ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.08.2022 Справа № 917/1441/21
За позовом Фізичної особи - підприємця Керпача Олександра Володимировича, АДРЕСА_1
про стягнення 435 376,16 грн.
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олійник Н.І.
Учасники справи згідно протоколу судового засідання
Розглядається позовна заява про стягнення 435 376,16 грн., в т.ч. 406 836,32 грн. - сума основного боргу по договору № 1906 від 19.06.2020р. про перевезення вантажів, 7 791,19 грн. - 3% річних, 20 748,65 грн. - інфляційних.
Ухвалою суду від 17.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 19.10.2021 на 09-30 год.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач не розрахувався з позивачем за послуги, надані перевізником, про що зазначено у відповідних Актах приймання-передачі наданих послуг, чим порушив умови договору, що і стало підставою для подачі позову до суду.
Проте позивачем не надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про дату підписання обома сторонами актів здачі-приймання наданих послуг, а також які б свідчили про дату отримання ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» оригіналів товарно-транспортних накладних та рахунків фактури з додатками, заповненим відповідно до вимог укладеного договору. Позивач не надає до суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що вищевказані документи ним були надані ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» своєчасно.
Таким чином, відповідач дійшов висновку, що строк оплати ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» наданих позивачем послуг з перевезення вантажів не настав, а тому позовна заява задоволенню не підлягає, як і не підлягають задоволенню вимоги зі стягнення інфляційних втрат та 3% річних, оскільки для їх стягнення головною умовою є порушення боржником свого грошового зобов`язання, чого в цьому випадку не було.
Відповідач зазначає, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 406 836,32 гри., посилаючись при цьому, в т.ч. на той факт, що ним були надані ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» послуги з перевезень вантажу за 20.11.2021 на суму 19 980,00 грн.
В обгрунтування вказаного факту позивач долучає до позовної заяви копію акту приймання-здавання виконаних робіт (наданих послуг) № 60 від 20.11.2020, згідно якого роботи виконувались 13.11.2020, копію товарно-транспортної накладної № Бе-00000657 від 13.11.2020, копію спеціалізованої товарної накладної на перевезення молочної сировини від 13.11.2020, копію податкової накладної № 83 від 20.11.2020, копію квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 83 від 20.11.2020 та копії актів звірки взаєморозрахунків.
З огляду на долучені до позовної заяви вищевказаних копій документів, як зазначає відповідач, вбачається наступне:
1. акт приймання-здавання виконаних робіт (наданих послуг) № 60 від 20.11.2020 підписаний лише зі сторони позивача. Жодних підписів та печаток ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» вказаний акт не містить;
2. згідно товарно-транспортної накладної № Бе-00000657 від 13.11.2020 замовником (платником) послуги з перевезення 13.11.2020 є ТОВ «Лосинівський маслосирзавод», а потім на акті ручкою від руки у графі «Замовник (платник) дописано ТОВ «Білогір`я молокопродукт». Слід відмітити, що відповідачем у даній справі є ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт», яке згідно вказаної товарно-транспортної накладної є лише вантажоодержувачем товару, а не є замовником (платником) послуги з перевезення здійсненого 13.11.2020 і відповідно не може відповідати за невиконання зобов`язань іншими підприємствами;
3. копія спеціалізованої товарної накладної на перевезення молочної сировини від 13.11.2020 також не містить відомостей про те, що замовником (платником) послуги з перевезення, здійсненого 13.11.2020, є ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт»;
4. щодо долучених позивачем копій податкової накладної № 83 від 20.11.2020 та квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 83 від 20.11.2020 відповідач зазначає, що відповідно до чинного податкового законодавства України обов`язок з реєстрації податкових накладних як і реєстрації коригувань до податкових накладних покладено на постачальника послуги, в даному випадку на позивача, і той факт, що позивачем зареєстровано податкову накладну на послугу, яка фактично була надана не відповідачу, а іншому підприємству - не може свідчити про прийняття відповідачем даної послуги і відповідно виникнення у нього обов`язку з оплати такої послуги. В даному випадку позивач зобов`язаний був зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних коригування до податкової накладної № 83 від 20.11.2020;
5. надані позивачем копії актів звірки взаєморозрахунків підписані лише зі сторони позивача і жодних підписів та печаток ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» не містять, а відповідно не можуть підтверджувати факт надання позивачем послуг з перевезення ТОВ «Білогір`я молокопродукт» 13.11.2020 на суму 19 980,00 грн.
Відповідач зазначає, що з огляду на долучені позивачем вище вказані копії документів, позивачем не доведено факт надання ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» послуг з перевезення 13.11.2020 на суму 19 980,00 грн.
В обґрунтування заперечень позивач зазначає, що з метою контролю виконання договору позивач вів переговори про розрахунки, зобов`язання, борги відповідача перед позивачем з уповноваженими представниками (працівниками) відповідача, в тому числі і з директором ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» Червоним Юрієм Афанасійовичем. Жодного разу ніхто з них не заперечував наявного боргу відповідача перед позивачем, але й обіцяні зобов`язання по сплаті боргу також не виконували. З огляду на вище вказане, 28.05.2021 позивач надіслав на адресу відповідача письмову вимогу здійснити оплату боргу у формі претензії №1 від 27.05.2021 на суму 406836,32 грн із супровідними документами, яку відповідач отримав 10.06.2021. Не зважаючи на встановлений пунктом 2 ст. 530 ЦК України 7 - денний строк оплати від дня пред`явлення вимоги, станом на 17.06.2021 відповідачем так і не проведено повного розрахунку із позивачем. Отже саме 18.06.2021 є датою, коли позивач зрозумів, що відповідач вводить його в оману і свої зобов`язання згідно договору навмисне не виконує. Тому, враховуючи, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд, позивач підготував документи і подав позов 09.09.2021 в дозволений на це термін відповідно до ст. 315 ГК України.
Позивач також зазначає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново.
Жодна із сторін договору протягом терміну дії договору не повідомляла іншу сторону у письмовій формі про дострокове розірвання договору (умова передбачена п. 9.1. договору), про прийняття рішення про ліквідацію, реорганізацію або про початок процедури банкрутства, а тому договір діяв по 18.06.2021.
Ухвалою суду від 19.10.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено розгляд справи на 25.11.2021 на 11-50 год.
Отже, використавши у податковій звітності з податку на додану вартість вказану податкову накладну, відповідач автоматично визнає дійсність Акту приймання-здавання виконаних робіт (наданих послуг) №60 від 20.11.2020 на суму з ПДВ 27 474,96 грн.
Ухвалою суду від 25.11.2021р. відкладено розгляд справи на 25.01.2022 на 13-00 год.
Позивач у листі (вх. № 450 від 17.08.2022) звертає увагу суду на те, що ключовим документом, який підтверджує факт надання послуг, є Акт приймання-здавання виконаних робіт (надання послуг). Датою складання і відповідно в даному випадку - датою затвердження Актів приймання-здавання виконаних робіт (наданих послуг) є дата, яка зазначена в цих Актах, тому що відсутній запис про іншу дату затвердження зі сторони Замовника (відповідача). А отже, в даному випадку, датою отримання Актів і усіх супровідних до нього документів не може бути інша дата (пізніша чи попередня) від дати затвердження.
Зміст, який затверджений підписами та печатками із обох сторін в даних Актах, а саме: «Встановлено, що умови Договору перевізником виконанні належним чином. Зауваження за результатами виконання умов Договору відсутні. Замовник виконані роботи прийняв без зауважень» підтверджує той факт, що перевізником виконані усі умови договору, в тому числі п. 5.1. та п. 5.2.
В обгунтуванння вищезазначеного, позивачем до матеріалів справи №917/1441/21 додано докази виконання ним п.5.1 та 5.2 договору № 1906 про перевезення вантажів від 19.06.2020 (а.с.134-222).
25.01.2022 від позивача до суду надійшли: деталізація розрахунку суми основного боргу станом на 08.09.2021, копії банківських виписок за 11.12.2020 та 24.12.2020, копія довідки банку від 23.09.2019 № Д5-В53/62-102 про відкриті позивачу рахунки (вх. № 849), які долучено судом до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 25.01.2022 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 24.03.2022 на 11-00 год.
Ухвалою суду від 29.03.2022 призначено розгляд справи на 28.06.2022 на 14-00 год., оскільки судове засідання, призначене на 24.03.2022 на 11-00 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
Ухвалою суду від 12.04.2022 виправлено у пункті першому резолютивної частини ухвали суду від 29.03.2022 у справі № 917/1441/21 описку та викладено вказаний пункт у іншій редакції, призначено розгляд справи на 05.07.2022 на 10-00 год.
Ухвалою від 11.07.2022 судом призначено розгляд справи на 23.08.2022 на 09-30 год., оскільки судове засідання, призначене на 05.07.2022 на 10-00 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
В судовому засіданні 23.08.2022 судом ухвалено рішення згідно ст. 240 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» (замовник) (далі-відповідач) та Фізичною особою - підприємцем Керпач Олександром Володимировичем (перевізник) (далі-позивач) був укладений договір про перевезення вантажів №1906 від 19.06.2020 строком на 1 рік (а.с.9-12).
Відповідно до п.1.1 вказаного договору Замовник доручає, а Перевізник на умовах даного Договору власними (орендованими, іншими) транспортними засобами, за відповідну оплату здійснює перевезення визначеного товаротранспортними накладними Вантажу з визначеного Замовником місця завантаження. Вантажем за цим Договором є молочна продукція/сировина вказана в Заявках (Додатку №2 до цього Договору).
Відповідно до п.1.3 договору Вантаж вважається прийнятим Перевізником для перевезення в пункті його навантаження з моменту оформлення накладної на цей Вантаж.
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 договору перевезення вантажів здійснюється на підставі письмових заявок (додаток № 2 до цього Договору) на перевезення, узгоджених Сторонами даного Договору. Коригування маршруту Замовником може відбуватись не пізніше, ніж за одну годину до відправки транспорту Перевізника. Заявка має бути оформлена письмово та передається з використанням факсимільного зв`язку (факсу) або електронної пошти. У разі погодження Сторонами така заявка має юридичну силу. Заявка повинна мати наступні реквізити: номер та дата подачі заявки, найменування, маса Вантажу; кількість та типи транспортних засобів, необхідних для перевезення; Вантажовідправник та адреса завантаження; Вантажоотримувач та адреса розвантаження; дата та час завантаження; дата та час розвантаження; вартість перевезення; підписи та відбитки печаток відповідальних осіб Сторін. Відповідальна особа Замовника в усній формі має право направляти транспорт Перевізника у необхідному напрямку. Всі питання, що виникають в ході виконання завдання, Перевізник вирішує виключно через відповідальну особу Замовника. Для виконання цілей даного Договору, документом (підставою), що підтверджує виконання своїх обов`язків Перевізником, є оригінал товарно-транспортної накладної з відміткою Вантажовідправника, Вантажоотримувача та підписом водія Перевізника. Вантажовідправник та Вантажоодержувач визначаються в заявці. Перевізник підтверджує, що водій Перевізника, є уповноваженим представником по прийняттю/здачі вантажів, та має право підпису без довіреності від імені Перевізника в усіх товаросупровідних документах, в тому числі право складення та підписання Актів відповідно до розділу 15 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.97 № 363, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України. При цьому Перевізник несе відповідальність за дії водія (в тому числі якщо його діями, або бездіяльністю нанесено шкоду вантажу Замовнику) в повному обсязі. Водій, який керує транспортними засобами перевізника є експедитором та виконує всі функції останнього (в тому числі має право на одержання вантажу для перевезення, несе повну матеріальну відповідальність).
Відповідно до пунктів 3.1 - 3.1.4 договору замовник зобов`язаний за власний рахунок підготувати вантаж до перевезення, здійснити завантаження. Оформити та передати Перевізнику необхідну документацію щодо перевезення вантажу відповідно до чинного законодавства України. Надати перевізнику достовірну інформацію, що необхідна для виконання перевезення. Замовник своїми силами та за власний рахунок в діючій за графіком час за вказаною в заявці та товарно-транспортній накладній адресою, зобов`язаний забезпечити розвантаження доставленого Перевізником Вантажу, а за умови перевезення вантажу у ємностях для перевезення рідких речовин, здійснити миття цих ємностей згідно діючих вимог, а в разі доставки Вантажу в інший пункт зобов`язання за умовами цього пункту покладаються на вантажоодержувача.
Відповідно до пунктів 3.2 3.2.9 договору перевізник зобов`язаний:
Подавати до місця завантаження технічно справний транспорт, необхідного об`єму та вантажопід`ємності, що відповідає санітарним нормам, придатний для перевезення вантажу, в строки, що зазначені в заявці. Оригінали свідоцтва про повірку цистерни харчової та санітарний паспорт на цистерни харчової, особову медичну книжку водія з відміткою про проходження медичної комісії, повинні бути в наявні в кабіні водія під час кожного рейсу. Дані документи не повинні бути простроченими на момент перевезення вантажу. Невиконання даного пункту надає право Замовнику відмовитись від послуг Перевізника.
Прийняття-передачу Вантажу здійснювати відповідно до діючих технічних вимог та стандартів по кількості та якості з забезпеченням його збереження під час перевезення.
Неухильно дотримуватись погодженого із Замовником маршруту руху.
У випадку виходу транспортного засобу з технічного стану з Вантажем на маршруті, невідкладно забезпечити за власний рахунок буксировку його до пункту розвантаження, а в разі неможливості самостійного виконання цих дій - невідкладно повідомити про це Замовника, яким виходячи із наявності не задіяних у нього транспортних засобів, може бути здійснено буксировку технічно несправного транспортного засобу Перевізника, з покладенням на останнього витрат.
Перевізник зобов`язується безперешкодно допускати представників Замовника для здійснення контролю з питань правильності приймання-передачі Вантажу, його перевезення.
Забезпечувати збереження вантажу з моменту його прийняття і до моменту його передачі Вантажоодержувачу. Перевізник відповідає за якість та масу нетто вантажу.
Негайно інформувати Замовника за допомогою засобів зв`язку про затримку транспортних засобів Перевізника на шляху його прямування, простої його під завантаженням (розвантаженням), що перешкоджає своєчасній доставці вантажу.
Водій Перевізника після завантаження вантажу зобов`язаний за допомогою засобів зв`язку інформувати представника Замовника про факт завантаження та кількість вантажу для отримання інструкцій щодо подальших дій. Водій Перевізника має право розпочати перевезення вантажу виключно за прямої вказівки представника Замовника.
Всі дії, які пов`язані з забезпеченням своєчасної доставки вантажу (заміна екіпажу, заміна транспорту, ремонт) виконуються силами та за рахунок Перевізника.
Відповідно до п.4.1 договору ціни на послуги узгоджуються Сторонами в додаткових угодах до даного Договору, які є невід`ємною частиною цього Договору і вказуються у рахунках Перевізника.
Відповідно до п. 5.1, 5.2 договору розрахунки за Договором здійснюються у безготівковій формі, в національній валюті України, шляхом перерахування Замовником грошових коштів на поточний рахунок Перевізника після 10-и банківських днів з моменту підписання Замовником Акту приймання-передачі наданих послуг та отримання Замовником документів згідно пункту 5.2. даного Договору. Підставою для розрахунків за Договором є: рахунок Перевізника з додатком про розрахунок вартості перевезення, підписаний Сторонами Акт приймання-передачі наданих послуг, оригінали товарно-транспортних накладних з відмітками Вантажовідправника, Вантажоодержувача, водія Перевізника. Додаток про розрахунок вартості перевезення повинен в себе включати дані за кожен день перевезень з зазначенням: назв маршрутів (пункти завантаження та розвантаження) рейсів, пробігу кожного з рейсів (в км), суми перевезення за кожен рейс та загальну суму всіх перевезень за вказаний термін. Вищезазначені документи передаються рекомендованим листом поштою або особисто представником (водієм) Перевізника.
Відповідно до п. 6.1 договору за порушення умов даного договору Сторони несуть відповідальність передбачену цим договором та чинним законодавством України.
Позивач зазначає, що відповідач не оплатив вартість наданих позивачем послуг (перевезення вантажів) і станом на 19.01.2021 сума загального боргу відповідача становила 406 836, 32 грн.
Судом також встановлено, що 28.05.2021 позивач на адресу відповідача надіслав претензію № 1 від 27.05.2021 на суму 406 836, 32 грн, яку відповідач отримав 10.06.2021 (а.с.60-64).
Позивач просить суд стягнути з відповідача 435 376,16 грн, в т.ч. 406 836,32 грн - суму основного боргу по договору № 1906 від 19.06.2020р. про перевезення вантажів, 7 791,19 грн - 3% річних, 20 748,65 грн - інфляційних.
При прийнятті рішення суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Приписами ч.2 ст.180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.
Згідно ч.7 ст.180 ГК України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору; на зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше; закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.
Згідно ч.1, 2, 3 ст. 306 ГК України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.
Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.
Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній водний транспорт, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.
Згідно ч.1, 2 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 307 ГК України вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на внутрішньому водному транспорті, спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень.
Згідно ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються кодексами, законами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Матеріали справи також містять докази на виконання позивачем пунктів 5.1. та 5.2 договору перевезення вантажів № 1906 від 19.06.2020 (реєстри маршрутів, товарно-транспортні накладні, спеціалізовані товарні накладні на перевезення молочної сировини, а.с.134-222).
Відповідач здійснив оплату наданих позивачем послуг в сумі 22 566,92 грн. (11.12.2020 7566,92 грн, 24.12.2020 15 000,00 грн), (а.с.228-229, 231).
Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про перевезення вантажів № 1906 від 19.06.2020 становить 406 835,92 грн (а.с.231).
Згідно ч 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Щодо заперечення відповідача щодо не підписаного ним Акта приймання-здавання виконаних робіт (наданих послуг) №60 від 20.11.2020 на суму 27 474,96 грн з ПДВ (а.с.18), суд зазначає наступне.
Позивачем до матеріалів справи додано первинні документи на підтвердження надання ним послуг перевезення за договором перевезення вантажів № 1906 від 19.06.2020 згідно Акта приймання-здавання виконаних робіт (наданих послуг) №60 від 20.11.2020 на суму 27 474,96 грн з ПДВ (а.с. 28-31,170-175).
Представником відповідача Теребей Л.В. підписана також та посвідчена печаткою відповідача спеціалізована товарна накладна на перевезення молочної сировини від 13.11.2020 (а.с.172).
Представником відповідача Теребей Л.В. підписана також та посвідчена печаткою відповідача спеціалізована товарна накладна на перевезення молочної сировини від 13.11.2020 (а.с.175).
Таким чином замовником згідно товарно-транспортної накладної Бе-00000657 від 13.11.2020 та Акта приймання-здавання виконаних робіт (наданих послуг) №60 від 20.11.2020 на суму 27 474,96 грн з ПДВ є відповідач - ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт».
Суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що позивачем не надано суду доказів виконання позивачем пунктів 5.1, 5.2 договору, а саме, доказів отриманням відповідачем від позивача документів, зазначених у п. 5.2 договору з огляду на наступне.
З наданих позивачем до матеріалів справи доказів (товарно-транспортних накладних, спеціалізованих товарних накладних на перевезення молочної сировини, а.с.134-222) вбачається, що ці документи підписані відповідачем та засвідчені його печаткою. Отже відповідач знав про складання цих первинних документів, як доказів надання позивачем послуг з перевезення вантажів, про що сторонами підписано акти приймання-здавання виконаних робіт (наданих послуг). Позивач також зазначає, що акти приймання-здавання виконаних робіт (наданих послуг) та усі супровідні до них документи, зазначені у п.5.1. та 5.2. договору, отримані відповідачем під час затвердження сторонами вищезазначених актів.
Таким чином є обгрунтованими вимоги позивача на суму 434 501,25 грн, в т.ч. 406 835,92 грн - суму основного боргу по договору № 1906 від 19.06.2020р. про перевезення вантажів, 7 791,19 грн - 3% річних та 19 874,14 грн - інфляційних за період з 19.01.2021 по 08.09.2021.
Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ч.1 ст. 258 ЦК України).
Приписами ч.3 ст.925 ЦК України передбачено, що до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).
Згідно ч.5 ст.315 ГК України для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.
Згідно п.28 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 07.04.2008 №01-8/211 "Про деякі питання застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України" та постанови Вищого господарського суду України від 13.12.2016 у справі №922/1519/16 норми ч.3 ст.925 ЦК України та ч.5 ст.315 ГК України співвідносяться між собою як загальна та спеціальна: за загальним правилом до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів), але для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.
Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Розрахунки за Договором здійснюються у безготівковій формі, в національній валюті України, шляхом перерахування Замовником грошових коштів на поточний рахунок Перевізника після 10-и банківських днів з моменту підписання Замовником Акту приймання-передачі наданих послуг та отримання Замовником документів згідно пункту 5.2. даного Договору (п. 5.1 договору).
Позивач у листі (вх.№ 450 від 17.01.2022) зазначає, що датою отримання відповідачем Актів приймання-здавання виконаних робіт (наданих послуг) і усіх супровідних до них документів є дата затвердження актів.
Останній Акт приймання-здавання виконаних робіт (наданих послуг) № 2 був підписаний сторонами 04.01.2021. Строк оплати до 19.01.2021. Строк звернення до суду з 20.01.2021 до 20.07.2021.
Позивач звернувся з позовом до суду 09.09.2021 (а.с.73).
З врахуванням наведеного, встановлений приписами ч.5 ст.315 ГК України шестимісячний строк позовної давності за вимогами про стягнення з відповідача боргу сплинув.
Суд вважає безпідставним і посилання позивача на ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України щодо переривання перебігу позовної давності, оскільки останній платіж здійснено відповідачем за договором 24.12.2020 в сумі 15 000,00 грн.
Згідно ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Позивачем не надано суду доказів в підтвердження того, що строк позовної давності пропущено позивачем з поважних причин.
Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо). Отже зі спливом позовної давності за вимогою про сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату 3% річних та сум інфляційних нарахувань, передбачених статтею 625 ЦК України (незалежно, за який період часу обчислено відповідні суми, оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу).
Враховуючи вищезазначене, суд застосовує позовну давність, що є підставою для відмови у позові.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Згідно частинами 1, 2 статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно статті 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Солодюк О.В.