ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.10.2022р. Справа №905/281/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за позовом: Акціонерного товариства «Таскомбанк» (юридична адреса: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, )

до Фізичної особи-підприємця Бологана Володимира Сергійовича (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 )

про стягнення 15438,87 грн

С У Т Ь С П О Р У

Акціонерне товариство «Таскомбанк», м.Київ звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Бологана Володимира Сергійовича, смт Старомихайлівка про стягнення заборгованості у розмірі 15438,87 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за заявкою-договором №ID6705723 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскомбанк (продукт «Кредитний ліміт на поточний рахунок») від 31.07.2019, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 15438,87 грн.

Ухвалою господарського суду від 04.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/281/22; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відзив, подання якого в силу норм ч.4 ст.161 Господарського процесуального кодексу України є правом відповідача, до господарського суду не надходив.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Нормами ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 04.02.2022 була направлена рекомендованим листом №910 з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, а саме: 71101, Запорізька область, м.Бердянськ, шосе Мелітопольське, 56, кв.8. Вказана ухвала отримана ним 22.02.2022.

За таких обставин вбачається, що судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідач, у розумінні вимог ст. 120 ГПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

31.07.2019, між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та Фізичною особою-підприємцем Бологаном Володимиром Сергійовичем, за допомогою електронних цифрових підписів, підписано заяву-договір № ІD6705723 про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» (продукт «Кредитний ліміт на поточний рахуноку») (далі - договір) відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого, за умови наявності вільних коштів банк зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору. Кредит надається у формі овердрафту на поточний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у АТ «Таскомбанк» з цільовим використання на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів позичальника, та на придбання основних засобів та інших інвестицій в бізнес.

Розмір кредиту складає 10000 грн; валюта кредиту гривня; розмір процентної ставки за користування кредитом складає 27% річних; розмір комісійної винагороди складає 0,49 від суми максимального дебітового сальдо, яке існувало на поточному рахунку за розрахунковий місяць; період сплати процентів: з 01 по 10 число кожного місяця; період сплати комісії: з 01 по 10 число кожного місяця (п. 2.1, 2.2 договору).

Відповідно до п.2.8 договору строк кредиту: 12 місяців з дати укладення договору.

Позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідної для сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення кредиту. Остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше дати зазначеної в п.2.8 цього договору (п.п.3.1, 3.2 договору).

У випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення (п. 3.3. договору).

Згідно з п.4.2 договору цей договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів та цінові параметри продукту є Кредитним договором; є договором приєднання у визначенні статті 634 Цивільного кодексу України, в зв`язку з чим умови цього договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому.

Згідно з пунктом 18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (продукт - кредитний ліміт на поточний рахунок) - при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до цих Правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт банк/ інтернет клієнт-банк "ТАС24/Бізнес", або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через веріфікований номер телефону, якій належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідач скористався своїм правом та, на підставі Закону України "Про електронний цифровий підпис", вчинив правочин, підписавши заяву-договір №ID6705723 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (продукт "Кредитний ліміт на поточний рахунок") електронно-цифровим підписом.

Відповідно до пункту 18.1.14 Правил, при перерахуванні Клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредиту на будь-які рахунки, утримувачем яких є сам власник поточного рахунку, або на будь-які платіжні картки (за винятком зарахувань заробітної плати на зарплатні картки Банку), а також на погашення будь-яких інших кредитів, з суми кожного з проведених в рахунок Кредиту перерахувань стягується комісійна винагорода від суми перерахувань згідно діючих Тарифних пакетів на розрахунково - касове обслуговування в Банку. Клієнт доручає Банку списувати суми такої комісійної винагороди, що підлягають до сплати Банку, зі свого поточного рахунку.

Згідно з пунктами 18.1.15, 18.1.15.1 Правил Банк зобов`язується: Обслуговує Кредит Клієнта в порядку, передбаченому цим розділом Правил.

Згідно з пунктами 18.1.16, 18.1.16.1 Правил Клієнт зобов`язується: Використовувати Кредит на цілі, зазначені у п.18.1.2. цього розділу Правил.

Пунктом 18.1.16.2 Правил передбачено, сплатити проценти та інші види винагороди Банку за весь час фактичного користування Кредитом згідно з п.18.1.20.

Пунктом 18.1.20 визначено, що за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, встановленому Ціновими параметрами, зазначеними на Сайті Банку. Розрахунок процентів за користування кредитом проводиться щодня на фактичну заборгованість за кредитом, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок процентів проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не включається. Списання нарахованих процентів виконується з 1-го по 10-те число кожного місяця, за попередній місяць.

Відповідно до пункту 18.2.1.5 Правил, у разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку, передбаченого п. 18.2.1.2., клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

За твердженнями позивача Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 10000 грн, що підтверджується відповідною випискою.

Проте, як вказує позивач, умови кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті,.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача, станом на 10.01.2022, склала 15438,87 грн з якої: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10000 грн; заборгованості по відсотках у розмірі 4298,94 грн; суми пені, яка нарахована на суму простроченої заборгованості та заборгованості по відсоткам у розмірі 1139,93 грн.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження виконання зобов`язань по договору.

Оцінивши зміст договору, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою містить елементи кредитного договору, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Зважаючи на специфіку укладення договору приєднання, заява-договір ІD6705723 від 31.07.2019 відповідача в якій вказано про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, свідчить про укладення між сторонами в письмовій формі кредитного договору.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Доказів погашення кредиту матеріали справи не містять, а отже звернення позивача до суду з стягненням заборгованості за кредитом є обґрунтованим.

Факт видачі кредиту підтверджується матеріалами справи (банківські виписки по рахункам відповідача від 10.01.2022) та не заперечується позичальником.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 т. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи умови заяви-договору ІD6705723 від 31.07.2019, строк повернення кредитних коштів є таким, що настав 31.07.2020.

Сторони в заяві-договорі ІD6705723 від 31.07.2019 погодили розмір процентів за користування кредитом та графік погашення на підставі якого позивачем правомірно обраховано суму заборгованості по сплаті процентів.

Позивачем доведено та матеріалами справи підтверджено, що прийняті на себе зобов`язання, передбачені умовами заяви-договору ІD6705723 від 31.07.2019, в тому числі стосовно повернення кредиту, відсотків за користування кредитом позичальником не виконані, зокрема неповернутими залишились: заборгованість за кредитом у розмірі 10000 грн.

Доказів оплати відповідачем вказаної заборгованості до суду не надано, за таких обставин, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам (в тому числі прострочені) у розмірі 4298,94 грн, то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково на суму 338,94 грн виходячи з наступного.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду щодо правильного застосування статті 1048 ЦК України, які наведені у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12: "Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання".

За таких обставин, проценти за користування кредитом за період з 01.08.2020 по 09.01.2022 не підлягають нарахуванню по ст. 1048 Цивільного кодексу України, оскільки Великою Палатою Верховного Суду а неодноразово системно, послідовно і однозначно висловлювлені правові позиції, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, а статті 1048 Цивільного кодексу України і статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.

Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №ІD6705723 від 31.07.2019 та з виписок по особовому рахунку Фізичної особи-підприємця Бологана Володимира Сергійовича, відповідачем частково проводились оплати заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені нарахованої на суму простроченої заборгованості по відсотках за період з 09.07.2021 по 09.01.2022 у розмірі 290,90 грн та пені нарахованої на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту за період з 09.07.2021 по 09.01.2022 у розмірі 849,03 грн, суд зазначає наступне.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст.231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Сторони в п.3.3 договору погодили, що у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Згідно з ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції. (правова позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного суду, викладена у постановах від 28.11.2018 у справі №903/962/17 та 09.03.2021 у справі №924/441/20).

Як встановлено судом та зазначено вище за умовами пункту 2.7 кредитного договору термін повернення кредиту 31.07.2020. Таким чином перебіг строку нарахування пені по тілу кредиту починається з 01.08.2020, тобто з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане.

Отже нарахування пені на суму простроченої заборгованості по відсотках за період з 09.07.2021 по 09.01.2022 та пені нарахованої на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту за період з 09.07.2021 по 09.01.2022 здійснено позивачем без дотриманням положень частини 6 статті 232 Господарського кодексу України оскільки позивач змінив початок перебігу строку нарахування пені, що є недопустимим.

Крім того, положеннями пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на всій території України з 12.03.2020 по 22.05.2020 встановлено карантин.

Дію карантину, встановленого цією постановою, продовжено на всій території України згідно з постановами Кабінету Міністрів України.

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 карантин продовжено до 31.12.2022.

Отже у період дії карантину відповідач був звільнений від обов`язків сплачувати пеню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Банку у частині стягнення з відповідача пені задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі викладеного, позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у разі задоволення позову частково покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

У зв`язку з відсутністю знаків поштової оплати та тимчасовим припиненням відправлення поштової кореспонденції в Господарському суді Донецької області, рішення засобами поштового зв`язку не надсилається.

Разом з тим, у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, відповідно до ст. 3 Конституції України, Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року, частини другою статті 17 Закону України «Про державну службу», частиною першою статті 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статей 60-2 та 113 Кодексу законів про працю України, Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану» від 12 квітня 2022 року № 440, Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці працівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, в умовах воєнного стану» від 07 березня 2022 року №221та рішень Ради суддів України № 9 від 24 лютого 2022 року та №10 від 14 березня 2022 року, наказом №23 від 15.04.2022 керівника апарату Господарського суду Донецької області встановлено дистанційний режим роботи працівникам апарату Господарського суду Донецької області з 18 квітня 2022 року до дня припинення або скасування воєнного стану, що зумовлює неможливість відправлення вихідної кореспонденції.

Додатково повідомляємо, що після закінчення дистанційної роботу суду та закупівлі знаків поштової оплати, рішення буде направлено сторонам на поштову адресу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до Фізичної особи-підприємця Бологана Володимира Сергійовича про стягнення заборгованості у розмірі 15438,87 грн задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бологана Володимира Сергійовича (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (юридична адреса: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, ) заборгованість по тілу кредиту у розмірі 10000 грн, заборгованість по відсоткам у розмірі 338,94 грн, а також судовий збір в сумі 1661,44 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення складено та підписано 13.10.2022

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк» (юридична адреса: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, )

Відповідач: Фізична особа-підприємець Бологан Володимир Сергійович (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 )

Суддя С.М. Фурсова