ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.10.2022 Справа № 908/1987/22

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Іноземного підприємства «СЖС Україна», 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 103

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 80, каб, 9

про стягнення коштів

без виклику представників сторін

суть спору

04.10.2022 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Іноземного підприємства «СЖС Україна», м. Одеса до відповідача Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в розмірі 2 502 696,28 грн.

04.10.2022 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Горохову І.С.

Розглянувши вказану позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення згідно п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до ч. 2 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Із змісту позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що позивач звернувся із позовною заявою в якій об`єднано позовні вимоги, що не пов`язані між собою ані підставою виникнення, ані поданими доказами.

Так, в позовній заяві позивач вказує, що в 03.12.2018 Іноземним підприємством «СЖС Україна», м. Одеса та Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» укладено договір № MIN/33-2018-L/2018 про надання послуг. Строк дії Договору у відповідності до його розділу 2 - до 31.12.2018, додатковими угодами строк дії договору продовжений до 31.01.2022 включно.

Сторони в січні 2022 року із використанням електронної пошти узгодили умови нового договору про надання послуг за № MIN/2-2022-L від 21.01.2022, підписані екземпляри якого з боку позивача направлено відповідачу у вигляді скан-копії засобами електронної пошти, згодом - кур`єром. Як вбачається з електронного листування від 18.02.2022 відповідач підписав договір 2 та мав намір надіслати його оригінал Позивачу поштою, проте внаслідок початку бойових дій в лютому 2022 року, підписаний обома сторонами екземпляр договору 2 позивачу не був надісланий.

Предметом даного позову є вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 2 502 696,28 грн, з яких: сума боргу в розмірі 1 740 990,79 грн за договором № MIN/33-2018-L/2018, сума боргу в розмірі 178 556,52 грн за договором № MIN/2-2022-L.

Крім того, позивачем нараховані пеня в розмірі 342 962,42 грн, 3% річних в розмірі 26 358,77 грн, сума інфляційних втрат в розмірі 213 827,78 грн за період прострочення відповідно до умов договорів № MIN/33-2018-L/2018 та № MIN/2-2022-L.

Таким чином, загальна сума вимог, включаючи суму дебіторської заборгованості з урахуванням індексу інфляції та штрафних санкцій, передбачених договорами, становить 2 502 696,28 грн.

Отже, дослідивши позовні матеріали, судом встановлено, що на підставі 2 різних договорів виникли правовідносини у позивача та відповідача, та у зв`язку із неналежним виконання відповідачем зобов`язань за кожним з цих окремих договорів у позивача виникло право вимоги до відповідача. Крім того, кожен з цих договорів має індивідуальний предмет та породжує самостійні права і обов`язки незалежно один від одного.

Правочином (договором), відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відтак, позивач повинен обґрунтувати підставу позову окремо по кожній вимозі та вказати конкретні докази у підтвердження викладених обставин по кожному з договорів.

Таким чином, для вирішення спору по суті про стягнення з відповідача 2 502 696,28 грн суд повинен буде дослідити та вивчити кожний з вище зазначених договорів та правовідносини сторін, що виникли на їх підставі, та дати належну правову оцінку, наявності невиконаного зобов`язання, встановити чи настав строк його виконання, дослідити первинну документацію, що підтверджує певні господарські операції. Також, для вирішення даної справи по суті необхідно досліджувати докази виконання кожного з цих договорів окремо, встановлювати факти невиконання зобов`язань.

Заявлені позивачем вимоги не пов`язані підставою їх виникнення (виникли з різних договорів) та не пов`язані поданими доказами, оскільки документи, що підтверджують виконання договорів є різними (докази не пов`язані), а відтак ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в даному випадку не може бути застосована. З наведеного вбачається, що заявлені вимоги мають різні підстави виникнення та не пов`язані між собою поданими доказами, а тому не можуть бути об`єднані в одне провадження.

Таким чином за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягає вирішенню два окремих спора. Сумісний розгляд вказаних позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін і суттєво утруднить вирішення спору.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач об`єднав позовні вимоги з порушенням правил їх об`єднання, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив

Позовну заяву Іноземного підприємства «СЖС Україна», м. Одеса до відповідача Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Запоріжжя про стягнення коштів, повернути позивачу.

Матеріали направити на адресу позивача, зазначену у позовній заяві.

Додаток: позовна заява з додатками, фіскальний чек № 4824 від 29.09.2022, накладна № 942 від 29.09.2022, платіжне доручення № 5039 від 28.09.2022 на суму 37 540,45 грн.

Відповідно до ст. ст. 174, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання в порядку встановленому ст. 257 цього Кодексу, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України.

Ухвала підписана 12.10.2022.

Суддя І. С. Горохов