ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2022 р. Справа №914/725/22

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Гунька О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) №581/1477 від 29.08.2022 (вх.ЗАГС. №01-05/2140/22 від 30.08.2022)

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 04.08.2022 (суддя Щигельська О.І., повний текст складено 15.08.2022) про стягнення судових витрат

у справі №914/725/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс», с.Старичі Яворівського району Львівської області

до відповідача: Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району), м. Яворів Львівської області

про стягнення 6678665,13 грн

за участю представників:

від апелянта: Антонів М.Ю. представник

від позивача: не з`явився

Учаснику процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 04.08.2022 у справі №914/725/22 задоволено частково клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 04.08.2022 у справі №914/725/22 та прийняти нове, яким клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу задоволити повністю, стягнувши з Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» 2600,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2022 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району), встановлено учасникам справи строк для надання відзиву на апеляційну скаргу до 03.10.2022, призначено розгляд справи на 05.10.2022.

14.09.2022 на електронну адресу суду надійшов відзив ТзОВ «Енергія-Теплосервіс» на апеляційну скаргу, у якому позивач просить залишити оскаржене додаткове рішення без змін.

В судовому засіданні 05.10.2022 представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримала, надала суду пояснення щодо доводів, викладених у скарзі, просила додаткове рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового рішення про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) на користь ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» таких витрат в розмірі 2600,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, 05.10.2022 подала на електронну адресу суду заяву ТзОВ «Енергія-Теплосервіс» про розгляд справи без участі представника позивача із врахуванням доводів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржуване додаткове рішення слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) про стягнення 6678665,13 грн, з яких 6635176,02 грн сума основного боргу, 19438,46 грн 3% річних та 24050,65 грн індексу інфляції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.07.2022 у справі №914/725/22 позов задоволено повністю, стягнуто з Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» 6635176,02 грн. основного боргу, 19438,46 грн 3% річних, 24050,65 грн індексу інфляції та 100179,99 грн судового збору.

18.07.2022 позивач звернувся до суду із заявою про стягнення з відповідача судових витрат за надану правничу допомогу в розмірі 26 000,00 грн. До заяви додано докази понесення витрат, а саме копію договору про надання правової допомоги №15/18 від 18.12.2018, копію додаткової угоди №3 від 07.02.2022 до договору про надання правової допомоги №15/18 від 18.12.2018 та засвідчену копію акту про надану правничу допомогу №2 від 15.07.2022.

04.08.2022 відповідач подав суду клопотання про зменшення витрат на професійну (правничу) допомогу на 90% - до 2600,00 грн. у зв`язку з тим, що правничі витрати в розмірі 26000,00 грн у справі №914/725/22 не є співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності та розумності їх розміру. Також відповідач покликався на те, що Яворівська КЕЧ (району) у відповідності до ст.15 Закону України «Про Збройні Сили України» фінансується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України та являється неприбутковою державною установою в структурі Міністерства оборони України, тому виконання зобов`язань з оплати будь-яких послуг чи товарів здійснюється лише по факту надходження фінансування відповідного призначення, а кошти на відшкодування правничих витрат з державного бюджету не виділяються.

Місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржене додаткове рішення, врахував клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, та дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідає критерію розумності та їх стягнення у повному обсязі становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат, а відтак задоволив заяву відповідача частково та зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу до 20000,00 грн.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що оскаржене додаткове рішення ухвалене з неправильною оцінкою та неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що в наданому позивачем акті №2 від 15.07.2022 про надану правничу допомогу, окрім складання позовної заяви та ведення в суді справи №914/275/22, не вказаний детальний опис наданих правничих послуг та їх вартість щодо окремої наданої послуги, хоча правова позиція про необхідність детального опису наданих правничих послуг є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема, у справах №923/560/17, №329/766/18 і №178/1522/18. Відсутність детального опису наданих послуг, на переконання апелянта, зумовлює недоведеність понесення витрат в розмірі 26 000,00 грн.

Апелянт вказує, що суд за клопотанням відповідача зменшив розмір витрат на професійну правничу допомог лише на 6000,00 грн., а не на 90% як просив відповідач, не взявши до уваги доводи про те, що Яворівська КЕЧ (району) є державною, неприбутковою установою, фінансування якої проводиться з державного бюджету України. При цьому з державного бюджету України не виділяються кошти на відшкодування правничих витрат, тому постановлене додаткове рішення становить надмірний тягар для відповідача, адже виникає питання де взяти кошти аби відшкодувати позивачу витрати у такому великому розмірі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наводить аргументи на спростування доводів апелянта, а саме вказує, що розмір витрат, який відповідач просить стягнути на користь позивача 2600,00 грн., не лише не відповідає ціні позову (6 678 665,13 грн), а й складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг, кваліфікації та досвіду адвоката. Позивач звертає увагу, що в акті №2 від 15.07.2022 про надану правничу допомогу чітко зазначено, що представником було надано послуги зі складання позовної заяви та ведення у суді справи №914/725/22, а в матеріалах справи наявна позовна заява, подана представником, ухвалами та рішеннями Господарського суду Львівської області в межах цієї справи засвідчено факт участі адвоката в судових засіданнях 06.06.2022, 11.07.2022 та 04.08.2022. У додатковій угоді №3 позивач із представником адвокатом Андріаною Олійник, погодили фіксовану ціну та детальний обсяг послуг у розглядуваній справі, хоча гонорар адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не потребує надання детального опису робіт, що підтверджується правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

Окрім того, позивач зазначає, що з огляду на те, що Яворівська КЕЧ є неприбутковою державною установою в структурі Міністерства оборони України та фінансується з Державного бюджету України, вартість гонорару була сформована на підставі рекомендованих мінімальних ставок адвокатського гонорару, що були затверджені рішенням Ради адвокатів Харківської області №13/1/7 від 21.07.2021. Відповідно до вказаного рішення мінімальний розмір адвокатського гонорару за годину роботи становить 0,25% мінімальної заробітної плати (1626 грн.), за написання позовної заяви від 1 мінімальної заробітної плати (6500,00 грн.), а за ведення справи від 3 мінімальних заробітних плат (19500,00 грн.), тобто, погоджений розмір адвокатського гонорару у справі №914/725/22 відповідає мінімальному рекомендованому розміру гонорару. Рішення Ради адвокатів Харківської області №13/1/7 від 21.07.2021 є зразковим для адвокатів Львівської області з огляду на відсутність такого рішення в Раді адвокатів Львівської області. При цьому, розмір гонорару адвоката у цій справі становить лише 0,39% ціни позову, а стягнута оскарженим рішенням сума становить 0,3% ціни позову.

Позивач також покликається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, відповідно до якої розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатись у ці правовідносини. Окрім того, стягнення витрат на професійну правничу допомогу є не лише компенсацією стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених нею витрат, але й у певному сенсі має спонукати іншу сторону, утримуватись від подання безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних чи юридичних осіб.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.1 та ч.3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 4 ст.129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частина 8 статті 129 ГПК України передбачає, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» як позивача у справі №914/725/22 здійснювала адвокат Андріана Олійник на підставі договору про надання правової допомоги №15/18 від 18.12.2018, що підтверджується ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1138933 від 11.04.2022.

Так, між ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» (клієнт за договором) та АБ «Андріани Олійник» (виконавець за договором) укладено договір про надання правової допомоги №15/18 від 18.12.2018, за яким виконавець зобов`язався за замовленням клієнта надавати йому правову допомогу відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правил адвокатської етики та умов цього договору, а клієнт зобов`язався оплатити надану правову допомогу та фактичні витрати, понесені виконавцем при виконанні цього договору у порядку та розмірі, що встановлені цим договором (п.1.1.).

Відповідно до п.1.2. договору правова допомога, що надається за цим договором, серед іншого, може полягати в наступному: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта (в тому числі консультування у сфері бухгалтерського обліку та аудиту; консультування з питань оподаткування); - складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - складення та надсилання адвокатських запитів; - представництво прав та інтересів клієнта у судах всіх інстанцій під час здійснення цивільного, господарського, кримінального, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; - представництво прав та інтересів клієнта як сторони виконавчого провадження в органах Державної виконавчої служби України; - здійснення інших видів адвокатської діяльності, не заборонених законом.

07.02.2022 між ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» та АБ «Андріани Олійник» укладено додаткову угоду №3 до договору про надання правової допомоги №15/18 від 18.12.2022, за якою клієнт доручив, а виконавець зобов`язався оформити та подати позовну заяву від імені та в інтересах клієнта до Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) про стягнення боргу за договором про надання послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) №20 від 29.01.2021, що сформувався за період листопад-грудень 2021 року (п.1 додаткової угоди).

Згідно з п.п. 2-4 додаткової угоди сторони погодили, що гонорар виконавця за ведення вищевказаної справи в суді першої інстанції становить 26000,00 грн. Клієнт зобов`язується сплатити виконавцеві гонорар, що вказаний у п.2 цієї додаткової угоди протягом 10 робочих днів після ухвалення рішення у вищевказаній справі. Сторони погодили, що оплата гонорару здійснюється клієнтом на підставі цієї додаткової угоди та не потребує виставлення додаткових рахунків.

15.07.2022 сторонами підписано акт №2 про надану правничу допомогу, яким сторони зафіксували та підтвердили надання адвокатом правової (професійної правничої) допомоги клієнту, щодо захисту інтересів останнього, зокрема згідно акту виконавець надав, а клієнт прийняв наступні види правничої допомоги: складання позовної заяви та ведення у суді справи №914/725/22. Загальна вартість наданих послуг без ПДВ становить 26000,00 грн.

Відповідно до п.п.2-3 акту клієнт не має претензій щодо якості, об`єму та строку наданих виконавцем послуг. Клієнт зобов`язується перерахувати на банківський рахунок виконавця загальну вартість наданих послуг, вказану у п.1 цього акту, не пізніше ніж через 5 робочих днів з дня підписання цього акту.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Із наведених вище положень ч.4 ст.126 ГПК України та ч.5 ст.129 ГПК України вбачаються такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Відповідно до ч.5 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.6 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 звернула увагу, що суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню.

У цьому спорі відповідач заявив клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу на 90%, а саме до суми 2600,00 грн., обґрунтоване неспівмірністю заявлених позивачем до стягнення витрат в розмірі 26 000,00 грн., а також тим, що відповідач є неприбутковою державною установою, що фінансується з державного бюджету. Вказані доводи є аналогічними, викладеним в апеляційній скарзі.

Як вбачається з акту №2 від 15.07.2022 про надану правничу допомогу до договору про надання правової допомоги №15/18 від 18.12.2018, виконавець надав, а клієнт прийняв послугу під назвою «складання позовної заяви та ведення у суді справи №914/725/22» на суму 26000,00 грн., отже розмір винагороди за надання правової допомоги визначено адвокатом та клієнтом у вигляді фіксованої суми, і такий розмір не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Позовну заяву подано та підписано адвокатом Андріаною Олійник, адвокат представляла інтереси позивача в судових засіданнях 06.06.2022 та 11.07.2022, що підтверджується протоколами відповідних судових засідань, таким чином, в матеріалах справи наявні докази надання позивачу послуги зі складання позовної заяви та ведення у суді справи №914/725/22, в акті №2 від 15.07.2022, підписаному позивачем, зазначено про відсутність претензій щодо якості, об`єму та строку наданих адвокатом послуг.

Відповідач у клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу на 90% та в апеляційній скарзі покликається на відсутність детального опису наданих робіт, разом з цим, вказані доводи не спростовують обґрунтованості наведеного позивачем в акті надання послуг складу таких витрат.

Слід зазначити, що можливість визначення гонорару адвоката у фіксованому розмірі передбачена нормами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а у додатковій постанові від 07.07.2021 у справі №910/12876/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом вказаної норми, подання детального опису робіт (наданих послуг) необхідне для визначення розміру витрат, в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, тобто він не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19.

Також колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що з державного бюджету України не виділяються кошти на відшкодування правничих витрат, оскільки державою повинні бути встановлені механізми для виконання обов`язку державного органу чи установи сплачувати судові витрати. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №910/6360/20.

Зокрема, такі механізми передбачено в Законі України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідно до ст.2 якого держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Водночас, у постанові від 01.08.2019 у справі №915/237/18 Верховного Суду викладено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд першої інстанції, врахувавши вказану правову позицію, дійшов вірного висновку про те, що та заявлений у цій справі до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи, у зв`язку з чим частково задоволив заяву відповідача та зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу до 20000,00 грн.

Натомість, апелянт не обґрунтував та не довів необхідності зменшення судових витрат на 90% до 2600,00 грн., зважаючи на ціну позову, яка складає 6 678 665,13 грн.

Враховуючи встановлені обставини, межі перегляду оскаржуваного додаткового рішення, доводи сторін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак оскаржуване додаткове рішення слід залишити без змін.

Окрім того, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що при зверненні до суду з апеляційною скаргою, Яворівська квартирно-експлуатаційна частина (району) сплатила судовий збір в розмірі 2481,00 грн. відповідно до платіжного доручення №498 від 10.08.2022. Оскільки при оскарженні додаткового судового рішення, яким вирішено питання розподілу судових витрат судовий збір, сплачувати не слід, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити апелянту право звернення до суду апеляційної інстанції із клопотанням про повернення з державного бюджету зайво сплаченої суми судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) №581/1477 від 29.08.2022 (вх.ЗАГС. №01-05/2140/22 від 30.08.2022) - відмовити.

2. Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 04.08.2022 у справі №914/725/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 14.10.2022.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.