначенням та не могла бути передана в оренду через існування заборони на рівні Законів України, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та Фізичної особи-підприємця Громова Ігоря Васильовича на рішення Господарського суду Херсонської області від 24.11.2021 у справі №923/508/21 та призначено їх до розгляду на 17.03.2022 о 14:00, однак судове засідання у зазначений час не відбулось у зв`язку запровадженням воєнного стану в Україні.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2022 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання у справі №923/508/21 відбудеться 11.08.2022 о 14:00год

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.08.2022 відкладено розгляд апеляційних скарг Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та Фізичної особи-підприємця Громова Ігоря Васильовича на 06.10.2022 о 14:00.

Представники відповідачів та третьої особи в судове засідання 06.10.2022 не з`явились. При цьому від Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до суду апеляційної інстанції 20.09.2022 надійшла заява про розгляд справи без участі його представника у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування на службові відрядження та відсутністю технічної можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції з огляду на зміну його місця розташування .

Інші учасники справи про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомили.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення), яким визначено порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів).

Згідно п. 59 Положення до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС процесуальні та інші документи можуть подаватися до суду в електронній формі з використанням офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти, з якої надійшли документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом. До початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС суд надсилає документи у справах або на офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом.

Також рішенням Ради суддів України №26 від 05.08.2022 вирішено виклики та повідомлення, обмін процесуальними документами з учасниками судових проваджень у першу чергу здійснювати за допомогою електронної пошти та/або з використанням вказаних учасниками судових проваджень мобільних телефонів. При цьому виклики та повідомлення, обмін процесуальними документами з учасниками судових проваджень за допомогою засобів традиційного поштового зв`язку здійснювати виключно у разі неможливості комунікації за допомогою електронної пошти та/або з використанням вказаних учасниками судових проваджень мобільних телефонів.

Як слідує з матеріалів справи, ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду, зокрема ухвала суду від 11.08.2022 була направлена всім учасникам справи на офіційні електронні адреси та доставлена до їх скриньок, про що свідчить роздруківка з сервісу направлення електронного листа.

Крім того, на веб-сайті Південно-західного апеляційного господарського суду на веб-порталі Судова влада України неодноразово розміщувались оголошення про дату час та місце розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, водночас вони належним чином повідомлялись електронною поштою про дату, час та місце розгляду справи, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідачів та третьої особи у судовому засіданні 06.10.2022.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, відзиву на них, заслухавши прокурора та представників позивача у судовому засіданні, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, судова колегія дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеної перевірки стану дотримання вимог законодавства у сфері охорони дитинства під час використання та розпорядження майном та земельними ділянками навчальних закладів, Херсонською окружною прокуратурою вивчено та опрацювало інформацію щодо діючих договорів оренди, яка міститься на офіційному сайті Фонду державного майна України .

За результатами проведеної перевірки встановлено, що 15.05.2014 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Херсонській області і ФОП Громовим Ігорем Васильовичем був укладений договір № 1192-14-065 оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності (надалі - Договір).

За умовами Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне індивідуально визначене нерухоме майно - майданчик для паркування транспортних засобів площею 3120 кв.м., розташований біля навчального корпусу № 2, за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130, що перебуває на балансі Херсонського національного технічного університету (Балансоутримувач) (п.1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору майно передається з метою розміщення стоянки для автомобілів.

Орендна палата визначається згідно з Методикою розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 і з березня 2014 року становить 6062,49 грн. (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 3.6 Договору орендна плата перераховується Орендарем до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним місяцем з урахуванням щомісячного індексу інфляції, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, в який здійснюється платіж.

Орендодавець зобов`язаний передати орендарю за участю Балансоутримувача в оренду Майно згідно з цим договором та актом приймання-передавання майна, який підписується одночасно з цим Договором (п. 7.1 Договору).

Строк дії зазначеного договору становить один календарний рік - з 15.05.2014 по 15.05.2015 включно (п. 10.1 Договору).

Надалі, сторони Договору додатковим угодами продовжували строк дії Договору та вносили зміни до Договору в частині визначення вартості орендованого майна.

Прокурор зазначає, що 15.05.2014 за актом приймання-передачі державного майна Орендодавець та Балансоутримувач передали, а Орендар прийняв в оренду державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - майданчик для паркування транспортних засобів площею 3120 кв.м., розташований біля навчального корпусу № 2 за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130.

Згідно відомостей про нерухоме державне майно, сформованих Міністерством освіти і науки України за формою 2б(д) станом на 01.01.2021, Херсонський національний технічний університет є балансоутримувачем учбового корпусу № 2 за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130 (реєстровий номер 05480298.1.ЖКСГАШ017), який розміщений за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ХС № 000186, ХІХ-І, зареєстрованого 15.07.1997 за № 295 перебуває в постійному користуванні Херсонського національного технічного університету земельна ділянка загальною площею 10699 кв.м., розташована за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130 (кадастровий номер :29:004:0001). Цільове призначення земельної ділянки за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130, визначено: 3.02 для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти, споруди університету.

Згідно інформації наданої Херсонською міською радою № 8-854-11/26 від 10.02.2021 встановлено, що згідно з містобудівною документацією - Планом зонування території м. Херсона, затвердженим рішенням міської ради від 20.02.2015 № 1724 земельна ділянка за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130, розташована в навчальній зоні Г-3, до супутніх видів використання якої належать споруди для тимчасового зберігання транспортних засобів.

У листі від 08.04.2021 за №8-3340-11/26 Херсонською міською радою надано викопіювання з містобудівної документації - Генеральний план м. Херсона, затверджений рішенням міської ради від 26.12.2003 № 443, згідно якого земельна ділянка за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130, має кадастровий номер :29:004:0001.

Аналогічні відомості містяться в викопіюванні з містобудівної документації - Плану зонування м. Херсона, затвердженого рішенням Херсонської ради від 20.02.2015 № 1724.

Згідно інформації наданої управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради від 29.01.2021 № 96/01-21 до управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради не надходили повідомлення чи заяви на отримання дозволу на початок виконання будівельних робіт на майданчик для зберігання транспортних засобів, розташований біля навчального корпусу №2 за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130.

Управлінням містобудування та архітектури Херсонської обласної державної адміністрації не надавалися погодження на розміщення майданчику для паркування транспортних засобів площею 3120 кв.м., розташованого за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130.

Відповідно до «Реєстру будівельної діяльності» щодо всіх зареєстрованих та виданих документів, що посвідчують право на виконання підготовчих/будівельних робіт та факт прийняття закінчених будівництвом об`єктів в експлуатацію інформація щодо вищевказаного об`єкта будівництва відсутня.

Згідно інформації, наданої Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області № 1021-1.15/172 від 31.01.2021 встановлено, що відповідно до даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня реєстрація дозвільних документів на виконання будівельних робіт та прийняття в експлуатацію об`єкта - майданчик для паркування транспортних засобів площею 3120 кв.м., розташованого біля навчального корпусу №2 за адресою м. Херсон, вул. І. Кулика, 130.

Прокурор вказує, що при вивченні умов укладеного договору № 1192-14-065 від 15.05.2014 та проведені аналізу положень законодавства у сфері оренди державного і комунального майна та земельних відносин, встановлено, що між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Херсонській області, АРК Крим та м. Севастополі та ФОП Громовим І.В. фактично укладено договір оренди відповідної земельної ділянки, а отже укладенням договору про оренду індивідуально визначеного нерухомого майна від 15.05.2014 сторони фактично приховали договірні відносини з оренди земельної ділянки. У зв`язку з чим вказаний договір є удаваним.

Зазначені обставини стали підставлю для звернення прокурора до суду із відповідним позовом, при цьому прокурор зазначив, що Херсонською обласною державною адміністрацією, як органом уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах не вжито заходів із захисту інтересів держави, хоча попередньо листом №55-671 від 06.04.2021 її було повідомлено про наміри прокурора звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ч.1 ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Специфіка удаваного правочину полягає в тому, що він, існуючи в парі з іншим правочином, який ним прикривається, є завжди таким, що не відповідає положенням Цивільного кодексу України, тобто є удаваним. Другий же правочин (прихований) може бути як дійсним, так і недійсним, залежно від того, наскільки він відповідає вимогам чинності правочинів, що містяться у ст. 203 ЦК України.

У ч.2 ст.235 ЦК України передбачено правові наслідки визнання правочину удаваним. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Прихований правочин завжди підлягає оцінці з точки зору відповідності його загальним умовам чинності правочину і сам факт прикриття його іншим правочином не може бути підставою його недійсності. Закон не передбачає недійсність удаваного правочину, а лише пропонує застосувати до відносин сторін норми, що регулюють той правочин, який сторони дійсно мали на увазі.

Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин (удаваний правочин), суд, на підставі ст.235 ЦК України, має визнати, який правочин насправді вчинили сторони, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення, в якому встановлює нікчемність цього правочину або визнає його недійсним.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої палати Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №522/14890/16-ц, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.06.2018 у справі №916/933/17.

Позивач, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, має довести: факт укладання правочину, що, на його думку, є удаваним; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, умовами спірного Договору предметом оренди визначено нерухоме майно - майданчик для паркування транспортних засобів площею 3120 кв.м., розташований біля навчального корпусу №2, за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130, що перебуває на балансі Херсонського національного технічного університету.

Згідно зі статтею 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (стаття 179 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Частиною 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно здійснюється у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з п.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на 22.01.2014, на момент введення майданчику в експлуатацію) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 6 ст. 3 вказаного Закону будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті та статтею 4-1 цього Закону.

За приписами ст. 5 зазначеного Закону визначено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що майданчик для паркування транспортних засобів площею 3120 кв.м. за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130, фактично не було створено і зазначений об`єкт не був сформований, як об`єкт нерухомості в розумінні вимог законодавства. На вказаний об`єкт відсутня будь-яка технічна документація та документація щодо розроблення проекту на будівництво та введення в експлуатацію зазначеного об`єкта, не проведено його державну реєстрацію.

Отже не існує індивідуально визначеного нерухомого майна за адресою: м.Херсон, вул. І. Кулика, 13, як це визначено спірним договором.

При цьому, доводи ФОП Громова І.В. про те, що рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради №295 від 19.11.2013, яким було вирішено створити до 19.11.2014 на території Херсонського національного технічного університету спеціально обладнаний майданчик для паркування транспортних засобів на 99 паркувальних місць за адресою: м. Херсон вул. І. Кулика, 130. є правовстановлюючим документом, який підтверджує приналежність майданчика для паркування до нерухомого майна, яке перебуває на балансі Університету та у власності держави в особі Міністерства освіти та науки, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказане рішення прийнято з метою регулювання питань щодо паркування транспортних засобів і визначає певну територію як територію призначену для паркування транспортних засобів, є способом врегулювання питань благоустрою міста і не може бути належною підставою для визнання зазначеного майданчику окремим нерухомим майном.

У свою чергу, як вже зазначалось, згідно відомостей про нерухоме майно сформованих Міністерстовом освіти і науки за формою 2б(д) станом на 01.01.2021, Херсонський національний технічний університет є балансоутримувачем учбового комплексу № 2, розташованого за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130 (реєстровий номер 05480298.1.ЖКСГАШ017) та йому на підставі державного акту на право постійного користування землею серії І-ХС №000186, ХІХ-І на праві постійного користування належить земельна ділянка загальною площею 10699 кв.м., розташовану за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130, (кадастровий номер :29:004:0001).

Таким чином, оскільки майданчик для паркування транспортних засобів не створювався за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130, то суд дійшов вірного висновку про те, що фактично в оренду спірним договором передано земельну ділянку, а не об`єкт нерухомості.

Отже фактично спірний Договір є договором оренди землі, а тому повинен укладатись з урахуванням умов, які встановлені законодавством для таких договорів.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 Цивільного кодексу України).

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» та іншими нормативно-правовими актами.

Істотні умови договору оренди землі визначено ст. 15 Закону України "Про оренду землі".

Порядок укладення договору оренди земельної ділянки передбачено ст. 124 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України «Про оренду землі».

З аналізу умов спірного Договору слідує, що він не містить істотних умов, визначених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», а саме: не визначено об`єкт оренди (із зазначенням кадастрового номеру, місця розташування), не зазначено орендну плату саме за користування земельною ділянкою, не вказано існуючі обмеження щодо використання даної ділянки, не визначено цільове призначення земельної ділянки та умов збереження об`єкта оренди.

Крім того, орендодавцем за вказаним договором є Регіональне відділення фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, що є порушенням приписів частини 4 статті 4 зазначеного Закону, оскільки Регіональне відділення фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі не є органом виконавчої влади, якому надано право укладати договори оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України», ФДМ України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику, зокрема у сфері оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» передбачено, що об`єктами оренди за цим Законом є: єдині майнові комплекси підприємств, їх відокремлених структурних підрозділів; нерухоме майно (будівлі, споруди (приміщення), їх окремі частини); інше окреме індивідуально визначене майно; майно, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) (далі - майно, що не увійшло до статутного капіталу); майно органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, правоохоронних та фіскальних органів, що не використовується зазначеними органами для здійснення своїх функцій без права викупу та передачі в суборенду орендарем.

У зазначеному переліку об`єктів оренди не передбачено право Фонду передавати в оренду як нерухоме майно земельну ділянку.

Відповідно до Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 18.12.2015 № 1964 «Про затвердження Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (надалі - Регіональне відділення) є територіальним органом Фонду державного майна України (надалі - Фонд), що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління.

Основними завданнями Регіонального відділення є, зокрема, здійснення повноважень орендодавця державного майна.

Таким чином, Регіональне відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі є уповноваженим органом на укладення договорів оренди державного та комунального майна, а також здійснення контролю за їх реалізацією.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що повноваження щодо укладення договору оренди земельної ділянки у Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі відсутні, і відповідно передача в оренду земельної ділянки за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130, здійснена із перевищенням обсягу цивільної дієздатності.

Крім того, як вірно зазначено місцевим господарським судом, матеріали справи не містять доказів передачі земельної ділянки за Договором з дотриманням вимог ст.134 Земельного кодексу України щодо проведення відповідних торгів.

Також, умовами п.3.1 Договору встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку березень 2014 - 6062,49 грн.

Проте, згідно до чинного законодавства орендна плата за використання земельної ділянки згідно договору оренди розраховується відповідно до вимог ст. 288 Податкового кодексу України.

Крім того, внаслідок укладення цього Договору фактично змінено цільове призначення земельної ділянки, що не належить до повноважень навчального закладу.

Частиною 1 статті 63 Закону України "Про освіту" передбачено, що матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством, а в ч. 5 цієї статті встановлено, що об`єкти освіти і науки, що фінансується з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов`язані з навчальним та з науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Отже, зі змісту вказаної норми вбачається, що об`єкт освіти - це не тільки навчальний заклад, а й будівлі, споруди, землі, комунікації, обладнання та інші цінності підприємств системи освіти.

Згідно п. 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 14.08.2001р. № 63 (які діяли на момент укладення договору), передбачено, що здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов`язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

Проте, як встановлено судом з чим погоджується і колегія суддів, на підставі спірного Договору Університет фактично передав суб`єкту господарювання в оренду земельну ділянку, яка використовується відповідачем-2 для паркування транспортних засобів, тобто під автомобільну стоянку.

Суд звертає увагу, що використання земельної ділянки навчального закладу для розміщення автостоянки є комерційною діяльністю, яка жодним чином не пов`язана з навчально-виховним процесом.

Вказана правова позиція також знайшла своє відображення в постанові Верховного суду від 15.10.2020, справа № 904/5525/18, з якої слідує, що використання двору та території навчального закладу для інших потреб, не пов`язаних з навчально-виховним процесом, зокрема розміщення автостоянки, забороняється.

При цьому, посилання ФОП Громова І.В. на положення ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту» колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідна норма не була чинною на момент укладення спірного договору, а набула чинності з 19.01.2019.

З викладеного слідує, що земельна ділянка Херсонського національного технічного університету площею 3120 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130, не може використовуватись не за призначенням та не могла бути переданою в оренду через існування прямої заборони на це Законами України.

Таким чином, місцевий господарський суд правомірно з урахуванням положень ст.ст. 203,205 ЦК України дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин підлягає визнанню недійсним та як наслідок у відповідності до ст. 216 ЦК України у ФОП Громова І.В. виникає зобов`язання звільнити спірну земельну ділянку та повернути її законному користувачу - Херсонському національному технічному університету, підтвердивши вказане відповідним актом приймання-передачі.

Щодо доводів Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про необізнаність останнього щодо дійсної природи спірного договору, то вони колегією суддів відхиляються, оскільки в матеріалах справи містяться висновки про вартість об`єкта оцінки від 24.03.2014, 26.04.2017 та від 13.03.2020, які посвідчують факт замовлення регіональним відділенням проведення оцінки об`єкта оренди, крім того, останнє є і рецензентом даних звітів. У матеріалах звіту про оцінку майна міститься фотозображення об`єкту, який є предметом договору оренди, міститься і інформація про нього, при цьому під час проведення оцінки проводилась оцінка саме земельної ділянки, а не нерухомості, до того ж у звітах міститься посилання про те, що експертом отримано від замовника Регіональне відділення Фонду державного майна технічний паспорт, що свідчить про обізнаність останнього з інформацією про дійсну природу об`єкту.

Щодо заяви відповідачів про застосування строків позовної давності, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 3 - 5 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб`єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж під час розгляду справи буде встановлено, що у позивача немає суб`єктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд відмовляє в позові не через пропущення позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Згідно із ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.261 ЦК Українипозовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Приписами ч.ч. 3,4 ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

У постанові від 17.10.2018 у справі №362/44/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.

Апелянти стверджують, що про наявність правопорушень у спірних правовідносинах прокуратурі стало відомо з березня 2016 листів-відповідей Херсонського національного технічного університету від 01.03.2016 №13-15/67 та від 18.03.2016 №13-15/100, які містили вичерпну інформацію про договір оренди.

Разом з тим, вказані листи містили лише інформацію про укладені договори оренди нерухомого майна, у тому числі спірного договору, проте з їх аналізу неможливо довідатись про порушені права держави у сфері земельних відносин, отже відсутні підстави стверджувати про початок перебігу строку позовної давності з цієї дати.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що про те, що на підставі договору оренди від 15.05.2014 №1192-14-065 було передано не об`єкт нерухомого майна, а земельну ділянку прокурору стало відомо лише у грудні 2020 за результатами огляду місця події, проведеного в рамках кримінального провадження №30000805, зокрема означене підтверджується протоком огляду місця події від 04.12.2020.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що про порушення спірним договором інтересів держави у сфері земельних відносин позивачу стало відомо лише у 2021 році з листа прокурора, що підтверджується його відповіддю від 04.02.2021 №1232/0-21/01-01-66/328-1211 та відсутністю у нього повноважень щодо проведення перевірок та здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) відносно суб`єктів господарювання.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прокуратурою строк позовної давності не пропущено.

Щодо правомірності звернення прокурора з даним позовом в інтересах держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (частина 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді; прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва; прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень (абзаци перший - третій частини 4).

Частиною 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а за абзацом другим частини 5 цієї ж статті у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Положеннями частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :29:004:0001 є держава.

Прокурор звернувся у даній справі із відповідним позовом в інтересах держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації, яка відповідно до ст.ст. 13,16,21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» має повноваження розпоряджатись землями державної власності.

Таким чином, Херсонська обласна державна адміністрація є компетентним суб`єктом у спірних правовідносинах, у тому числі державним органом, на який покладено контрольні функції щодо оренди земельних ділянок державної власності, а тому посилання апелянтів на те, що уповноваженим органом у даному спорі є Міністерство освіти і науки України є таким, що не ґрунтується на нормах права.

Як слідує з листа №54-982 вих 21 від 27.01.2021 Херсонською місцевою прокуратурою повідомлено Херсонську обласну державну адміністрацію про виявлені порушення вимог земельного законодавства під час укладення договору оренди землі за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 130, а також нецільового використання земельної ділянки державної форми власності, яка перебуває в постійному користування Херсонського національного технічного університету,

У свою чергу Херсонською обласною державною адміністрацію листом від 04.02.2021 проінформувала прокуратуру, що на адресу обласної державної адміністрації від Херсонського національного технічного університету,як постійного землекористувача не надходило звернень про порушення земельного законодавства третіми особами стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :29:004:0001, а також клопотання від ФОП Громова І.В про передачу в оренду частини земельної ділянки, тому обласною адміністрацією не вживались заходи щодо визнання недійсним спірного договору та зобов`язання останнього звільнити частину земельної ділянки.

З викладеного слідує, що позивачем не вживалися належні та необхідні заходи реагування в межах правового поля щодо недопущення незаконного використання земельної ділянки державної форми власності, що перебуває у постійному користуванні Херсонського національного технічного університету, а тому колегія суддів приходить до висновку, що прокурором доведена наявність бездіяльності позивача у зверненні до суду з позовом для захисту інтересів держави в суді.

Інші доводи скаржників в апеляційних скаргах, спростовуються наведеним вище матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду першої інстанції не спростовують, отже не можуть бути підставою для скасування оскарженого рішення.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також те, що доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а оскаржуване рішення Господарського суду Херсонської області від 24.11.2021 у даній справі слід залишити без змін.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Херсонської області від 24.11.2021 у справі 923/508/21 залишити без змін, апеляційні скарги Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі та Фізичної особи-підприємця Громова Ігоря Васильовича без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.10.2022 о 17.00.

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Савицький Я.Ф