ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/7/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретаря судового засідання: Круглецької А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Мариніна М.О. - адвокат, ордер від 11.05.2022;

Кока В.А. - адвокат, ордер від 11.05.2022,

від відповідача-1: Данильчук М.Я. - керівник відповідно до витягу з ЄДР,

Кравчук В.І. - адвокат, ордер від 03.05.2022,

від відповідача-2: Клименко І.П. - керівник відповідно до витягу з ЄДР;

Кравчук В.І. - адвокат, ордер від 11.05.2022,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит"

до 1) Закритого акціонерного товариства "Спіка"

2) Приватного багатопрофільного малого підприємства "КЛИМ"

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Закритого акціонерного товариства "Спіка" та Приватного багатопрофільного малого підприємства "Клим" в якому просить:

- застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину договору оренди нерухомого майна від 01.03.2012, укладеного між Закритим акціонерним товариством "Спіка" та Приватним багатопрофільним малим підприємством "Клим", у спосіб визнання відсутності права вимоги у ЗАТ "Спіка" до ТОВ "Лабрадорит" за договором оренди від 01.03.2012 та мировою угодою від 24.07.2018, укладеною між Закритим акціонерним товариством "Спіка" та Приватним багатопрофільним малим підприємством "Клим", затвердженою ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2018 у справі №910/9028/18, в тому числі в порядку регресу щодо будівлі модульного типу (літера Б) площею 2394,2кв.м., що розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8;

- застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину договору оренди від 01.03.2012, укладеного між Закритим акціонерним товариством "Спіка" та Приватним багатопрофільним малим підприємством "Клим", у спосіб припинення всіх майнових прав орендодавця у ЗАТ "Спіка" та орендаря у ПБМП "Клим" та припинення правовідносин за договором оренди від 01.03.2012 та мировою угодою від 24.07.2018, укладеною між Закритим акціонерним товариством "Спіка" та Приватним багатопрофільним малим підприємством "Клим", затвердженою ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2018 у справі №910/9028/18 щодо будівлі модульного типу (літера Б) площею 2394,2кв.м., що розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с.Потіївка, вул. Радгоспна, 8.

Ухвалою господарського суду від 14.02.2022 зазначену позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 15.03.2022.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 24.03.2022 продовжено строк підготовчого провадження у справі №906/7/22 та відкладено підготовче засідання на 11.05.2022.

В судовому засіданні 11.05.2022 судом оголошено перерву до 02.06.2022.

Ухвалою суду від 24.06.2022 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 25.07.2022.

У засіданні суду 25.07.2022 оголошено перерву до 01.09.2022.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.09.2022 відкладено розгляд справи по суті на 06.10.2022.

Представники позивача в судовому засіданні 06.10.2022 позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, відповіді на відзив від 30.05.2022 , просили їх задовольнити (т.1, а.с.1-7, 227-234).

Представники відповідача - 1 в судовому засіданні 06.10.2022 проти позову заперечили, просили у позові відмовити з підстав, наведених у відзиві на позов №11/5-Л-2 від 11.05.2022 та запереченнях №2/6 від 02.06.2022 (т.1, а.с.73-81, т.2, а.с.16-19).

Представники відповідача - 2 в судовому засіданні 06.10.2022 проти позову заперечили, просили у позові відмовити з підстав, наведених у відзиві на позов від 19.12.2021 (т.1, а.с. 214-216).

Дослідивши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

27.09.1995 між СП "МТК" та фірмою "Спіка" було укладено договір купівлі-продажу №21, за умовами пункту 1.1 якого, фірма "Спіка" придбала, серед іншого, будівлю діючої пилорами блочно-модульного типу з залізо-бетону, будівлю модуля 4х24х8,5 (т.1, а.с.88).

На виконання даного договору між сторонами було складено та підписано Акт приймання-передачі, за яким вищенаведене майно прийняла фірма "Спіка"(т.1, а.с.89).

22.03.1996 фірма "Спіка" зареєструвала за собою адміністративно-технологічні будинки та споруди розташовані в селі Потіївка Радомишльського району Житомирської області, про що свідчить реєстраційний документ про право власності (т.1, а.с.90).

Відповідно до обставин інших господарських справ, що розглядались Господарським судом Житомирської області або ще перебувають у провадженні суду (№2/870-НМ, 4/5007/37/12, №906/324/18), між ТОВ "Лабрадорит" та ЗАТ "Спіка" існували та продовжують існувати тривалі спірні відносини.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 21.06.2004 у справі №26/142 стягнуто з ЗАТ "Спіка" на користь АКБ "Росток банк" 7850703,75грн заборгованості за кредитними договорами шляхом звернення стягнення на заставлене майно адміністративно-побутовий корпус, будівлю складу хлібокомбінату, цех для обробки граніту, блочно-модульну споруду для пилорами та модуль 102х24, що знаходиться в с.Потіївка Радомишльського району Житомирської області, а також гірниче устаткування і обладнання щебіньзаводу.

На примусове виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано судовий наказ від 02.07.2004 №26/142.

19.08.2004 відділом державної виконавчої служби Житомирського обласного управління юстиції відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 02.07.2004 у справі №26/142 про стягнення з ЗАТ "Спіка" заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

13.01.2005 відділом державної виконавчої служби Житомирського обласного управління юстиції (далі ВДВС Житомирського обласного управління юстиції) та спеціалізованим державним підприємством "Укрспец`юст" в особі Житомирської філії СДП "Укрспец`юст" були укладені договори №5060001 та №5060002 на реалізацію арештованого майна на прилюдних торгах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2005 порушено провадження у справі №23/167-б про банкрутство ЗАТ "Спіка" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ЗАТ "Спіка" відповідно до статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон про банкрутство).

11.03.2005 відбулися торги з реалізації будівель модульного типу та пилорами, оформлені протоколами від 11.03.2005 №5060001/363 та №5060002/364, переможцем яких визнано ТОВ "Лабрадорит".

Відділом державної виконавчої служби Житомирського обласного управління юстиції 12.04.2005 складено акти про проведення прилюдних торгів з реалізації будівлі модульного типу площею 2496 кв. м та будівлі пилорами площею 117,5 кв. м, що розташовані за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с.Потіївка, вул. Радгоспна, 8.

Приватним нотаріусом Радомишльського району нотаріального округу Житомирської області на підставі названих документів видано свідоцтво від 15.04.2005 за №485, яким підтверджено право власності позивача на майно (т.1, а.с.91).

18.04.2005 Бюро технічної інвентаризації зареєструвало за ТОВ "Лабрадорит" право власності на будівлю модульного типу та будівлю пилорами, що розташовані за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с.Потіївка, вул.Радгоспна, 8, що підтверджено витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (т.1, а.с.92).

27.01.2006 Господарським судом міста Києва видано наказ про поворот виконання рішення суду у справі №26/142 (у ході нового розгляду даної справи присвоєно №26/142-22/296), яким зобов`язано АКБ "Росток банк" повернути ЗАТ "Спіка" заставлене майно, на яке було звернено стягнення рішенням місцевого господарського суду у справі №26/142.

21.06.2006 ухвалою Господарського суду міста Києва провадження у справі №23/167-б про визнання ЗАТ "Спіка" банкрутом припинено у зв`язку з відсутністю в товариства боргу перед АКБ "Росток банк".

Рішенням господарського суду Житомирської області від 18.01.2011р у справі №2/870-НМ, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.04.2011, та які залишені без змін у зазначеній частині постановою Вищого господарського суду України від 29.06.2011, визнано недійсними прилюдні торги від 11.03.2005, проведені Житомирською філією "Укрспец`юст" з продажу належних на праві власності ЗАТ "Спіка" будівлі модульного типу та будівлі пилорами, що розташовані за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с.Потіївка, вул.Радгоспна, 8.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.06.2011 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 04.04.2011 та рішення господарського суду Житомирської області від 18.01.2011 у даній справі скасовано в частині зустрічних позовних вимог; в скасованій частині справу передано на новий розгляд та на розгляд по суті позовних вимог за первісним позовом про визнання недійсним свідоцтва, виданого 15.04.2005 за реєстровим номером 485 приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області про право власності відповідача в особі ТОВ "Лабрадорит" на пилораму та будівлю модульного типу, оскільки позовна вимога про визнання недійсним свідоцтва не була розглянута судом.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 14.09.2011 (залишеним без змін постановами Рівненського апеляційного господарського суду від 05.12.2011 та Вищого господарського суду України від 22.02.2012) припинено провадження у справі в частині позовних вимог за первісним позовом Закритого акціонерного товариства "Спіка" про визнання недійсним свідоцтва, виданого 15.04.2005 за реєстровим номером 485 приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Бойко В.М. про право власності відповідача в особі ТОВ "Лабрадорит" на пилораму площею 117,5кв.м та будівлю модульного типу площею 2496кв.м, розташованих за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с.Потіївка, вул.Радгоспна, 8; в зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" відмовлено (т.1, а.с.96-116).

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 14.04.2014 у справі №4/5007/37/12, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 08.09.2014, позов Закритого акціонерного товариства "Спіка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено та витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" на користь Закритого акціонерного товариства "Спіка" об`єкти нерухомого майна, а саме:

- Будівлю цеху по обробці граніту, літера А, площа - 117,5 кв.м. та Модуль 102х24, літера Б, площа - 2394,2 кв.м., які розташовані за адресою: Житомирська обл., Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8, що зареєстровані за ТОВ "Лабрадорит" з назвою будівля модульного типу площею 2394,2 кв.м. (літера Б) та будівля пилорами площею 117,5 кв.м. (літера А). В задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" до Закритого акціонерного товариства "Спіка" про визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

У постанові від 08.09.2014 у справі №4/5007/37/12 суд касаційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду про те, що майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, яке в подальшому було скасоване, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею, тому висновок про витребування майна є правомірним та таким, що узгоджується з приписами статі 388 ЦК України. Визнання недійсними публічних торгів, які проведені у порядку, встановленому для виконання судового рішення, є самостійною підставою для витребування майна його власником у набувача такого майна у відповідності до частини першої статті 388 ЦК України.

09.10.2015 Закрите акціонерне товариство "Спіка" на підставі рішення Господарського суду Житомирської області у справі №4/5007/37/12 зареєструвало право власності на будівлю модульного типу літ. "Б", загальною площею 2394,2кв.м, яка знаходиться за адресою: Житомирська область Радомишльський район, с.Потіївка, вулиця Радгоспна, будинок, 8, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1, а.с.138).

За приписами, ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів даної справи вбачається, що 01.03.2012 між Закритим акціонерним товариством "Спіка" та Приватним багатопрофільним малим підприємством "Клим" укладено договір оренди нерухомого майна (т.1, а.с.17-20, 217-218), за умовами пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно а саме: будівлю Модуль 102х24 (літера Б), площа 2394,2 кв.м., яка станом на 01.03.2012 має назву будівля модульного типу (літера Б), площа 2394,2 кв.м.), що розташована за адресою: Житомирська обл., Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8 та зареєстрована за ЗАТ "Спіка" (інвентарна справа №3784, сформована 19.03.1996 (реєстраційний напис №99 від 22.03.1996 в реєстровій книзі №103 відповідно до правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб від 13.12.1995 №6) разом з кран-балкою 22.4/5 та підлогою з аеродромних плит.

За умовами пункту 10.1 договору цей договір укладено строком на 10 років, що діє з "01" березня 2012 р. по "31" грудня 2022р. включно з правом пролонгації цього договору на умовах, визначених за згодою сторін.

У липні 2018 року Приватне багатопрофільне мале підприємство "Клим" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Закритого акціонерного товариства "Спіка" про стягнення збитків у розмірі 805 382,00грн, завданих внаслідок ухилення відповідача від виконання обов`язку передати майно в оренду згідно укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна від 01.03.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2018 у справі №910/9028/18 затверджено мирову угоду від 24.07.2018, укладену між Приватним багатопрофільним малим підприємством "Клим" та Закритим акціонерним товариством "Спіка", та закрито провадження у справі №910/9028/18 за позовом Приватного багатопрофільного малого підприємства "Клим" до Закритого акціонерного товариства "Спіка" про стягнення збитків у розмірі 805 382,00 грн.

Згідно п.1 мирової угоди, дана угода укладена між Приватним багатопрофільним малим підприємством "Клим" в особі директора Клименка Івана Павловича, який діє на підставі Статуту, та Закритим акціонерним товариством "Спіка" в особі директора Данильчука М.Я., який діє на підставі Статуту та керується умовами протоколу загальних зборів №38 від 24 липня 2018 року, з метою врегулювання спору у справі №910/9028/18, яка розглядається Господарським судом міста Києва, за позовом Приватного багатопрофільного малого підприємства "Клим" до Закритого акціонерного товариства "Спіка" про стягнення збитків у розмірі 805 382,00 грн.

Оскільки між ПБМП "Клим" і ЗАТ "Спіка" існує спір щодо неналежного виконання обов`язків та зобов`язань, які випливають з нормативних вимог та умов Договору оренди нерухомого майна від 01 березня 2012 року, який передано на вирішення Господарського суду міста Києва, здійснення яких пов`язане з виконанням договору і має значення для вирішення спору, сторони погодилися врегулювати існуючий спір та ліквідувати майбутні зустрічні претензії шляхом взаємних поступок.

Тому ПБМП "Клим" і ЗАТ "Спіка", виходячи з положень ст.192 Господарського процесуального кодексу України, вирішили укласти цю Угоду і домовитись про наступне:

1.Зміст правовідносин

01 березня 2012 року ПБМП "Клим" і ЗАТ "Спіка" уклали Договір оренди нерухомого майна, а саме: будівлі Модуль 102х24 (літера Б), площа 2394,2 кв.м, яка станом на 01.03.2012р. має назву будівля модульного типу (літера Б), площа 2394,2 кв.м.), що розташована за адресою: Житомирська обл., Радомишльський р-н., с.Потіївка, вул.Радгоспна, 8, та зареєстрована за ЗАТ "Спіка" (інвентарна справа №3784, сформована 19.03.1996р. (реєстраційний напис №99 від 22.03.1996р. в реєстровій книзі №103 відповідно до Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб від 13.12.1995р. №6) разом з кран-балкою 22.4/5 та підлогою з аеродромних плит.

Договір укладено для потреб монтажу обладнання і організації виробництва гранітних виробів для дорожнього будівництва та бруківки.

При укладання договору сторони врахували факт наявності технологічного обладнання в Орендаря та готовність його до монтажу.

Пунктом 2 мирової угоди сторони передбачили інші умови, а саме:

2.1. Цією Угодою сторони справи №910/9028/18, яка розглядається Господарським судом міста Києва, дійшли згоди стосовно розподілу судових витрат і взаємопогодили, що сплачений ПБМП "Клим" судовий збір у сумі 1280,73 грн покладається на ЗАТ "Спіка" як відповідача, який ЗАТ "Спіка" компенсує ПБМП "Клим" у повному обсязі в 20-ти денний строк з моменту затвердження мирової угоди.

Інші судові витрати по справі сторони несуть самостійно і до додаткових вимог про їх стягнення вдаватись не будуть.

2.2. Сторони домовились, що заявлені збитки в сумі 805382,00 грн відповідно до умов п.5.8, 7.4 Договору оренди нерухомого майна від 01.03.2012 року ЗАТ "Спіка" компенсує ПБМП "Клим" в 90-то денний строк з моменту затвердження мирової угоди, а вимоги "ИВА КОНСУЛТ ООД" відповідно до листа від 03.07.2012р. в розмірі USD100800.00 індексуватись не будуть та не будуть в майбутньому пред`явлені до компенсації, а в разі появи таких в майбутньому - будуть вважатись погашеними.

2.3. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї Угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь-яких зустрічних претензій і частині не отриманого доходу від орендної плати у визначений період.

2.4. Сторони підтверджують готовність не припиняти Договір оренди нерухомого майна від 01 березня 2012 року, а ПБМП "Клим" зобов`язується змонтувати технологічне обладнання для виробництва гранітної плитки, завезене ним в 2017 році на територію ЗАТ "Спіка" в районі розміщення орендованої будівлі, протягом 2- місяців з моменту підписання Акту прийому-передачі орендованого нерухомого майна.

2.5. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов Договору оренди нерухомого майна від 01 березня 2012 року розмір орендної плати подвоюється з моменту складання Акту прийому-передачі орендованого майна, а тому сторони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання зустрічних претензій в частині не отриманого доходу від орендної плати до складання зазначеного Акту.

2.6. Сторони визнають, що з врахуванням положень цієї Угоди та норм, договорів і документів, на які є в ній посилання, визначені всі суттєві умови та існують належні підстави для визначення зобов`язань сторін.

2.7. Сторони мають належне уявлення про сутність цієї Угоди і всіх її елементів. Не існує ніяких факторів, які могли б вплинути на їх уявлення про мету цієї Угоди.

2.8. Сторони підтверджують, що вищевикладені умови відповідають їх волевиявленню і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам.

2.9. Ця Угода передається на затвердження Господарського суду міста Києва при прийнятті ним рішення у справі №910/9028/18 і набуває чинності після такого затвердження.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 02.08.2018 у справі №910/9028/18 набрала законної сили 02.08.2018.

Судом також встановлено, що у провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа №906/324/18 за позовом Закритого акціонерного товариства "Спіка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" про стягнення 15816072,00грн (в редакції заяв про збільшення розміру позовних вимог №22/8-Л-5 від 22.08.18 та №22/1-Л-3 від 22.01.2019) та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" до Закритого акціонерного товариства "Спіка" про визнання відсутнім права власності на нерухоме майно та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Позивач у даній справі (№906/7/22) обґрунтовує позовні вимоги тим, що під час розгляду справи №906/324/18, із заяви ЗАТ "Спіка" про збільшення позовних вимог в редакції №22/1-Л-3 від 22.01.2019, прийнятої до розгляду ухвалою Господарського суду Житомирської області від 19.06.2019, йому стало відомо про договір оренди від 01.03.2012 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2018 у справі №910/9028/18 про закриття провадження у справі та затвердження мирової угоди від 24.07.2018, укладеної між Приватним багатопрофільним малим підприємством "Клим" та Закритим акціонерним товариством "Спіка", на підставі чого ЗАТ "Спіка" просив суд збільшити позовні вимоги у справі №906/324/18 шляхом стягнення з ТОВ "Лабрадорит" збитків у розмірі 805 382,00грн та 12080,73грн судового збору в порядку регресу. Вказує, що в матеріалах судової справи №906/324/18 міститься також копія договору оренди нерухомого майна від 01.03.2012, з якої позивачу стало відомо, що договір оренди нерухомого майна є нікчемним в силу вимог ст.ст.216, 220 ЦК України, оскільки укладений без дотримання вимог закону про нотаріальне посвідчення і не створює жодних юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, тому договір не може бути ні підставою для стягнення Господарським судом Житомирської області збитків в порядку регресу у справі №906/324/18, ні підставою для ухвалення Господарським судом міста Києва рішення у справі №910/9028/18 про закриття провадження та затвердження мирової угоди, оскільки остання не відповідає вимогам закону та порушує права третіх осіб - ТОВ "Лабрадорит".

Позивач доводить, що Господарським судом міста Києва у справі №910/9028/18 не досліджувалось питання щодо законності положень договору оренди від 01.03.2012, який відповідно до вимог ст. 220, 215, 216 ЦК України є нікчемним і таким, що не створює жодних юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Недодержання відповідачами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору оренди від 01.03.2012, укладеного між відповідачами строком на 10 років, за доводами ТОВ "Лабрадорит", порушує його права і не може бути підставою для стягнення з ТОВ "Лабрадорит" коштів в порядку регресу у справі №906/324/18 на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 02.08.2018 у справі №910/9028/18, яка ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також позивач доводить, що ЗАТ "Спіка" взагалі не мало права укладати договір оренди від 01.03.2012, оскільки не було власником нерухомого майна в зазначений період часу. У зв`язку з цим ТОВ "Лабрадорит" заявило у даній справі позов про застосування судом наслідків недійсності нікчемного правочину.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини 3 статті 45 Господарського процесуального кодексу України, позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Норми статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України розкривають зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Майже аналогічний за змістом перелік способів захисту передбачений у частині другій статті 20 Господарського кодексу України.

Перелік способів захисту не є вичерпним про що доводить стаття 5 ГПК України.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" вважаючи своє право порушеним внаслідок укладення 01.03.2012 відповідачами договору оренди просить: застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину договору оренди нерухомого майна від 01.03.2012, укладеного між ЗАТ "Спіка" та ПБМП "Клим", у спосіб визнання відсутності права вимоги у ЗАТ "Спіка" до ТОВ "Лабрадорит" за договором оренди від 01.03.2012 та мировою угодою від 24.07.2018, укладеною між ЗАТ "Спіка" та ПБМП "Клим", затвердженою ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2018 у справі №910/9028/18, в тому числі в порядку регресу щодо будівлі модульного типу (літера Б) площею 2394,2кв.м., що розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с.Потіївка, вул. Радгоспна, 8; застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину договору оренди від 01.03.2012, укладеного між ЗАТ "Спіка" та ПБМП "Клим", у спосіб припинення всіх майнових прав орендодавця у ЗАТ "Спіка" та орендаря у ПБМП "Клим" та припинення правовідносин за договором оренди від 01.03.2012 та мировою угодою від 24.07.2018, укладеною між Закритим акціонерним товариством "Спіка" та Приватним багатопрофільним малим підприємством "Клим", затвердженою ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2018 у справі №910/9028/18 щодо будівлі модульного типу (літера Б) площею 2394,2кв.м., що розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с.Потіївка, вул. Радгоспна, 8.

Право заявити про нікчемність правочину, а також про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може також заінтересована особа.

Слід зазначити, що за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину (Така позиція відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №463/5896/14-ц).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" заявляючи про нікчемність договору оренди та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину виступає в статусі заінтересованої особи.

Звертаючись з даним позовом позивач фактично намагається встановити обставини припинення всіх майнових прав орендодавця у ЗАТ "Спіка" та орендаря у ПБМП "Клим" за договором оренди від 01.03.2012 та мировою угодою від 24.07.2018, затвердженою ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2018 у справі №910/9028/18 та довести таким чином відсутність підстав для стягнення збитків у справі №906/324/18.

Як вже зазначалось судом, ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2018 у справі №910/9028/18 було затверджено мирову угоду від 24.07.2018 укладену між Приватним багатопрофільним малим підприємством "Клим" та Закритим акціонерним товариством "Спіка", та закрито провадження у справі №910/9028/18 за позовом Приватного багатопрофільного малого підприємства "Клим" до Закритого акціонерного товариства "Спіка" про стягнення збитків у розмірі 805 382,00 грн.

За своєю правовою природою затверджена ухвалою суду від 24.07.2018 між ЗАТ "Спіка" та ПБМП "Клим" мирова угода поєднує в собі відносини не тільки матеріального, але й процесуального права, оскільки така угода була затверджена судом у справі №910/9028/18.

Відповідно до частини 1 статті 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Судом встановлено, що ухвала Господарського суду міста Києва від 02.08.2018 у справі №910/9028/18 набрала законної сили 02.08.2018.

Головною підставою для затвердження судом мирової угоди є обов`язкова необхідність наявності спільної домовленості між позивачем та відповідачем щодо розстрочки, відстрочки, списання визнаних судом позовних вимог тощо. Така домовленість оформлюється у спільному підписаному сторонами документі - мировій угоді.

Таким чином, мирова угода від 24.07.2018 за своєю правовою природою є двостороннім правочином, який укладено між позивачем та відповідачем на умовах, погоджених сторонами.

Слід зазначити, що норми чинного законодавства, у тому числі Господарський процесуальний кодекс України не містять положень щодо можливості зміни чи розірвання затвердженої судом мирової угоди у справі в порядку позовного провадження.

Оскільки затвердження мирової угоди відбувалося під час судового розгляду у справі №910/9028/18, нормами процесуального законодавства врегульований механізм її оскарження.

Відповідно до частини 1 статті 255 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про затвердження мирової угоди.

Станом на момент прийняття рішення у даній справі ухвала Господарського суду міста Києва від 02.08.2018 у справі №910/9028/18 не скасована та є чинною.

Позивач помилково розглядає мирову угоду як звичайний правочин, адже найважливішим у зв`язку з затвердженням мирової угоди в іншій судовій справі є те, що провадження у справі закривається, що є головною ідеєю законодавця для надання можливості врегулювання спору.

Виходячи з особливостей такої підстави для закриття провадження у справі як затвердження мирової угоди у справі, винесення відповідної ухвали має свої специфічні правові наслідки.

Вимоги про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину договору оренди нерухомого майна від 01.03.2012, підписаного між Закритим акціонерним товариством "Спіка" та Приватним багатопрофільним малим підприємством "Клим", у спосіб визнання відсутності права вимоги у ЗАТ "Спіка" до ТОВ "Лабрадорит" за мировою угодою від 24.07.2018, затвердженою ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2018 у справі №910/9028/18 та у спосіб припинення всіх майнових прав орендодавця у ЗАТ "Спіка" та орендаря у ПБМП "Клим" та припинення правовідносин за договором оренди від 01.03.2012 і мировою угодою від 24.07.2018, не підлягають задоволенню в порядку позовного провадження у даній справі.

За викладеного, позов ТОВ "Лабрадорит" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину задоволенню не підлягає.

Щодо поданої відповідачем-1 заяви про застосування строку позовної давності №11/5-Л-3 від 11.05.2022 слід вказати, що позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки суд відмовляє у позові з підстав безпідставності ініціювання окремого позовного провадження, у суду відсутня необхідність застосовувати інститут позовної давності.

Господарським судом при вирішення даної справи враховано висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводам, наведеним позивачем по справі в обґрунтування позовних вимог, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо необхідності відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч.1, 4 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно ст.ст.76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судовий збір, відповідно до ст.129 ГПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог покладається на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" до Закритого акціонерного товариства "Спіка" та Приватного багатопрофільного малого підприємства "КЛИМ" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 17.10.22

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - в справу,

2 - позивачу (рек.) та представнику позивача на електронну адресу:

3 - ЗАТ "Спіка" (рек.) та на електронну адресу:

4 - ПБМП "Клим" (рек.) та на електронну адресу: