ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"13" жовтня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1882/22

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Сатурн» про видачу судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Групаж транс» заборгованості за договором № 1150ОУ17 оренди нежилих приміщень від 01.08.2017 р. у cумі 21651,75 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Сатурн» звернулось до господарського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Групаж транс» заборгованості за договором № 1150ОУ17 оренди нежилих приміщень від 01.08.2017 р. у cумі 21651,75 грн.

За змістом ст.ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Як вже зазначалось, заява про видачу судового наказу подана заявником щодо стягнення з ТОВ «Групаж транс» заборгованості за договором № 1150ОУ17 оренди нежилих приміщень від 01.08.2017 р.

До заяви про видачу судового наказу не додано договору № 1150ОУ17 оренди нежилих приміщень від 01.08.2017 р., про стягнення заборгованості за яким заявник звернувся із даною заявою.

Натомість, до матеріалів заяви про видачу судового наказу додано договір № 1.150.ОУ17 оренди нежилих приміщень та майна від 01.08.2017 р.

При цьому, заявник завертаючись з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Групаж транс» заборгованості на сторінці 1 заяви вказує, що між ПрАТ «Науково-виробниче підприємство «Сатурн» та ТОВ «Групаж транс» було укладено саме договір № 1150ОУ17 оренди нежилих приміщень від 01.08.2017 р. та в прохальній частині заяви просить видати судовий наказ про стягнення з ТОВ «Групаж транс» на його користь заборгованість у сумі 21651,75 грн. саме за договором № 1150ОУ17 оренди нежилих приміщень від 01.08.2017 р.

Таким чином, до матеріалів заяви про видачу судового наказу додано договір № 1.150.ОУ17 оренди нежилих приміщень та майна від 01.08.2017 р., який укладено між заявником та боржником, в той час як заява про видачу судового наказу подана заявником щодо стягнення заборгованості за договором № 1150ОУ17 оренди нежилих приміщень від 01.08.2017 р., тобто за іншим договором.

Наведене свідчить про недотримання заявником при зверненні до суду вимог п. 3 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, частиною 4 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копії документів визначений Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163:2020». Згідно з вказаним стандартом відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Заявником не дотримано вказаних вимог.

Як вбачається з доданого до заяви копії договору № 1.150.ОУ17 оренди нежилих приміщень та майна від 01.08.2017 р. та додатків №№ 1 4 до договору, їх засвідчено шляхом відтворення підпису із застосуванням факсиміле.

Однак, засвідчення документів з використанням факсимільного відтворення підпису певної особи, який є фактично штампом із зображенням певного підпису фізичної особи, не відповідає вимогам ч. 4 ст. 91 ГПК України та не може бути доказом волевиявлення певної особи на засвідчення копії документа.

До того ж, договір № 1.150.ОУ17 оренди нежилих приміщень та майна від 01.08.2017 р. та додатки №№ 1 4 до договору, які додані заявником до заяви про видачу судового наказу, не містять найменування посади особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, а також дати засвідчення копії.

Отже копія договору № 1.150.ОУ17 оренди нежилих приміщень та майна від 01.08.2017 р. та додатки №№ 1 4 до договору, які додані заявником до заяви про видачу судового наказу, не засвідчені належним чином, що також свідчить про порушення п. 3 ч. 3 ст. 150 ГПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У поданій до суду заяві про видачу судового наказу заявником в порушення пункту 4 ч. 2 ст. 150 ГПК України не обґрунтовано заявлені вимоги і не зазначено обставини, на яких вони ґрунтуються.

В обґрунтування вимог заявник вказує на неналежне виконання боржником зобов`язань за договором № 1150ОУ17 оренди нежилих приміщень від 01.08.2017 р. в частині здійснення боржником орендної плати, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 21651,75 грн., однак заява про видачу судового наказу не містить ні обставин виникнення у боржника вказаної заборгованості, ні її обгрунтованого розрахунку та періоду. Заявник у заяві про видачу судового наказу обмежився лише посиланням на пункти договору, якого, як встановлено судом, навіть не додано до заяви.

Наведене свідчить про недотримання заявником п. 4 ч. 2 ст. 150 ГПК України, оскільки заявником не зазначено обставин, на яких ґрунтується вимога заявника про стягнення з ТОВ «Групаж транс» 21651,75 грн. заборгованості за договором № 1150ОУ17 оренди нежилих приміщень від 01.08.2017 р.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9, частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Керуючись ст. 148, п. 4 ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «Науково-виробниче підприємство «Сатурн» у видачі судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Групаж транс» заборгованості за договором № 1150ОУ17 оренди нежилих приміщень від 01.08.2017 р. у cумі 21651,75 грн.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Рябцева