ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

18 жовтня 2022 року Справа № 918/188/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Грязнов В.В. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк"

на рішення Господарського суду Рівненської області від 19.07.2022

(ухвалене о 12:57 год. у м. Рівному, повний текст складено 21.07.2022)

у справі № 918/188/22 (суддя Торчинюк В.Г.)

за позовом Фермерського господарства "Агротех-Р"

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк"

про стягнення 122 012 грн 19 коп.

Відповідно до ч.13 ст.8, ч. 10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Агротех-Р", Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" та фізична особа-підприємець Романюк Віталій Леонідович звернулися з позовом до Господарського суду Рівненської області, в якому просили суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк" 314 349 грн. 10 коп.

Обґрунтовуючи позов позивачі посилається на протиправними дії відповідача із зупинення фінансових операцій на їх поточних рахунках, відкритих у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний Банк "Акордбанк", у зв`язку із чим позивачі нарахували відповідачу пеню, 3 % річних та інфляційні втрати.

В подальшому, судом першої інстанції було роз`єднано позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська наливна компанія" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк" про стягнення пені в сумі 2 329 грн 59 коп., інфляційних втрат в сумі 2 744 грн 15 коп. та 3% річних в сумі 769 грн 39 коп. за гривневим поточним рахунком, пені в сумі 8 383 грн 48 коп. та 3% річних в сумі 82,73 євро за валютним поточним рахунком.

Роз`єднано позовні вимоги фізичної особи - підприємця Романюка Віталія Леонідовича до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк" про стягнення пені в сумі 77 387 грн 57 коп., інфляційні втрати в сумі 76 042 грн 73 коп. та 3% річних в сумі 24 680 грн.

Виділено у окремі самостійні провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська наливна компанія" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк" та фізичної особи - підприємця Романюка Віталія Леонідовича до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк".

Позовні вимоги Фермерського господарства "Агротех-Р" обґрунтовані тим, що відповідач 03.11.2020 заблокував його поточний рахунок, обмеживши використання позивачу його коштами на такому рахунку, а тому позивач нарахував відповідачу та заявив до стягнення пеню, передбачену Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 19.07.2022 у справі № 918/188/22 частково задоволено позов Фермерського господарства "Агротех-Р" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк" про стягнення 122 012 грн 19 коп. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" на користь Фермерського господарства "Агротех-Р" 49 652 грн 78 коп. пені, 17 169 грн 73 коп. інфляційних втрат, 4 180 грн 86 коп. 3% річних та 2 481 грн судового збору. Відмовлено в стягненні 38 857 грн 73 коп. інфляційних втрат та 12 151 грн 09 коп. 3% річних.

При ухвалені вказаного рішення суд виходив з того, що 17.04.2018 між Фермерським господарством "Агротех-Р" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Акордбанк" було укладено Договір № PRUO-1704118/001-73 відповідно до предмету якого банк відкриває клієнту поточний рахунок та здійснює розрахунково-касове обслуговування за нормативно - правових актів Національного банку України та умов цього договору.

Суд вказав, що позивачу безпідставно обмежено користування коштами позивача на поточному рахунку.

Місцевий господарський суд взяв до уваги те, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 02.03.2021 у справі №918/1170/20 за позовом ФГ "Агротех-Р", ТОВ "Поліська паливна компанія", ФОП Романюка В.Д. до ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк", яким визнано протиправними дії Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк" "Акордбанк" із зупинення фінансових операцій на поточних рахунках, відкритих фізичною особою - підприємцем Романюком Віталієм Леонідовичем. Фермерським господарством "Агротех-Р", Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Акордбанк". Зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Акордбанк" усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належними для позивачів коштів.

Також, визначаючи період, в який відповідачем було безпідставно обмежено користування коштами, вказаний позивачем з 03.11.2020 по 10.12.2021, суд зазначив, що ухвалами Печерського районного суду міста Києва від 03.02.2021 та від 29.04.2021 на поточний рахунок позивача накладено арешти, а тому дійшов висновку, що спірним періодом є 04.11.2020-15.02.2021.

Місцевий господарський суд з`ясував, що позивач здійснив з 04.11.2020 операцію щодо переказу коштів лише 10.12.2021 на суми 482 100 грн, 4 400 грн, 5 628 грн 79 коп., 3 900 грн, про що свідчить виписка з банківського рахунку в електронній формі.

Судом встановлено розмір пені за період прострочення з 04.11.2020 по 15.02.2021 перевищує 10 відсотків суми переказу, а інший розмір пені не обумовлений договором банківського рахунку, тому виходячи з коштів, видаткові фінансові операції по яких були заблоковані, сума пені по ФГ "Агротех-Р" складає 49 652 грн 78 коп. (496 527 грн 79 коп. х 10%).

Проаналізувавши встановлені обставини справи, застосувавши до них положення ст. ст. 11, 509, 546, 549, 550, 610, 611, 626, 1066, 1067, 1068, 1074 ЦК України, ст. ст. 174, 230 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 30, 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ст. ст. 1, 3, 5, 6, 8, 15 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдженню зброї масового знищення", суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 49 652 грн 78 коп. пені.

Щодо інфляційних втрат та відсотків річних, суд з огляду на положення ст. 625 ЦК України, встановлений судом період обмеження користування коштами, дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду звернулося Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Акордбанк" із апеляційною скаргою, відповідно до якого просить рішення Господарського суду Рівненської області від 19.07.2022 у справі № 918/188/22 скасувати в частині стягнення 49 652 грн 78 коп. пені, 17 169 грн 73 коп. інфляційних втрат, 4 180 грн 86 коп. 3% річних та 2 481 грн судового збору та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

На думку скаржника, судом неправильно установлено обставини, які мають значення для справи, здійснено неправильну оцінку доказів та неправильно застосовано норми законодавства з огляду на таке.

В рішенні Господарського суду Рівненської області від 02.03.2021 у справі № 918/1170/20 судом не встановлені такі обставини як дати заблокованих доручень клієнта, їх суми, періоди, інші дані конкретних видаткових банківських операцій позивача, тобто обставини встановлені судом у мотивувальній частині рішення від 02.03.2021 у справі № 918/1170/20 не є і не можуть бути преюдиціальними обставинами у цій справі № 918/188/22, оскільки пеня, передбачена п.32.2 ст.32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" нараховується (розраховується) у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання конкретного доручення клієнта на переказ.

Судом не встановлено та не зазначено такі обставини/факти, як невиконання та/або порушення Банком строків виконання конкретних доручень позивача, їх суми, дати, періоди прострочення тощо.

Згідно умов договору банківського рахунку, укладеного між відповідачем та позивачем, відповідач не має жодних боргів або грошових зобов`язань перед позивачем, оскільки у відповідача не має зобов`язань сплатити/сплачувати на користь позивача грошові кошти у вигляді оплати за поставлену продукцію, виконану роботу, надані послуги тощо, а отже до відповідача не може бути застосована відповідальність за невиконання грошового зобов`язання, передбачена статтею 625 ЦК України.

Тому, суд першої інстанції безпідставно та з порушенням приписів статті 625 ЦК України застосував до відповідача відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді нарахування на суму боргу індексу інфляції та 3 (трьох) процентів річних від простроченої суми.

З огляду на викладене вважає, що нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача пені, передбаченої п.32.2 ст.32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та нарахованої на суму боргу індексу інфляції та 3 процентів річних від простроченої суми не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а обставини встановлені у рішенні Господарського суду Рівненської області від 02.03.2021 у справі № 918/1170/20 не мають преюдиціального значення для вирішення спору у справі № 918/188/22.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, просить, з підстав викладених у рішенні Господарського суду Рівненської області від 19.07.2022 у справі №918/188/22, вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, немотивованими, а рішення суду першої інстанції - законним та обґрунтованим, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просить залишити вказане рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухвалені рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення 17 169 грн 73 коп. інфляційних втрат, 4 180 грн 86 коп. 3% річних та ухвалити в цій частині нове про відмову в позові, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що 17.04.2018 між Фермерським господарством "Агротех-Р" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Акордбанк" було укладено Договір № PRUO-1704118/001-73 (надалі - Договір) відповідно до предмету якого банк відкриває клієнту поточний рахунок НОМЕР_1 , валюта гривня, та здійснює розрахунково-касове обслуговування за нормативно - правових актів Національного банку України та умов цього договору (т. 1, а. с. 16-18).

Відповідно до пункту 2.1.2 Договору, банк зобов`язується додержуватись вимог чинного законодавства України, нормативних актів НБУ, що регулюють питання здійснення будь-яких операцій відносно відкриття та подальшого обслуговування поточних рахунків клієнта, та вимог цього договору.

Пунктом 2.1.8. Договору передбачено, що банк зобов`язується приймати та своєчасно виконувати розрахункові документи.

Також, пунктом 2.3.13. Договору передбачено, що банк має право відмовитись від забезпечення здійснення фінансових операцій відповідного Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдженню зброї масового знищення" зі змінами та доповненнями.

Пунктом 2.4.4. Договору передбачено, що клієнт має право вимагати своєчасного та повного здійснення розрахунків та виконаним інших послуг за цим договором.

Відповідно до довідки Відділення №73 у м. Костопіль ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк" від 06.11.2020 Фермерське господарство "Агротех-Р" має поточний рахунок у гривні за № НОМЕР_2 (т. 1, а. с. 25).

Як зазначає позивач, з 03.11.2020 вищезазначений поточний рахунок було заблоковано ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк" без пояснення будь-яких причин, а також безпідставно зупинено фінансові операції за поточним рахунком.

05.11.2020 позивач звернувся із заявою до відповідача про надання інформації щодо зупинення фінансових операцій за поточним рахунком.

Повторно, 11.11.2020 позивач звернувся із заявою до відповідача про надання інформації щодо зупинення фінансових операцій за поточним рахунком, які були залишені без розгляду, доказів протилежного матеріали справи не містять.

16.02.2022 на адресу відповідача надійшов лист ГСК НП України від 15.02.2021 за №4759/24.9/1-2021 до якого додана ухвала Печерського районного суду м. Києва від 03.02.2021 у справі № 757/5505/21-к, відповідно до якої накладено арешт на кошти, в тому числі ФГ "Агротех-Р", що знаходяться на рахунку НОМЕР_2 , зупинено видаткові операції за рахунком НОМЕР_2 (т. 1, а. с. 126-128).

17.05.2021 на адресу відповідача надійшов лист Печерського районного суду м. Києва до якого додано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16.04.2021 у справі №757/18459/21-к, якою скасовано вищевказаний арешт та зупинення видаткових операцій (т. 1, а. с. 129-130).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/21335/21-к від 29.04.2021, серед іншого, накладений арешт на грошові кошти ФГ "Агротех-Р" та зупиненні видаткові операції за рахунками ФГ "Агротех-Р" (т. 1, а. с. 132-134).

03.12.2021 ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/63880/21-к, серед іншого скасовано накладений ухвалою від 29.04.2021 справі № 757/21335/21-к арешт із зупиненням видаткових операцій (т. 1, а. с. 136-138).

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 02.03.2021 у справі №918/1170/20 за позовом ФГ "Агротех- Р", ТОВ "Поліська паливна компанія", ФОП Романюка В.Д. до ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк", яким визнано протиправними дії Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк" "Акордбанк" із зупинення фінансових операцій на поточних рахунках, відкритих фізичною особою - підприємцем Романюком Віталієм Леонідовичем. Фермерським господарством "Агротех-Р", Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Акордбанк". Зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Акордбанк" усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належними для позивачів коштів (т. 1, а. с. 62-68).

Вищевикладені обставини, стали причиною для нарахування позивачем пені та звернення до суду із цим позовом.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з положеннями статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до норм статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з нормами статті 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених і Згідно з нормами статті 1067 Цивільного кодексу України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених і сторонами.

Положеннями статті 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам, представництвам юридичних осіб в Україні, інвестиційним фондам та компаніям з управління активами, що діють від імені таких інвестиційних фондів, фізичним особам) (пункт 6.1.). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб (пункт 6.2.).

Відповідно до норм пункту 6.3 статті 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України, Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Згідно з правилами статті 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до приписів статті 1074 Цивільного кодексу України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

Згідно з правилами пункту 9.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою правління Національного банку України від 21 січня 2004 року N 22, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що розміщені на його рахунку/ах, відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або ті інших випадках, установлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що розміщені на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом.

Дії банку щодо зупинення фінансових операцій за рахунком клієнта мають зокрема відповідати усім вимогам Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фіна псуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Згідно з нормами статті 5 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, належать будь-які дії, пов`язані із вчиненням фінансової операції чи правочину з активами, одержаними внаслідок вчинення злочину, а також вчиненням дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких активів чи володіння ними, прав на такі активи, джерел їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуттям, володінням або використанням активів, одержаних внаслідок вчинення злочину.

В розумінні Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб`єктами первинного фінансового моніторингу є банки, страховики (перестраховики), страхові (перестрахові) брокери, кредитні спілки, ломбарди та інші фінансові установи (пункт 1 частини 2 статті 6 Закону); а спеціально уповноваженим органом - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії.

Положеннями статті 8 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" визначено завдання, обов`язки та права суб`єкта первинного фінансового моніторингу.

Відповідач, як суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний вживати заходів щодо запобігання розголошенню (зокрема особам, стосовно фінансових операцій яких проводиться перевірка) інформації, що подається спеціально уповноваженому органу, та іншої інформації з питань фінансового моніторингу (у тому числі про факт подання такої інформації або факт отримання запиту, рішення чи доручення від спеціально уповноваженого органу та їх виконання), крім випадків, визначених цим Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Статтею 15 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" унормовано порядок та підстави відмови від встановлення (підтримання) ділових відносин, проведення фінансової операції.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин відмовити клієнту у відкритій рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі:

- якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені;

- встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей;

- подання клієнтом чи його представником суб`єкту первинного фінансового моніторингу недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу;

- виявлення порядку, встановленому відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, що банк або інша фінансова установа, з якою встановлені кореспондентські відносини, є банком-оболонкою та/або підтримує кореспондентські відносини з банком- оболонкою:

- якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, та встановлення її кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією є неможливим.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення підозрілої фінансової операції. У випадках, передбачених цією частиною, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний протягом одного робочого дня, але не пізніше наступного робочого дня з дня відмови, повідомити спеціально уповноваженому органу про спроби проведення фінансових операцій та про осіб, які мають або мали намір відкрити рахунок/встановити ділові відносини та/або провести фінансові операції або з якими розірвано ділові відносини (закрито рахунок) на підставі цієї статті, а також про проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів, які надійшли на рахунок такого клієнта, та про фінансові операції, в проведенні яких було відмовлено.

Вищеописаними нормами чітко регламентовано порядок та підстави вжиття заходів щодо зупинення фінансових операцій, а також передбачено обмеження строків зупинення фінансових операцій та неможливість їх продовження.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не наводить жодної ознаки наявності у банківських операціях позивача легалізації кримінальних доходів чи фінансування тероризму та не підтверджує наведене доказами.

Вищенаведені обставини підтверджуються рішенням Господарського суду Рівненської області від 02.03.2021 у справі №918/1170/20 за позовом ФГ "Агротех- Р", ТОВ "Поліська паливна компанія", ФОП Романюка В.Д. до ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк", яким визнано протиправними дії Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк" "Акордбанк" із зупинення фінансових операцій на поточних рахунках, відкритих фізичною особою - підприємцем Романюком Віталієм Леонідовичем. Фермерським господарством "Агротех-Р", Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Акордбанк". Зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Акордбанк" усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належними для позивачів коштів.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, доказами, долученими до матеріалів справи підтверджується протиправна бездіяльність відповідача, щодо обмеження розпорядженням грошовими коштами позивача, без будь-якої правової підстави.

Водночас, що стосується періоду безпідставного обмеження користування коштами на поточному рахунку, слід зазначити наступне.

Позивач зазначає, що відповідач безпідставно обмежив доступ до рахунку позивача строком з 03.11.2020 по 10.12.2021.

В той же час, враховуючи ухвали Печерського районного суду міста Києва від 03.02.2021 та від 29.04.2021, якими на поточний рахунок позивача було накладено арешти.

Отже, матеріали справи стверджено та позивачем не спростовано того факту, що відповідачем у період з 16.02.2021 (з моменту отримання ухвали суду про арешт рахунків) та до моменту скасування ухвали про арешт рахунків, а саме 10.12.2021, відповідачем виконувалася вимога ухвали суду, та обмеження щодо рахунку встановлені правомірно.

Враховуючи описане вище, суд констатує, що період за яким безпідставно обмежено користування коштами позивача на поточному рахунку є період з 04.11.2020 по 15.02.2021.

Згідно пунктів 30.1, 30.2 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов`язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового оборогу, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно п. 8.4 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" міжбанківський переказ виконується у строк до 3-х операційних днів.

З доказів, долучених до матеріалів справи вбачається, що відповідач будь-які платежі та перекази в національній та іноземній валюті позивачу не проводив, оскільки видаткові фінансові операції були зупинені (заблоковані) з 03.11.2020 по 10.12.2021 включно.

Зокрема, починаючи з 04.11.2020 позивачу, в порушення умов укладених Договору банківських рахунків, обмежено у проведенні видаткових фінансових операцій з власних поточних рахунків, які були відкриті у відповідача.

Позивач здійснив з 04.11.2020 операцію щодо переказу коштів лише 10.12.2021 на суми 482 100 грн, 4 400 грн, 5 628 грн 79 коп., 3 900 грн, про що свідчить виписка з банківського рахунку в електронній формі (т. 1, а. с. 51-52).

Відтак, вбачається відповідачем накладені обмеження для позивача у користуванні коштами в розмірі 496 527 грн 79 коп.

Згідно пункту 32.1 статті 32. Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Відповідно до частини 2 пункту 32.2 статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", у разі порушення банком, що обслуговує отримувача, строків завершення переказу цей банк зобов`язаний сплатити отримувачу неню у розмірі 0.1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. В цьому випадку платник не несе відповідальності за прострочення перед отримувачем.

У відповідності до ч. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та статті 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Підсумовуючи усе описане вище колегія суддів приходить до висновку, що розмір пені за період прострочення з 04.11.2020 по 15.02.2021 складає 49 652 грн 78 коп.

З урахуванням усього вищевказаного, а саме положень ч. 2 п. 32.2 ст. 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", обставин встановлених рішенням Господарського суду Рівненської області від 02.03.2021 у справі №918/1170/20, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 49 652 грн 78 коп. пені. підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 56 027 грн 46 коп., 3% річних в розмірі 16 331 грн 95 коп., то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Передбачене частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Суд зазначає, що грошове зобов`язання це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), крім страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами поставки, зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та мають бути виражені у грошових одиницях.

До складу грошового зобов`язання боржника включаються неустойка (штраф, пеня) та інші майнові чи фінансові санкції. До складу грошового зобов`язання боржника не включаються зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі, заборгованість із заробітної плати працівників боржника.

Грошове зобов`язання є цивільним правовідношенням, в якому праву вимоги кредитора кореспондує юридичний обов`язок боржника здійснити відповідний платіж, тобто вчинити дію, що полягає у передачі грошей.

Грошове зобов`язання - це зобов`язання, спрямоване на сплату певної грошової суми. Грошовими є зобов`язання, предметом якого є здійснення платежу.

Грошовим боргом є обов`язок передати контрагенту як безпосередньо грошові кошти, так і обов`язок виконати певні роботи, надати послуги чи передати товар за попередньо здійсненою оплатою.

Згідно із ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до пункту 1.1 Договору, Відповідач відкриває Позивачу поточні рахунки та здійснює розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та умов Договору.

Відповідно підпункту 2.1.3 Договору відповідач зобов`язався виконувати доручення Позивача, що містяться в розрахунковому документі у гривнях, у строки визначені Договором.

Пунктом 2.1.8 Договору передбачено, що відповідач зобов`язався приймати та своєчасно виконувати розрахункові документи.

Відтак, в жодних зобов`язаннях відповідача відсутній характер грошових, а саме обов`язок відповідача передати позивачу як безпосередньо грошові кошти, так і обов`язок виконати певні роботи, надати послуги чи передати товар за попередньо здійсненою оплатою.

Таким чином, правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем внаслідок укладеного Договору не носять характеру грошових, а відповідно до відповідача не можна застосовувати відповідальність за порушення грошових зобов`язань, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Колегія суддів констатує, що з урахуванням приписів ст. 549 ЦК України, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

З огляду на те, що статтю 625 Цивільного кодексу України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов`язання", ця стаття застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язань.

З урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. При цьому порушення банком, що обслуговує платника (боржника), строку перерахування коштів до банку, який обслуговує кредитора, або несвоєчасне зарахування банками коштів на рахунок кредитора, в зв`язку з чим сталося прострочення виконання зобов`язання, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання цього зобов`язання, однак надає боржникові право звернутися до банку, який його обслуговує, з вимогою щодо сплати пені відповідно до пункту 32.2 статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Відтак, законодавцем чітко визначено, що у випадку порушення банком доручення клієнта, останній може відновити своє порушене право шляхом нарахування банку саме пені, а не інфляційних та 3 % річних.

Підсумовуючи усе викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних 56 027 грн 46 коп., 3% річних в розмірі 16 331 грн 95 коп. не ґрунтуються на нормах закону чи умовах договору, а відтак не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, частково підтверджуються встановленими судом апеляційної інстанції обставинами справи.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права (п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи вказане, апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк", скасування рішення Господарського суду Рівненської області від 19.07.2022 у справі № 918/188/22 в частині стягнення 17 169 грн 73 коп. інфляційних втрат, 4 180 грн 86 коп. 3% річних та ухвалення в цій частині нове про відмову в позові.

Також, з огляду на положення ст. 129 ГПК України, враховуючи, що спір виник внаслідок протиправних дій позивача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про покладення на позивача судових витрат за подання позовної заяви в повному обсязі, а з урахуванням задоволення апеляційної скарги, з підстав викладених вище, судовий збір за її подання покладається на сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 19.07.2022 у справі № 918/188/22 в частині стягнення 17 169 грн 73 коп. інфляційних втрат, 4 180 грн 86 коп. 3% річних скасувати.

Ухвалити в цій нове рішення про відмову в позові.

В решті рішення Господарського суду Рівненської області від 19.07.2022 у справі №918/188/22 залишити без змін, виклавши його резолютивну частину в редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" (04136, м. Київ, вул. Стеценко 6, код 35960913) на користь Фермерського господарства "Агротех-Р" (35000, Рівненська область, місто Костопіль, вул. 8-Березня 6Г, оф. 3, код 42045850) - 49 652 грн 78 коп. пені та 2 481 грн судового збору за подання позовної заяви.

3. Відмовити в стягненні 56 027 грн 46 коп. інфляційних втрат та 16 331 грн 95 коп. 3% річних.

4. Видати наказ після набранням рішення законної сили.".

3. Стягнути з Фермерського господарства "Агротех-Р" (35000, Рівненська область, місто Костопіль, вул. 8-Березня 6Г, оф. 3, код 42045850) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" (04136, м. Київ, вул. Стеценко 6, код 35960913) - 1 023 грн 88 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Господарському суду Рівненської області видати накази на виконання цієї постанови.

5. Справу № 918/188/22 надіслати Господарському суду Рівненської області.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.