ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/404/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Смоляк Л.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Рудюк Ю.А. (довіреність №34 від 22.12.21)

від відповідача: Кулеша О.А. (довіреність №876/01-17 від 04.07.22)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до Поліського національного університету

за участю третьої особи , яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - Акціонерного товариства "Житомиробленерго"

про стягнення 548492,94 грн

Зміст позовних вимог та заперечень.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 548492,94 грн., з яких: 395286,85 грн. боргу за спожиту електроенергію; 60295,44 грн. пені; 55684,67 грн. 15 % річних; 37225,98 грн. інфляційних.

У відзиві на позовну заяву Поліський національний університет позов не визнав з тих підстав, що відповідач не укладав будь-яких договорів про постачання електричної енергії з Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"; на 01.01.21 відповідач не мав укладеного договору на постачання електроенергії на 2021 рік, однак з 18.02.21 проводив процедуру закупівлі електроенергії на 2021 рік та не мав потреби в укладенні договору на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; жодних дій на акцептування договору відповідачем вчинено не було; з січня по березень 2021 відповідач отримував електроенергію від АТ"Житомиробленерго".

Рух справи.

22.06.2022 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 27.06.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №906/404/22 та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; залучив Акціонерне товариство "Житомиробленерго" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача.

12.07.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.104 том1).

У підготовчому засіданні 20.09.2022 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 04.10.2022.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні погодився з наявним боргом перед позивачем за спожиту електроенергію в розмірі 395286,85 грн., однак цей борг виник у відокремленого структурного підрозділу "Фаховий коледж будівництва, архітектури та дизайну Поліського національного університету". Представник зазначив, що відповідач як юридична особа не звертався до позивача з приводу постачання електроенергії, не мав потребу у послугах постачальника "останьої надії", ніяких угод не укладав, до публічних договорів не приєднувався, рахунки на оплату отримав лише в серпні 2022 року, просить відмовити у вимозі про стягнення пені, річних та інфляційних.

У поясненнях третя особа вважає, що позов підлягає задоволенню. Зазначає, що відповідач по об`єктам відокремленого структурного підрозділу "Фаховий коледж будівництва, архітектури та дизайну Поліського національного університету" віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник "останьої надії". Третьою особою, як адміністратором комерційного обліку, зафіксовано споживання відповідачем електроенергії у січні 2021р. - 28139 кВт/год, у лютому 2021 р. - 28671 кВт/год, у березні 2021 р. - 31335 кВт/год.

Третя особа свого представника в судове засідання не направила, про день розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Встановлені судом обставини, норми права та висновки суду.

На думку позивача правовідносини між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (постачальник/позивач) та Поліським національним університетом (споживач/відповідач) щодо поставки електричної енергії відповідачу виникли на підставі Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" відповідно до ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії".

Однак, відповідно до частини 6 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання.

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Таким чином договір приєднання буде вважатися укладеним за наявності активних дій особи, що приєднується, які (дії) свідчать про її волевиявлення на це.

До суду не представлено жодного доказу приєднання відповідача до Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", на який вказує позивач.

Дійсно, частина 8 статті 64 вищевказаного закону вказує на те, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Однак правовідносини, які регулюються вказаною нормою, настають лише після приєднання споживача до публічного договору. Термін "приєднання" тлумачить стаття 634 ЦК України, яка вказує на обов`язковість активних дій.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що між сторонами у справі не виникло правовідносин на підставі договору, на який посилається позивач. А звідси, відсутня домовленість щодо строків, порядку розрахунків, ціни, неустойки, тому відсутні підстави для задоволення позову в частині вимог про стягнення пені, річних та інфляційних, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

З пояснень учасників справи та зі звітів щодо фактичного відпуску електроенергії (а.с. 44, 60, 68) встановлено, що позивач постачав електроенергію Відокремленому структурному підрозділу "Фаховий коледж будівництва, архітектури та дизайну Поліського національного університету", який є підрозділом відповідача без права юридичної особи. Постачання відбувалось у вказаний позивачем період та у вказаному розмірі, що визнав представник відповідача у судовому засіданні.

До суду не представлено доказів наявності права відокремленого підрозділу укладати договори від імені юридичної особи, тому суд приходить до висновку, що постачання електроенергії відбувалось без договору.

За таких обставин суд виходить із таких загальних принципів цивільного законодавства як справедливість і добросовісність, враховує, що відповідач в особі свого підрозділу фактично спожив електроенергію, тому у нього виник обов`язок її оплатити. При цьому, оскільки договір про постачання електроенергії (який є обов`язковим) сторонами не укладався , суд вважає за можливе застосувати положення ст. 692 ч.1 ЦК України щодо обов`язку оплатити отриманий товар, яким у даному випадку є електроенергія. Отже позов в частині стягнення 395286,85 грн. вартості отриманої електроенергії підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 236,237,238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Поліського національного університету (10008, м.Житомир, бульвар Старий,7; код 00493681) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м.Київ, вул.Кирилівська,85; код 19480600) - 395286,85 грн. боргу , 5929,30 грн судового збору.

3.Відмовити в позові в частині стягнення пені, річних, інфляційних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 13.10.22

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- сторонам (рек. з повідом.)