ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" вересня 2022 р. Справа № 924/503/22

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., за участю секретаря судового засідання Місько Ю.В. розглянувши матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", м. Київ

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" м. Хмельницький

про стягнення 10 122,58 грн.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою від 29.07.2022 відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 10.08.2022. Ухвалою від 10.08.2022р. підготовче засідання відкладено на 05.09.2022р. Ухвалою від 05.09.2022р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 26.09.2022р.

Виклад позицій учасників справи, заяви, клопотання.

Позивач звернувся із позовом до суду про стягнення із відповідача 10122,58грн. шкоди заподіяних внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. В обґрунтування позову позивач вказує на виплату ним страхувальнику страхового відшкодування за страховим випадком - дорожньо-транспортною пригодою за участю, зокрема транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ "СК "Перша" згідно з полісом № АК/9031052. Як на правову підставу позову посилається на положення ст.ст. 528, 625, 993, 1188 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. ст.6, 22, 29, 35, 36 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Позивач у клопотанні від 30.08.2022р. позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу за відсутності представника.

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує та зазначає, що позивач звернувся до ПрАТ "СК "Перша" стосовно отримання страхового відшкодування лише 30.06.2022р. в судовому порядку, натомість ДТП трапилось 13.03.2019р. що є порушенням строку визначеного положенням ст.37 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Крім того вказує на пропуск позивачем трирічного строку для звернення із даним позовом до суду. У позові просить відмовити та здійснювати розгляд справи за відсутності представника.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

31.08.2018р. між АТ "СК "АХА Страхування" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 259644Га/05АВ предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом.

Предметом договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням (п. 4 частини 1, п. 1.3 Умов).

До страхових ризиків п. 9 пп.9.2 договору віднесено, зокрема ДТП.

Застрахований транспортний засіб - Volkswagen Caddy реєстраційний номер НОМЕР_1 рік випуску 2009 (п.5 договору).

Підпунктом 15.3 договору визначено умови виплати страхового відшкодування - на базі авторизованої СТО за вибором страховика.

Строк дії договору з 12.09.2018р. до 11.09.2019р.

За умовами цього договору Страховик бере на себе зобов`язання компенсувати Страхувальнику прямі збитки, якіє наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п.п.25.2 цього договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов`язується компенсувати понесені Страхувальником додаткові витрати згідно з п.34.1 та 34.2 договору в результаті настання страхового випадку. До страхового випадку належать зокрема збитки внаслідок ДТП - будь - яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання наслідок ДТП (п.п.25.1, 25.2.3)

Відповідно до п.28.1 договору для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків Страхувальник зобов`язаний надати Страховику таку інформацію та/або документи: Повідомлення про подію. Повідомлення про подію надається Страхувальником шляхом телефонного звернення до контакт-центру Страховика за тел. , тел. 272 (з мобільного телефону) (при настанні страхового випадку на території України), тел. НОМЕР_2 (при настанні страхового випадку поза межами України) або шляхом подання заяви через офіційний сайт Страховика. Страховик здійснює фіксацію Повідомлення про подію відповідно до інформації отриманої від Страхувальника (його представника) під час телефонної розмови. При фіксації Повідомлення про подію Страхувальник зобов`язаний надати Страховику повну та достовірну інформацію щодо обставин події, що має ознаки страхового випадку.

Сторони погодили, що з метою фіксації Повідомлення про подію та іншої інформації про страховий випадок Страховиком здійснюється запис телефонної розмови.

Заяву на виплату страхового відшкодування підписується Страхувальником під час звернення до Страховика (його представника). До Заяви про виплату страхового відшкодування додаються такі документи: Договір, копія посвідчення водія, що керував ТЗ, копії (фотокопії) адміністративних протоколів, складених співробітниками поліції на учасників події.

Згідно п.29 Договору страхове відшкодування виплачується Страховиком згідно з Договором на підставі Повідомлення про подію, письмової Заяви Страхувальника (його правонаступника, Вигодонабувача) на виплату страхового відшкодування і Страхового акту, який складається Страховиком. Страхове відшкодування сплачується Страхувальнику тільки після того, як повністю будуть встановлені причини та розмір збитку. Страхувальник зобов`язаний надати Страховику усі необхідні документи та/або інформацію, що підтверджують причини та розмір збитку, перелік яких наведено в розділі 28 Договору. Ненадання вказаних документів та/або інформації дає Страховику право відмовити у виплаті відшкодування як в цілому, так і в частині збитку, не підтвердженій такими документами та/або інформацією. Страховик повинен скласти Страховий акт протягом 10 (десяти) робочих днів, починаючи з моменту отримання Повідомлення про подію, письмової Заяви на виплату страхового відшкодування та інших документів та/або інформації згідно з розділом 28 Договору. Вказаний строк може збільшуватися відповідно до п. 29.4 та п. 29.15 Договору.

При пошкоджені ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (кошторису збитків) в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без врахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. При пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої в розділі 10 Договору франшизи по відповідному ризику. При цьому розмір збитків визначається з урахуванням умов - "На базі авторизованої СТО за вибором Страховика" - при розрахунку розміру страхового відшкодування в кошторис збитків включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначається виключно виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі авторизованої СТО за вибором Страховика. Страховик гарантує якість ремонту на вибраній ним СТО, а саме: зобов`язується за обґрунтованими претензіями Страхувальника відшкодувати витрати, пов`язані з усуненням дефектів внаслідок неякісного ремонту, здійсненого в межах суми виплаченого страхового відшкодування (п.п. 29.12, 29.13.3 Договору).

У матеріали справи надано копії повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяви на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу від 13.03.2019р., звіт №4697 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 25.03.2019р. на суму 10122,58грн., ремонтна калькуляція від 25.03.2019р. на суму 17 586,41грн., акт огляду транспортного засобу від 21.03.2019р.

Позивачем складено страховий акт №АХА2455132 від 20.03.2019р. у якому розраховано суму страхового відшкодування в розмірі 24789,90грн, та вирішено його виплатити ОСОБА_2 шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ "Автосоюз".

Зазначене перерахування коштів здійснено згідно з платіжним дорученням від 21.03.2019 № 545 989.

Матеріали справи містять відповідь НПУ щодо ДТП та її учасників, в якій зазначені відомості про страхування транспортного засобу AUDI легковий, державний знак НОМЕР_3 - ПрАТ "СК "Перша" за полісом страхування АК №9031052.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 01.07.2022р. у справі №757/16298/19-п визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та звільнив його від адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 05.07.2019р. (вих № СУ/006717/3) на виплату страхового відшкодування в сумі 24786,90грн., яку поштою відправлено на адресу відповідача про що свідчить список відправлень рекомендованих листів.

З огляду на те, що відповідач не виплатив позивачу страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з позовом про його стягнення з відповідача в сумі 10 122,58грн., виходячи із вартості відновлювального ремонту транспортного засобу за вирахуванням розміру франшизи.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних права та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статей 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як передбачено частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Аналогічні визначення поняття "договір страхування" містяться в статті 354 Господарського кодексу України та статті 979 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень статті 981 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 18 Закону України "Про страхування" договір страхування укладається в письмовій формі, а також може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про страхування" предметом договору страхування, зокрема можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).

З матеріалів справи слідує, що 31.08.2018р. між АТ "СК "АХА Страхування" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 259644Га/05АВ предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням (п. 4 частини 1, п. 1.3 Умов). До страхових ризиків п. 9 пп.9.2 договору віднесено, зокрема ДТП. Застрахований транспортний засіб - Volkswagen Caddy реєстраційний номер НОМЕР_1 рік випуску 2009 (п.5 договору).

За визначенням положень статті 8 Закону України "Про страхування" страховим ризиком є певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п.п.25.1, 25.2.3 договору Страховик бере на себе зобов`язання компенсувати Страхувальнику прямі збитки, якіє наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п.п.25.2 цього договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов`язується компенсувати понесені Страхувальником додаткові витрати згідно з п.34.1 та 34.2 договору в результаті настання страхового випадку. До страхового випадку належать зокрема збитки внаслідок ДТП - будь - яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання наслідок ДТП.

Як убачається із постанови Печерського районного суду міста Києва від 01.07.2022р. у справі №757/16298/19-п судом встановлено, що 13.03.2019р. о 16:28год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Audi FA6 д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Басейна в м. Києві відчинив двері свого транспортного засобу, чим створив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, чим порушив вимоги п.15.13 ПДР України. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, його вину доведено повністю.

Частиною 6 ст. 75 ГПК України передбачено, що обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі статтею 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 20 Закону України "Про страхування" до обов`язків страховика, зокрема, належить при настанні страхового випадку у передбачений договором строк виплата страхового відшкодування.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до частин 1, 2 статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Оскільки дорожньо-транспортна пригода, яка відбулась 13.03.2019р. за участю застрахованого позивачем транспортного засобу марки Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 , визначена у Договорі добровільного страхування наземного транспорту №259644Га/05АВ від 31.08.2018р. як страховий ризик, на випадок якого здійснювалось страхування, майнова шкода, завдана страхувальникові позивача, була відшкодована позивачем, що підтверджується страховим актом № АХА2455132 від 20.03.2019р., платіжним дорученням №545 989 від 21.03.2019р.

Згідно зі статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Отже, виходячи з наведених норм чинного законодавства, відшкодувати спричинений у ДТП збиток (компенсувати сплачене страхове відшкодування позивачу) має саме винна особа (особа, відповідальна за збиток).

Відповідно до вимог статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Разом з тим цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів належить до сфери обов`язкового страхування відповідальності згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон (ст. 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону).

Згідно зі ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст. ст. 9, 22 - 31, 35, 36 Закону настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Водночас, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок.

Згідно зі статтею 21 Закону на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

З матеріалів справи слідує, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 визнаного винним у скоєнні ДТП постановою Печерського районного суду міста Києва від 01.07.2022р. №757/16298/19-п, була застрахована ПрАТ "СК "Перша" згідно з полісом страхування №009031052.

Таким чином, відповідач є страховиком відповідальності винної у спричиненні ДТП особи та відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" відповідає за вимогами позивача як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Матеріали справи свідчать, що позивач як особа, що здійснила відшкодування потерпілому збитку, завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, звернувся до відповідача із заявою від 15.07.2019р. на виплату страхового відшкодування у сумі 24 786,90грн.

Результати розгляду заяви відповідачем у матеріалах справи відсутні.

Відповідач заперечуючи проти позову вказує на пропуск позивачем річного строку для подання заяви про страхове відшкодування відповідно до п.п.37.1.4 п.37.1 ЗУ "Про обов`якове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки транспортна пригода сталась 13.03.2019р., а позивач звернувся до ПрАТ СК "Перша" в судовому порядку 30.06.2022р. Такий аргумент судом до уваги не приймається зважаючи на наявні в матеріалах справи докази направлення на адресу відповідача заяви про страхове відшкодування, зокрема список рекомендованих листів відправлених 09.07.2022р. в тому числі і ПрАТ СК "Перша" за адресою вул.Фізкультури, 30, м.Київ.

Судом враховується, що розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Системне тлумачення наведених вище положень чинного законодавства дає підстави вважати, що в разі пошкодження транспортного засобу розмір шкоди, завданої транспортному засобу, що підлягає відшкодуванню страховиком, визначається виходячи з оцінки вартості витрат, які несе власник пошкодженого транспортного засобу при здійсненні його відновлювального ремонту.

Згідно до статті 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Фактично здійснені позивачем витрати по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП, підтверджуються матеріалами справи, а саме: рахунками ТОВ "Автосоюз" від 20.03.2019 на суму 24 785,90 грн. (ремонт згідно калькуляції), страховим актом №АХА2455132 від 20.03.2019р., платіжним дорученням від 21.03.2019р. №545 989.

Разом з тим, позивачем при заявленні позовних вимог визначено суму заявленої до стягнення шкоди, виходячи із розміру, встановленого у звіті №4697 про оцінку вартості (розміру) збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу від 25.03.2019р. У звіті визначена вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 10122,58грн..

Згідно зі ст. 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Враховуючи розмір франшизи відповідно до полісу страхування Прат "СК "Перша" серія АК №009031052 в сумі 0,00грн, позивач просить стягнути з відповідача 10122,58грн. страхового відшкодування.

За приписами ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що заявлена до стягнення сума страхового відшкодування в розмірі 10122,58 грн. підтверджена належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а відповідачем не надано доказів на підтвердження сплати позивачу зазначеної суми чи обґрунтованих заперечень щодо розміру страхового відшкодування, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення.

Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем позовної давності для звернення із даним позовом до суду, судом береться до уваги на п.19 розділу Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії яким визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначенні ст.ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. Відповідно позивачем не пропущено строк позовної давності для звернення із даним позовом до суду.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у зв`зку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія Перша" (м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 28, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) - 10122,58грн. (десять тисяч сто двадцять дві гривні 58коп.) страхового відшкодування, 2481грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.10.2022р.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 1 примірник до матеріалів справи;

направлено на електронну адресу представнику позивача (, ), представнику відповідача ()