ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06.10.2022м. ДніпроСправа № 904/794/14 (904/3360/22)

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Владимиренко І.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Індастріал", м. Дніпро

про стягнення середнього заробітку за час затримки з виплати заробітної плати, стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та індексації заборгованості заробітної плати у загальному розмірі 86 410 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Індастріал" про стягнення середнього заробітку за час затримки з виплати заробітної плати, стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та індексації заборгованості заробітної плати у загальному розмірі 86 410 грн. 00 коп.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку про залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019р. по справі №910/4518/16 за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2022 року складає 2481 грн. 00 коп.

Доказом сплати судового збору є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011).

Оскільки, при зверненні до господарського суду позивачем заявлено вимоги майнового характеру (стягнення суми 86 410,00 грн.), то позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 2 481,00грн.

Позивачем до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, натомість позивачем було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач посилався на те, що він є пенсіонером та єдиним джерелом доходу є щомісячні пенсійні виплати. Згідно довідки про банківські операції за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року загальний розмір надходжень по банківських картках складає 45 913 грн. 82 коп. Враховуючи ціну позовну 86 410 грн позивач вказав, що йому необхідно сплатити судовий збір в розмірі 2 481 грн., що дорівнює 5,4 % від його річного доходу за попередній календарний рік.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що розмір судового збору, який має сплатити позивач перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, позивач просив суд звільнити його від сплати судового збору.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не єабсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (пункт 60).

Таким чином, звільнення від сплати судового збору з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Господарський суд зазначає, що надана позивачем Інформація АТ "КБ "ПриватБанк" про банківські операції за 01.01.2021 по 31.12.2021, не є належним доказом на підтвердження розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, оскільки вказана банківська виписка свідчить лише про банківські операції проведені АТ "КБ "ПриватБанк". Натомість довідки про отримані позивачем доходи за попередній календарний рік, позивачем суду не надано.

Отже, за оцінкою суду позивачем до позову не додано доказів, які б у сукупності підтверджували, що на момент подання позовної заяви майновий стан позивача перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

На підставі викладеного суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Також суд зазначає, що відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно положень частини 1 статті 171 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Позивачем до позовної заяви не надано належних доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, що свідчить про порушення позивачем приписів ч.1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України та є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Положеннями частини два статті ст.164 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Всупереч викладеному, в додатках до позовної заяви відсутній мотивований розрахунок розміру середньоденної заробітної плати відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року.

Також, в додатках до позовної заяви відсутній мотивований розрахунок суми компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати, що заявлена позивачем у заяві з врахуванням приписів Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001р.

Отже, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - залишити без задоволення.

2. Позовну заяву залишити без руху.

3. Позивачу протягом семи днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі - 2 481,00 грн.,

- надати докази надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення;

- надати довідку щодо середньоденного заробітку.

- мотивований розрахунок суми компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати із зазначенням суми, яка підлягає стягненню з врахування положень Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001р.;

4. Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 06.10.2022р.

Суддя І.В. Владимиренко