ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/514/22

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ТАСКОМБАНК"

до відповідача Фізичної особи-підприємця Миронець Світлани Олегівни

про стягнення боргу 22 972,98 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суть спору:

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ТАСКОМБАНК" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця Миронець Світлани Олегівни про стягнення боргу 22 972,98 грн., з яких 18 239,19 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 0,01 грн. - заборгованість по процентах, 4 300,00 грн. - заборгованість по комісії, 303,40 грн. - пені, 130,38 грн. - штрафу.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не повернув вчасно надані позивачем кредитні кошти згідно укладеного кредитного договору №ID6827801 від 16.08.2019.

Також позивач просить покласти на відповідача судові витрати.

Відповідач відзиву у строки і порядку, визначені ухвалою суду від 26.07.2022 року, не надав, а відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 26 липня 2022 року позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ТАСКОМБАНК" № 11240/70.2.2 від 18.07.2022 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Судом на адресу учасників справи надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі.

Ухвала, яка відповідачу відправлена на адресу: 35314, Рівненська обл., Рівненський район, с. Зоря, вул. Плютинського, 7, повернута відділенням поштового зв`язку з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи у суді.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.202 ГПК України).

У справі наявні докази про те, що ухвала надсилалася на відому суду адресу відповідача.

У строки, обумовлені ухвалою від відповідача жодних заяв/клопотань не подано. Заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін від учасників не надходило.

Відповідно до ст. 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин.

За приписами ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У процесі розгляду даного спору судом у межах наданих йому повноважень учасникам у справі було надано достатньо часу та можливості скористатися своїми процесуальними правами та обов`язками, передбаченими ГПК України, також вжито заходів щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби та збереження здоров`я учасників процесу та працівників суду.

Зібраних доказів по справі достатньо для повного, всебічного, об`єктивного розгляду справи та вирішення даного господарського спору.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, господарським судом встановлено наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 16.08.2019 між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" та Фізичною особою-підприємцем Миронець Світланою Олегівною укладено Заяву-договір № ID6827801 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" (далі-Кредитний договір), за умовами якого Постачальнику було надано кредит у розмірі 50 000,00 гривень строком користування до 16.08.2022 року, а Постачальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору (п.1.1. Договору).

Підписавши заяву, відповідач приєднався і зобов`язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах позивача.

Частиною 1 ст. 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, 16.08.2019 між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" та Фізичною особою-підприємцем Миронець Світланою Олегівною було укладено Кредитний договір (далі - Кредитний договір), який за своєю правовою природою є договором приєднання, та складається із вищевказаних Заяви та Умов.

Кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок Позичальника (IBAN) № НОМЕР_1 , відкритий у АТ "Таскомбанк" з цільовим використанням на поповнення обігових коштів; придбання основних засобів; рефінансування кредину іншого банку (п. 1.2 заяви-договору).

Розмір кредиту, згідно п. 2.1. заяви-договору складає 50 000 грн 00 коп.

Відповідно до п.п. 2.3.1 та 2.3.2. заяви-договору розмір процентної ставки за користування кредитом: 0,0001% річних, розмір комісійної винагороди: 1,99% від суми виданого кредиту (щомісячно).

Терміни і порядок погашення кредиту: сплата платежів по кредиту - щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем укладення Договору, до календарного числа місяця, в яке було укладено Договір, включно з цим числом; сплата процентів за користування кредитом- щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем укладення Договору, до календарного числа місяця, в яке було укладено Договір, включно із цим числом; сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається у Додатку 1 до цього Договору та доступний Клієнту у системі "ТАС Бізнес" (п. 2.5. заяви-договору).

Строк кредиту: 36 місяців (п. 2.6. заяви-договору).

Пунктом 3.3. заяви-договору передбачено, що у випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Відповідно до п. 4.1. заяви-договору цей договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" та Цінові параметри продукту є Кредитним договором.

Згідно з п. 4.2. та підпунктом 4.2.1. договору, цей договір є договором приєднання у визначенні статті 634 Цивільного кодексу України, в зв`язку з чим: умови цього договору визначаються Банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті Банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому.

Підписання договору є підтвердження наміру Позичальника укласти Кредитний договір, а дата підписання вважається датою укладання договору (п. 4.3. заяви-договору).

Строк дії договору встановлений в розділі 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (п. 4.4. заяви-договору).

Відповідно до графіку погашення кредиту (а.с. 11-12), який є додатком № 1 до кредитного договору, сума платежу за кредитом щомісяця становить 2 384 грн 00 коп., з яких: 1 389 грн 00 коп. - основна заборгованість за кредитом; 995 грн 00 коп. - комісія за управління кредитом. Крім того, у додатку визначені проценти за користування кредитом, а саме - 0,01.

Заяву-договір підписано із використанням електронного цифрового підпису: з одного боку Банком (15.08.2019 р.) та з іншого - ФОП Миронець Світланою Олегівною (15.08.2019 р.). (а.с. 8).

Так, на виконання умов кредитного договору, Банком надані Позичальнику кредитні кошти у розмірі 50 000 грн 00 коп., що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по особовому рахунку відповідача.

Водночас, із змісту вказаної виписки вбачається, що Позичальником було здійснено лише часткове погашення кредиту.

03 лютого 2022 року Банк звернувся до Підприємця із повідомленням-вимогою від 03.02.2021 р. № 2313/70.2.2 (а.с. 18-19), в якій вимагав достроково повністю повернути кредит, а саме: 9 719 грн 00 коп. основного боргу, 8 520 грн 19 коп. простроченого боргу, 1 120 грн 03 коп. пені, 3 325 грн 00 коп. простроченої комісії, 995 грн 00 коп. строкової комісії. Надіслання зазначеного повідомлення підтверджується наявними в матеріалах справи копією фіксального чеку (а.с. 19).

Однак, повідомлення-вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Враховуючи те, що відповідач у добровільному порядку не сплатив Банку відповідну заборгованість, останній і звернувся до суду з даним позовом, предметом якого є вимоги Банку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 18 239 грн 19 коп., заборгованості по відсоткам в сумі 0,01 грн., заборгованості по комісії в сумі 4 300 грн 00 коп., пені на суму простроченої заборгованості за період з 07.01.2022 р. по 07.07.2022 р. в сумі 303 грн 40 коп. та штрафу в сумі 130 грн 38 коп.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України встановлео, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В свою чергу згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Судом встановлено, що відповідач, прийняті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконав, в обумовлені строки кредитні кошти за вказаним договором не повернув, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість перед позивачем з погашення отриманого кредиту в розмірі 18 239,19 грн. Отже, вказана позовна вимога підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по комісії в розмірі 4300 грн 00 коп.

Так, ч. 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (абз. 1 ч. 1 ст. 632 ЦК України).

Як зазначалось вище, у п. п. 2.3.2. п. 2.3. кредитного договору сторони домовились про сплату відповідачем позивачу комісійної винагороди у розмірі 1,99% від суми виданого кредиту (щомісячно).

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості з комісійної винагороди у розмірі 4 300 грн 00 коп., вважає його арифметично вірним та обґрунтованим, у зв`язку з чим вимога Банку про стягнення з відповідача комісійної винагороди у вказаному розмірі підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, позивач просить стягнути з останнього 0,01 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 303 грн. 40 коп. - пені та 130 грн 38 коп. - штрафу.

Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом, пені та штрафу, господарський суд зазначає наступне.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, останній має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як зазначалось вище, судом встановлено, що Заявою від 16.08.2019 року сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, такі як: розмір відсотків, пеню та інші штрафні санкції за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Доказів на спростування вищевикладеного чи будь-яких заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 0,01 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 303,40 грн. заборгованості з пені та 130 грн 38 коп. -штрафу - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України дотримуючись принципу змагальності, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом ч. 1, 2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що сума заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, яка становить 22 972 грн. 98 коп., з яких 18 239 грн. 19 коп. - заборгованості за кредитом, 0,01 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 303 грн. 40 коп. - пені, 4 300 грн. 00 коп.- заборгованість по комісії та 130 грн 38 коп. - штрафу підтверджена належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів на підтвердження погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за вищенаведеним кредитним договором у вказаному розмірі підлягають до задоволення в повному обсязі.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № ID6827801 від 16.08.2019 року в розмірі 22 972 грн. 98 коп., з яких 18 239 грн. 19 коп. - заборгованості за кредитом, 0,01 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 303 грн. 40 коп. - пені, 4 300 грн. 00 коп.- заборгованість по комісії, 130 грн 38 коп. - штрафу.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору.

Як вбачається із матеріалі справи, позивач звернувся до господарського суду із позовом майнового характеру про стягнення 22 972 грн 98 коп.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у необхідному розмірі, що підтверджується оригіналом меморіального ордеру № 982004387 від 18.07.2022 року на суму 2 481,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір за подання позовної заяви, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" - задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Миронець Світлани Олегівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ) заборгованості за кредитним договором № ID6827801 від 16.08.2019 року в розмірі 22 972 (двадцять дві тисячі дев`ятсот сімдесят дві) грн. 98 коп., з яких 18 239 (вісімнадцять тисяч двісті тридцять дев`ять) грн. 19 коп. - заборгованості за кредитом, 0,01 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 303(триста три) грн. 40 коп. - пені, 4 300 (чотири тисячі триста) грн. 00 коп.- заборгованість по комісії, 130 (сто тридцять) грн 38 коп. - штрафу та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07 жовтня 2022 року.

Суддя Бережнюк В.В.