ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.10.2022 Справа №905/5/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.

розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін матеріали справи

за позовом керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області, м.Слов`янськ Донецької області

в інтересах держави в особі: Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області, смт.Черкаське Слов`янського району Донецької області

до відповідачів: 1) ОСОБА_1 , м.Дружківка Донецької області,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамагросвіт», м.Краматорськ Донецької області,

3) Фермерського господарства «Софія 2015», с.Сергіївка Слов`янського району Донецької області,

про: - розірвання договору №359-СГ від 11.11.2014 оренди земельної ділянки кадастровий номер :09:000:0209 площею 210,7524га;

- визнання недійсним договору б/н від 11.04.2019 суборенди вказаної земельної ділянки;

- зобов`язання відповідачів-1 та -2 звільнити земельну ділянку кадастровий номер :09:000:0209 площею 210,7524га;

- зобов`язання відповідачів-1 та -2 повернути територіальній громаді в особі Черкаської селищної ради вказану земельну ділянку;

- припинення державної реєстрації речового права за договором №359-СГ від 11.11.2014 оренди земельної ділянки (запис про речове право №8051528 від 12.12.2014 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно);

- припинення державної реєстрації речового права за договором б/н від 11.04.2019 суборенди земельної ділянки (запис про речове право №31178378 від 11.04.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідачів: 1) ОСОБА_1 , 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамагросвіт», 3) Фермерського господарства «Софія 2015» з вимогами про: розірвання договору оренди земельної ділянки; визнання недійсним договору суборенди земельної ділянки; зобов`язання відповідачів-1 та -2 звільнити і повернути територіальній громаді земельну ділянку; припинення державної реєстрації речових прав за договорами оренди і суборенди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на таке. Договір оренди №359-СГ від 11.11.2014 підлягає розірванню внаслідок припинення здійснення ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Софія 2015» фермерської діяльності, використання землі не за цільовим призначенням, що є порушенням істотних умов договору. Укладенням договору суборенди допущена незаконна зміна цільового виду використання спірної земельної ділянки, при цьому уповноважений орган рішення щодо зміни виду використання не ухвалював, відповідна землевпорядна документація не розроблялась. ОСОБА_1 , отримавши в користування земельну ділянку за спрощеною процедурою (без проведення земельних торгів) для здійснення фермерської діяльності, з моменту передачі землі у суборенду відмовився від самостійного господарювання та не мав намірів вести фермерське господарство і використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням. Договір б/н від 11.04.2019 суборенди підлягає визнанню недійсним як укладений з порушенням вимог цивільного законодавства: передача земельної ділянки в суборенду здійснена відповідачем-1 як фізичною особою за відсутності необхідного обсягу цивільної дієздатності та в порушення вимог ст.14 Закону України «Про фермерське господарство», оскільки внаслідок заміни на підставі закону сторони договору оренди лише Фермерське господарство «Софія 2015» як юридична особа має право на вчинення такого правочину. Договір суборенди також порушує публічний порядок, оскільки укладений особою, яка не мала повноважень на його укладення; фактично передає набуту поза процедурою аукціону земельну ділянку для чітко визначеної мети ведення фермерського господарства у користування третій особі, яка могла б набути право користування лише на аукціоні. Незаконна передача в суборенду землі, отриманої на пільгових умовах, ослаблює економічні основи держави, що потребує прокурорського реагування у межах наданої Конституцією України компетенції.

Ухвалою від 16.04.2021 (т.2, а.с.204-205) суд залучив до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області та витребував документи від третьої особи та від усіх відповідачів.

Після відкриття провадження у справі прокурор надав суду відповідь на відзиви (з додатками, вх.№15682/21 від 22.07.2021), в якій прокурор зазначив, що відзиви всіх відповідачів є ідентичними за змістом та доводами, тому надає одну відповідь на них; звернув увагу суду на пов`язаність відповідачів; вважає, що передбачена п.29 договору №359-СГ від 11.11.2014 оренди земельної ділянки умова означає, що передавати орендовану земельну ділянку до складеного капіталу фермерського господарства можна, уклавши договір суборенди, і це є єдиною передбаченою договором можливістю передати земельну ділянку в суборенду; зауважив, що письмової згоди на передачу у суборенду ОСОБА_1 не отримував ані від компетентного органу Держгеокадастру, ані від Черкаської селищної ради; послався на п.п.5.17, 5.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.01.2020 у справі №922/1974/19, змістом яких що земельні ділянки, що використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства, тобто з дати реєстрації фермерського господарства землекористувачем земельної ділянки є фермерське господарство. Доводи відповідачів щодо ідентичності категорії землі з видом її цільового призначення спростовуються абз.2 ч.5 ст.20 Земельного кодексу України, який встановлює обов`язок власників використовувати землі певної категорії виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених ст.ст.31, 33-37 Земельного кодексу України. Щодо доводів про можливість використання Товариством «Крамагросвіт» земель фермера Кречуна К.В. на підставі ст.37-1 Земельного кодексу України зазначив, що жодним з відповідачів не надані докази права користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення та надання Товариством «Крамагросвіт» ОСОБА_1 іншої земельної ділянки. Відповідно до п.п.13, 14, 18 договору суборенди земля ОСОБА_1 передана Товариству «Крамагросвіт» для ведення фермерського господарства з умовою використання земельної ділянки за цільовим призначенням, проте здійснення Товариством такого виду діяльності неможливе в силу приписів Закону «Про фермерське господарство» та є намаганням приховати неправомірний спосіб передачі земельної ділянки сільськогосподарському товаровиробнику, що порушує законну мету її отримання в оренду. Наполягає, що Товариство «Крамагросвіт» діє з метою отримати земельні ділянки в обхід обов`язкової процедури земельних торгів, що спричиняє втрату державним бюджетом коштів від земельного аукціону та позбавляє Черкаську селищну раду здійснювати повноваження власника, впливати на процеси дотримання законності обігу земель та контролю за власністю. Зауважив, що у відзивах відповідачі перелічують позиції судів щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави, втім, не наводять належних і допустимих доказів та доводів, у чому полягають факти недотримання прокурором вимог законодавства натомість пред`являючи позов у вказаній справі, прокурор виходив саме з необхідності вирішення проблеми суспільного значення, існування якої виправдовує застосування механізму повернення спірної землі із користування відповідачів; навів заперечення проти заяв відповідачів про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (т.2, а.с.80-95).

Після відкриття провадження у справі відповідач-1 надав суду:

1) відзив №2 від 05.07.2021 (з додатками, вх.№14636/21 від 07.07.2021), в якому зазначив: його право передавати орендовану земельну ділянку у суборенду прямо передбачене п.29 договору оренди землі №359-СГ від 11.11.2014; передача землі у суборенду Товариству «Крамагросвіт» не потягла за собою зміну цільового призначення цієї земельної ділянки; оскільки цільове призначення земельної ділянки нерозривно пов`язане з поняттям категорії земель, то землі для ведення фермерського господарства відносяться до земель сільськогосподарського призначення, які включають у себе землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та землі для ведення фермерського господарства; з приписом ст.37-1 Земельного кодексу України відповідач-2 мав право використовувати спірну земельну ділянку без зміни її цільового призначення; у прокурора відсутні підстави для представництва у цій справі, оскільки прокурор не може вважатись альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень (т.2, а.с.1-42);

2) заяву №3 від 05.07.2021 (вх.№14706/21 від 07.07.2021), в якій просив суд здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження (т.2, а.с.78).

Після відкриття провадження у справі відповідач-2 надав суду: відзив на позовну заяву №226 від 05.07.2021 (з додатками, вх.№14631/21 від 07.07.2021; т.2, а.с.43-75), заяву №227 від 05.07.2021 проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (вх.№14698/21 від 08.07.2021; т.2, а.с.76), в яких виклав ті самі аргументи, що і відповідач-1 в аналогічних документах (див. вище).

Після відкриття провадження у справі відповідач-3 надав суду відзив №5 від 05.07.2021 (з додатками, вх.№14634/21 від 07.07.2021; т.1, а.с.157-186); заяву №3 від 05.07.2021 проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (вх.№14705/21 від 08.07.2021; т.2, а.с.77), в яких виклав ті самі аргументи, що і відповідач-1 в аналогічних документах (див. вище).

Після відкриття провадження у справі третя особа надала суду: - пояснення по суті спору від 02.07.2021 (з додатками, вх.№04-11/5225 від 02.07.2021; т.1, а.с.206-209); -клопотання про долучення до матеріалів справи №б/н від 02.07.2021 (з додатками, вх.№04-18/5205 від 02.07.2021; т.1, а.с.210-213), в яких представник Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області зазначив, що після неодноразового переміщення Головного управління було встановлено факт зникнення багатьох документів, у тому числі відсутність наказу №275-СГ від 06.10.2014 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою громадянину ОСОБА_1 ». Стосовно інших витребуваних судом документів представник зазначив, що Головне управління не є розпорядником затребуваної інформації, договори суборенди на узгодження до Головного управління не надходили.

Ухвалою від 16.07.2021 (т.1, а.с.219) суд відмовив у задоволенні заяв ОСОБА_1 , Фермерського господарства «СОФІЯ 2015», Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАГРОСВІТ» про розгляд справи №905/5/21 за правилами загального позовного провадження та призначення дати підготовчого засідання.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.ст.7, 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Щодо фактів.

Наказом Головного управління Держземагенства у Донецькій області №275-СГ від 06.10.2014 наданий дозвіл на розроблення документації із землеустрою громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Олександрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області загальною площею 210,7524га (кадастровий номер :09:000:0209).

11.11.2014 між Головним управлінням Держземагенства у Донецькій області (далі Орендодавець) та громадянином ОСОБА_1 (Орендар) укладений Договір оренди землі №359-СГ (далі Договір; т.1, а.с.140-143), згідно з п.1 якого Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі, на території Олександрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області (за межами населених пунктів) для ведення фермерського господарства.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 210,7524га ріллі, з кадастровим номером :09:000:0209 (п.2 Договору).

Згідно з п.п.13, 14 Договору земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства. Цільове призначення земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

Відповідно до п.19 Договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у день підписання Договору за актом приймання-передачі, який є додатком до Договору.

Пунктом 29 Договору визначене право орендаря передавати орендовану земельну ділянку або її частину у суборенду без зміни цільового призначення.

Згідно з п.37 Договору його дія припиняється шляхом розірвання:

- за взаємною згодою сторін;

- за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п.44 Договору набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації права оренди в установленому порядку.

Згідно з актом від 11.11.2014 приймання-передачі земельної ділянки Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області передало, а громадянин ОСОБА_1 прийняв строком на 49 років земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер :09:000:0209), яка розташована на території Олександрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області (за межами населених пунктів) загальною площею 210,7524га ріллі, для ведення фермерського господарства (т.1, а.с.30). Акт підписаний обома сторонами та скріплений печаткою Орендодавця.

З витягу №30897973 від 12.12.2014 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вбачається, що Договір зареєстрований у встановленому законом порядку (т.1, а.с.33).

05.02.2015 ОСОБА_1 створено Фермерське господарство «СОФІЯ 2015» ().

14.06.2017 між ОСОБА_1 (далі Орендар) та Фермерським господарством «СОФІЯ 2015» (далі - Суборендар) було укладено Договір суборенди землі (далі Договір суборенди). (т.1, а.с.232-236).

Відповідно до п.1 Договору суборенди, Орендар надає, а Суборендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі, на території Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області (за межами населених пунктів) для ведення фермерського господарства.

В суборенду передається земельна ділянка загальною площею 210,7524га ріллі, з кадастровим номером :09:000:0209 (п.2 Договору суборенди).

Згідно з актом від 14.06.2017 приймання-передачі земельної ділянки ОСОБА_1 передав, а Фермерське господарство «СОФІЯ 2015» прийняло строком на 45 років земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер :09:000:0209), яка розташована на території Олександрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області (за межами населених пунктів) загальною площею 210,7524га ріллі, для ведення фермерського господарства (т.1, а.с.231).

Додатковою угодою про розірвання Договору суборенди земельної ділянки від 14.06.2017 (номер запису про інше речове право:24417572) (далі Додаткова угода; т.1, а.с.238) сторони Договору суборенди припинили його дію шляхом розірвання за взаємною згодою. Додаткова угода набрала чинності після підписання сторонами та державної реєстрації в установленому порядку.

Додаткова угода підписана обома сторонами без зауважень та скріплена печаткою суборендаря.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області №2900-СГ від 27.09.2018 Черкаській селищній об`єднаній територіальній громаді передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 7502,1731га, які розташовані на території Черкаської селищної об`єднаної територіальної громади Слов`янського району Донецької області за межами населених пунктів згідно з актом приймання-передачі (т.1, а.с.149).

Згідно з актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 27.09.2018 Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області передало із державної власності, а Черкаська селищна об`єднана територіальна громада прийняла у комунальну власність Черкаської селищної об`єднаної територіальної громади земельні ділянки згідно з додатком (т.1, а.с.150).

Згідно з актом приймання-передачі (повернення) земельної ділянки від 01.04.2019 Фермерське господарство «СОФІЯ 2015» повернуло в належному стані без погіршення корисних властивостей, а громадянин ОСОБА_1 прийняв земельну ділянку площею 210,7524га сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради Черкаської ОТГ, Слов`янського району, кадастровий номер :09:000:0209 (т.1, а.с.239). Акт підписаний обома сторонами та скріплена печаткою суборендаря.

З витягу №162004693 від 03.04.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вбачається, що Додаткова угода про розірвання договору суборенди земельної ділянки зареєстрована у встановленому законом порядку (т.1, а.с.240).

11.04.2019 між ОСОБА_1 (далі Орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КРАМАГРОСВІТ» (далі Суборендар) було укладено Договір суборенди землі (далі Договір суборенди). (т.2, а.с.22-26).

Відповідно до п.1 Договору суборенди, Орендар надає, а Суборендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради Черкаської ОТГ Слов`янського району (за межами населених пунктів) для ведення фермерського господарства.

В суборенду передається земельна ділянка загальною площею 210,7524га ріллі, з кадастровим номером :09:000:0209 (п.2 Договору суборенди).

Згідно з п.п.13,14 Договору суборенди земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства. Цільове призначення земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

Згідно з актом від 11.04.2019 приймання-передачі земельної ділянки ОСОБА_1 передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАМАГРОСВІТ» прийняло строком на 43 роки земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер :09:000:0209), яка розташована на території Олександрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області (за межами населених пунктів) загальною площею 210,7524га ріллі, для ведення фермерського господарства (т.2, а.с.27).

26.07.2019 укладена додаткова угода про внесення змін до договору оренди землі №359-СГ від 11.11.2014 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 12.12.2014 року за №8051528, якою замінено орендодавця за Договором №359-СГ з Головного управління Держземагенства у Донецькій області на Черкаську селищну раду.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №239069392 від 28.12.2020 Фермерське господарство «СОФІЯ 2015» не має у користуванні земельних ділянок.

Таким чином, відбулася передача орендарем у суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер :09:000:0209) загальною площею 210,7524га ріллі, яка первісно надавалася в оренду для ведення фермерського господарства Товариству з обмеженою відповідальністю «КРАМАГРОСВІТ», яке фактично використовувало земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Щодо підстав для представництва прокуратурою інтересів держави в суді.

Прокурор вважає, що надання ОСОБА_1 Товариству з обмеженою відповідальністю «КРАМАГРОСВІТ» в суборенду земельної ділянки загальною площею 210,7524га кадастровий номер :09:000:0209 внаслідок порушення істотних умов договору (використання не за цільовим призначенням) суперечить приписам Земельного кодексу (далі ЗК) України та Закону України «Про оренду землі» і є підставою для розірвання договору оренди №359-СГ від 11.11.2014, визнання Договору суборенди №б/н від 11.04.2019 недійсним та повернення власнику земельної ділянки.

Обґрунтовуючи підстави для представництва, прокурор зазначив, що порушені інтереси держави, оскільки факт протиправного використання земель сільськогосподарського призначення комунальної власності порушує інтереси громади як власника щодо реалізації права вільно розпоряджатися ними через уповноважений орган виконавчої влади або місцевого самоврядування. Тому незаконна передача в суборенду землі, отриманої на пільгових умовах ослаблює економічні основи держави, що потребує прокурорського реагування у межах наданої Конституцією України компетенції.

Суд дійшов висновку, що звернення прокурора до господарського суду в цій справі відповідає функції представництва прокуратурою інтересів територіальної громади.

Щодо права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 Закону України №973-IV від 19.06.2003 «Про фермерське господарство» (в редакції від 06.11.2014, що діяла під час прийняття оспорюваного рішення і укладення оспорюваного договору) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства; фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1 Закону України №973-IV від 19.06.2003 «Про фермерське господарство» (в редакції від 15.08.2020, що діє на момент прийняття рішення у справі) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства; фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України №973-IV від 19.06.2003 «Про фермерське господарство» (в редакції від 09.12.2012, що діяла станом на 05.02.2015 дату державної реєстрації Фермерського господарства «СОФІЯ 2015») після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

За змістом ст.31 ЗК України землі фермерського господарства можуть складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди (ч.1). Громадяни члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) (ч.2).

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

За змістом зробленого судом безкоштовного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.01.2021 здійснена державна реєстрація юридичної особи Фермерського господарства «СОФІЯ 2015», засновником та керівником є ОСОБА_1 (т.1, а.с.115).

Станом на час реєстрації Фермерського господарства «СОФІЯ 2015» в оренді у громадянина ОСОБА_1 були земельні ділянки загальною площею 210,7524га кадастровий номер :09:000:0209 (Договір №359-СГ).

Стаття 124 Земельного кодексу України передбачає такий порядок передачі земельних ділянок в оренду: передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування згідно з його повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч.1); передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч.ч.2, 3 ст.134 цього Кодексу (ч.2).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренди землі»).

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до частини 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Щодо викладеного у відзивах відповідачів на позовну заяву.

Суд зауважує, що згідно з Договором №359-СГ земельна ділянка передалася Відповідачу-1 в оренду з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення фермерського господарства. В порушення норм законодавства та Договору орендар передав земельну ділянку в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю «КРАМАГРОСВІТ», яке фактично використовувало земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З наведених у цьому рішенні нормативних приписів випливає, що можливість реалізації громадянином права на ведення фермерського господарства була (і залишається) безпосередньо пов`язаною з наданням (передачею) йому землі для відповідної мети, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації (створення) фермерського господарства. Порушення істотних умов договору оренду, що є, зокрема цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду тягне за собою розірвання договору в односторонньому порядку.

Щодо суті спору.

Частинами 1, 2 та 5 статті 8 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Право суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Згідно ст.ст.24, 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, а орендодавець має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди землі та безпосереднього внесення орендної плати.

Також, згідно ч. 6 ст. 93 ЗК України, орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця, крім випадків, визначених законом, передаватися орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).

Таким чином, отримання згоди орендодавця на укладення договору суборенди землі є необхідною складовою правомірного користування земельною ділянкою.

Відповідач-1 передбаченого ч.6 ст.93 ЗК України та ч.1 ст. 8 Закону України «Про оренду землі» обов`язку щодо отримання згоди орендодавця на передачу земельної ділянки в суборенду не виконав і іншого ним не доведено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Відповідач-1 припинив використання земельної ділянки кадастровий номер :09:000:0209 за визначеним Договором від 11.11.2014 цільовим призначенням.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.37 Договору №359-СГ дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Положеннями ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року у справі № 6-161цс13, за змістом статей 24 та 25 Закону України «Про оренду землі» припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за статтею 32 Закону України «Про оренду землі».

Аналогічний висновок міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі № 133/158/16-ц (провадження № 61-21693сво18).

Враховуючи невиконання ОСОБА_1 порядку передачі земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0209 в суборенду ТОВ «КРАМАГРОСВІТ», а саме без згоди орендодавця, припинення використання фермерським господарством земельної ділянки за цільовим призначенням, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 істотно порушив умови Договору оренди землі від 11.11.2014, що є підставою для його розірвання та повернення у відання Черкаської селищної ради земельної ділянки загальною площею 210,7524 га кадастровий номер :09:000:0209.

Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої ділянки. Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц (пункт 96), від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц (пункт 97), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.27).

Враховуючи підстави позову прокурора у цій справі, заявлені ним позовні вимоги про звільнення і повернення земельної ділянки із неправомірного користування ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАГРОСВІТ» є належним способом захисту.

Докази звільнення та повернення спірної земельної ділянки відповідачами в матеріалах справи відсутні, тому позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про припинення державної реєстрації речового права, суд зазначає таке.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про державну рестрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дія Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

За змістом ст.2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч.1 ст. 5 Закону).

Оцінюючи обраний позивачем спосіб судового захисту свого права, суд враховує нормативні положення частин 1 та 2 статті 5 ГПК України, згідно з якими здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Інший підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Щодо судових витрат.

Прокурор подав заяву №57-2641вих-21 від 21.07.2021 (вх.№15683/21 від 22.07.2021) про повернення частини надмірно сплачених коштів судового збору, в якій просить повернути на рахунок Донецької обласної прокуратури судовий збір у розмірі 76542,76 грн.

Позов містить шість вимог немайнового характеру, за що підлягає сплаті судовий збір у загальному розмірі 12612грн (2102грн х 6).

Відповідно до платіжного доручення №2257 від 02.09.2020 прокуратура сплатила 82848,76грн судового збору, тобто підлягає поверненню судовий збір у сумі 70236,76грн.

З огляду на викладене заява про повернення частини надмірно сплачених коштів судового збору підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті 12612грн судового збору покладаються на відповідачів у рівних частках.

Керуючись ст.ст.2, 3, 20, 76-78, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області, м.Слов`янськ Донецької області в інтересах держави в особі: Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області, смт.Черкаське Слов`янського району Донецької області до відповідачів ОСОБА_1 , м.Дружківка Донецької області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамагросвіт», м.Краматорськ Донецької області, Фермерського господарства «Софія 2015», с.Сергіївка Слов`янського району Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, м.Краматорськ Донецької області про розірвання договору №359-СГ від 11.11.2014 оренди земельної ділянки кадастровий номер :09:000:0209 площею 210,7524га; визнання недійсним договору б/н від 11.04.2019 суборенди вказаної земельної ділянки; зобов`язання відповідачів-1 та -2 звільнити земельну ділянку кадастровий номер :09:000:0209 площею 210,7524га; зобов`язання відповідачів-1 та -2 повернути територіальній громаді в особі Черкаської селищної ради вказану земельну ділянку; припинення державної реєстрації речового права за договором №359-СГ від 11.11.2014 оренди земельної ділянки (запис про речове право №8051528 від 12.12.2014 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно); припинення державної реєстрації речового права за договором б/н від 11.04.2019 суборенди земельної ділянки (запис про речове право №31178378 від 11.04.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) задовольнити.

Розірвати укладений між Головним управлінням Держземагенства у Донецькій області (далі Орендодавець) та громадянином ОСОБА_1 (Орендар) Договір оренди землі №359-СГ від 11.11.2014.

Визнати недійсним укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крамагросвіт» договір суборенди землі б/н від 11.04.2019.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Мар`їнським РВ УМВС України в Донецькій області 29.07.2002) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Крамагросвіт» (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Олекси Тихого, 1А; ідентифікаційний код 38491636) звільнити та повернути земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер :09:000:0209) загальною площею 210,7524га ріллі у власність держави в особі Черкаської селищної ради.

Скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер :09:000:0209) загальною площею 210,7524га, номер запису про речове право 8051528.

Скасувати державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер :09:000:0209) загальною площею 210,7524га, номер запису про речове право 31178378.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Мар`їнським РВ УМВС України в Донецькій області 29.07.2002), Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамагросвіт» (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Олекси Тихого, 1А; ідентифікаційний код 38491636), Фермерського господарства «Софія 2015» (84191, Донецька область, Слов`янський район, с.Сергіївка, вул.Паркова (Леніна), 1; ідентифікаційний код 39624564) на користь Донецької обласної прокуратури (87500, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Університетська, буд.6; ідентифікаційний код 25707002) судовий збір у розмірі 4204грн з кожного.

Повернути з Державного бюджету України на розрахунковий рахунок Донецької обласної прокуратури (87500, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Університетська, буд.6; ідентифікаційний код 25707002) 70236,76грн судового збору, перерахованого платіжним дорученням №2257 від 02.09.2020.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів підп.17.5 п.17 ч.1 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 11.10.2022.

Суддя О.М. Шилова