ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

06 жовтня 2022 року Справа № 924/12/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Саврій В.А. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Петрук О.В.

представники учасників справи:

прокурор - Гарбарук В.А.;

позивач- не з`явився;

відповідач 1- не з`явився;

відповідач 2- ОСОБА_1 ;

третя особа 1 - не з`явився;

третя особа 2 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» на рішення господарського суду Хмельницької області 15.06.2022, повний текст якого складено 24.06.2022, у справі №924/12/22 (суддя Кочергіна В.О.)

за позовом Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах

держави Китайгородської сільської об`єднаної територіальної громади, в особі

Китайгородської сільської ради с.Китайгород Кам`янець-Подільського р-ну Хмельницької обл.

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» м.Київ

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд»

с.Петропавлівська Борщагівка Бучанського р-ну Київської обл.

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів -

1. Фізична особа ОСОБА_2 м.Хмельницький

2. Фізична особа ОСОБА_3 м.Київ

про витребування земельної ділянки,-

Перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави Китайгородської сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Китайгородської сільської ради (надалі в тексті Сільська рада) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» (надалі в тексті ТзОВ «Зарус-Інвест», ТзОВ «Агро-Еко-Граунд») про витребування на користь держави в особі Сільської ради земельної ділянки з кадастровим номером : 002:003:0072, загальною площею 2 га, яка розташована за межами населених пунктів Китайгородської сільської об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держ-геокадастру в Хмельницькій області від 11.11.2016 №22-30177-СГ ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства.(т.1, арк.справи 1-12).

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 відкрито провадження у справі №924/12/22, а згідно ухвал від 01 та 16 лютого 2022р. до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .(т.1, арк.справи 88, 104, 130-131).

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 15.06.2022 у справі №924/12/22 позов Прокурора задоволено повністю. Суд першої інстанції встановив, що Прокурор дотримався вимог, передбачених ст.23 Закону України «Про прокуратуру» перед зверненням до суду в інтересах Сільської ради. Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку була відсутня воля держави на вибуття спірної земельної ділянки з державної власності, оскільки таке вибуття відбулося на підставі наказу ГУ Держгеокадастру від 11.11.2016 №22-30177-СГ, скасованого у судовому порядку рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду через незаконність. Отже, враховуючи обставини незаконного вибуття спірної земельної ділянки із власності держави, відсутність волі держави на вибуття з її володіння, суд першої інстанції, дійшов висновку щодо обґрунтованності вимоги Прокурора про витребування земельної ділянки від кінцевих набувачів та задоволив позов.

Щодо застосування строків позовної давності, з урахуванням ч.1 ст.261 ЦК України та факту подвійного використання ОСОБА_2 права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки, встановленого в рішенні суду у справі №676/74/19 від 23.05.2019, яке набрало законної сили 21.01.2020 та яким скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.11.2016 №22-30177-СГ місцевий господарський суд повважав, що саме з цієї дати необхідно обчислювати строк позовної давності.(т.1, арк.справи 250-255).

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Відповідач 1 Товариство з обмеженою від-повідальністю «Зарус-Інвест» подало скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 15.06.2022 у даній справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.(т.2, арк.справи 3-6).

Обґрунтовуючи скаргу Відповідач-1 зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник вважає, що позов Прокурора є повторним зверненням до суду, оскільки спір у справі №924/12/22 стосується того самого предмету, що був у справі №924/945/19, яка перебувала на розгляді господарського суду Хмельницької області та була закрита в частині позовних вимог про витребування у ТзОВ «Зарус-Інвест» на користь держави в особі ГУ Держ-геокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :02:003:0072, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, на підставі п.4 ст.231 ГПК України у зв`язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

На думку Апелянта, строк позовної давності необхідно обчислювати саме з моменту коли позивач в інтересах якого поданий позов дізнався або міг дізнатись про його порушене право, а не прокурор, що подав позов у інтересах такого позивача. Крім того зазначає, що слідчим управ-лінням ГУНП в Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000195 за ознаками вчинення посадовими особами ГУ Держгео-кадастру у Хмельницькій області кримінальних правопорушень, а процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється саме Хмельницькою обласною прокуратурою. Також зазначає, що на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :02: 003:0072 було накладено арешт в кримінальному провадженні №0000195 згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.03.2018 у справі № 686/4632/18, а тому стверджує, що першому заступнику керівника Хмельницької обласної прокуратури було відомо про порушення ще з 21.03.2018, а відтак вважає, що посилання Прокурора на поважність причин пропуску строку позовної давності є необґрунтованим.

Крім того зазначає, що на момент винесення рішення про витребування землі у ТзОВ «Агро-Еко-Граунд» оренда була припинена, що підтверджує долученим до апеляційної скарги Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 22.02.2022, а тому підстави витребовувати земельну ділянку :002:003:0072 у ТзОВ «Агро-Еко-Граунд» відсутні, адже відсутній предмет спору.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.08.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №924/12/22 розгляд справи призначено на 06.10.2022.(т.2, арк.справи 55).

09.09.2022 від Хмельницької обласної прокуратури надійшов відзив, в якому заперечується проти задоволення апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просить залишити без змін. (т.2, арк.справи 63-69).

12.09.2022 від Китайгородської сільської ради надійшов лист із запереченням вимог, зазначених в апеляційній скарзі та проханням розглядати справу без участі представника Сільської ради.

У судовому засідання 06.10.2022 представник ТзОВ «Агро-Еко-Граунд» підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати, Прокурор заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції.

Інші учасники справи не забезпечили явки своїх представників у призначене на 06.10.2022 судове засідання апеляційної інстанції, проте така неявка не перешкоджає розгляду справи, позаяк присутність представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріалів справи достатньо для розгляду скарги по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ТзОВ «Агро-Еко-Граунд» та Прокурора, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.11.2016 №22-30177-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0072), що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради (на даний час Китайгородської сільської ради) Кам`янець-Подільського району Хмельницької області та передано її у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до письмової інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.12.2021р., приватним нотаріусом Кізюн Т.А. 24.11.2016р. зареєстровано за гр. ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0072 площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства.(т.1, арк.справи 38).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.12.2021р., за гр. ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0072, площею 2 га. Дата державної реєстрації: 17.06.2017 Підстава виникнення права власності: Договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 2128, виданий 17.06.2017р., видавник: Зима Н.Ф., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.(т.1, арк.справи 35).

Згідно цієї ж письмової інформації, гр. ОСОБА_3 передав до Статутного капіталу ТзОВ «Зарус-Інвест» (на підставі акту приймання-передачі майна) земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0072, площею 2 га. Дата державної реєстрації земельної ділянки за ТзОВ «Зарус-Інвест»: 17.03.2018р.; Державний реєстратор: Савченко М.Д., Комунальне підпри-ємство «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Згідно наявної в матеріалах справи письмової інформаіцї від 28.12.2021 ТзОВ «Зарус-Інвест»-орендодавець передало ТзОВ «Агро-Еко-Граунд»-орендареві в оренду строком на 7 років земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0072, площею 2 га. Дата державної реєстрації: 20.03.2018р.; Державний реєстратор Савченко М.Д., Комунальне підприємство «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостян-тинівського району Хмельницької області; Підстава для державної реєстрації: договір оренди землі, виданий 20.03.2018; Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 40233671 від 21.03.2018, Савченко М.Д. Комунальне підприємство «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.(т.1, арк.справи 36).

Матеріали справи містять інформацію про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.04.2018р. запису №25549838 про арешт нерухомого майна, обтяжувач: Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької обл.; Підстава для державної реєстрації: ухвала Хмельницького міськрайонного суду №686/4632/18 від 21.03.2018р.; Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40445084 від 03.04.2018, ОСОБА_5 , Кам`янець-Подільська районна державна адміністрація Хмельницької області.(т.1, арк.справи 36).

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.05. 2019 у справі №676/74/19 задоволено позовні вимоги Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , третя особа ТзОВ «Зарус-Інвест». Визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадаcтру у Хмельницькій області від 11.11.2016 №22-30177-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:003:0072 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.(т.1, арк.справи 41-44).

Постановою Хмельницького апеляційного суду (провадження 22-ц/4820/51/20) рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.05.2019 у справі №676/74/19 в частині визнання недійсним наказу залишено без змін.(т.1, арк.справи 45-54).

Відповідно до наявного в матеріалах справи листа ПП «Діоріт Плюс 1» вих.№43 від 05.02.2021р., адресованого Управлінню Служби безпеки України у Хмельницькій області, орієн-товна ринкова вартість 1 га земель сільськогосподарського призначення розташованих на території Хмельницької області (за межами населених пунктів) становить 72 тис.грн.(т.1, арк. справи 71).

Протиправне набуття права власності ТзОВ «Зарус-Інвест» та ТзОВ «Агро-Еко-Граунд» на спірну земельну ділянку, якому передувало попереднє незаконне її вибуття з державної власності поза волею держави і стало підставою звернення Прокурора з позовом до суду.

Як зазначалось вище, рішенням від 15.06.2022 у справі №924/12/22 господарський суд Хмельницької області позов Прокурора задоволив.(т.1, арк.справи 250-255).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Предметом даного спору є повернення земельної ділянки державної власності.

Переглядаючи оспорюване рішення, колегія суддів дійшла не вбачає в діях Прокурора порушення порядку передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» для звернення до суду з відповідним позовом у даній справі з огляду на наступне.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (Правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/ 2385/18).

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отри-мання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є дос-татнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Матеріалами справи стверджено, що Прокурор звернувся до Головного управління Держ-геокадастру у Хмельницькій області листом №15/1-632вих-21 від 08.11.2021 з проханням повідо-мити у строк до 20.11.2021 чи вживатимуться ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області заходи до оскарження рішення Господарського суду Хмельницької області у справі №924/945/19 від 21.10.2021 чи повторного звернення до суду з аналогічною позовною заявою.

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області листом №10-22-0.61-5480/2-21 від 19.11.2021 повідомило Хмельницьку обласну прокуратуру, що не має об`єктивної можливості звернутись до суду для оскарження вказаного рішення суду чи повторного звернення до суду з аналогічною позовною заявою.

Листом №15/1-633вих-21 від 08.11.2021 Перший заступник керівника обласної прокура-тури звернувся до Китайгородської об`єднаної територіальної громади для вирішення питання про наявність підстав для представництва прокуратурою інтересів держави, керуючись ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» з проханням у строк до 25.11.2021 повідомити чи вживати-муться Китайгородською об`єднаною територіальною громадою заходи, з метою повернення земельної ділянки з кадастровим номером :002:003:0072 з незаконного володіння та здійснення державної реєстрації прав на неї за об`єднаною територіальною громадою.

Китайгородська сільська рада листом №1161/02-29 від 17.11.2021 повідомила Прокурора, що Сільською радою вживатимуться заходи з повернення вказаної земельної ділянки із незаконного володіння та здійснення державної реєстрації прав на неї за територіальною громадою після завершення судового розгляду за позовом ДП «Колодіївський» с.Колодіївка щодо витребування з приватної власності земель за межами с.Колодіївка в тому числі і земельної ділянки з кадастровим номером :002:003:0072 та оформлення права постійного користування землями за Державним підприємством.

Листом №15/1-670вих-21 від 06.12.2021 Прокурор звернувся до Китайгородської сільської ради для вирішення питання про наявність підстав для представництва прокуратурою інтересів держави, керуючись ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» з проханням у строк до 13.12.2021 повідомити коли саме Китайгородською об`єднаною територіальною громадою вжи-ватимуться заходи для повернення земельної ділянки з кадастровим номером :002: 003:0072 з незаконного володіння та здійснення державної реєстрації прав на неї за об`єднаною територіальною громадою, а також просив повідомити номер судової справи за позовом Державного підприємства «Колодіївський» с.Колодіївка, який перешкоджає такому зверненню до суду.

Китайгородська сільська рада листом №1285/02-29 від 22.12.2021 повідомила Прокурора, що не заперечує проти представництва прокуратурою інтересів держави з вирішення питань щодо земельної ділянки з кадастровим номером :002:003:0072 в с.Колодіївка. Територіальна громада з позовом до суду з приводу використання даної земельної ділянки звертатись не буде.

Листом від 29.12.2021р. за вих.№15/1-707вих-21 Прокурор повідомив Китайгородській сільській раді про намір здійснення представництва в суді законних інтересів держави в особі Китайгородської сільської об`єднаної територіальної громади (Китайгородської сільської ради) шляхом пред`явлення до Господарського суду Хмельницької області позовної заяви про витребу-вання земельної ділянки з кадастровим номером :002:003:0072 у добросовісного набувача ТзОВ «Зарус-Інвест» та фактичного незаконного володільця ТзОВ «Агро-Еко-Граунд».

Враховуючи бездіяльність Китайгородської сільської ради щодо звернення до суду за захистом свого порушеного права, Прокурор у січні 2022 року звернувся із даним позовом.(т.1, арк.справи 1-12).

Матеріалами справи стверджено, що протягом розумного строку Китайгородська сільська об`єднана територіальна громада в особі Китайгородської сільської ради не вжила жодних заходів для усунення порушення інтересів держави, зокрема, самостійно не звернулась до суду з позовом в інтересах держави, що є достатнім аргументом для підтвердження її бездіяльності та достатньою підставою для звернення Прокурора до суду із позовом в інтересах держави.

У питаннях дотримання Прокурором приписів ст.23 Закону України «Про прокуратуру» суд виходить з того, що критерій «розумності» строку має визначатися з урахуванням великого кола чинників і не може бути оцінений виключно темпорально. Обчислення розумного строку для реагування відповідного органу повинно враховувати не лише останні повідомлення прокурора про звернення до суду, а й попередні листування щодо виявленого порушення.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господ-дарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про наявність у Прокурора законних підстав для представництва інтересів держави у даній справі.

Переглядаючи оскаржуване рішення по суті, колегія суддів виходить з того, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорю-вання.(ст.15 Цивільного кодексу України, надалі в тексті ЦК України). Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у ст.16 ЦК України. Одним з таких способів, як зазначено у п.3 ч.2 вказаної статті, є припинення дії, яка порушує право. Аналогічні приписи містить частина 2 ст.20 ГК України.

Частиною 1 статті 316 ЦК України, визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи об-межений у його здійсненні.(ст.321 ЦК України).

Суб`єктами права власності на землю, згідно зі ст.80 Земельного кодексу (надалі в тексті ЗК України), є громадяни та юридичні особи на землі приватної власності, територіальні грома-ди, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України, набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності відбувається за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.(ст.83 ЗК України).

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній влас-ності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.(ч.1 ст.124 ЗК України).

Підставами виникнення, зміни та припинення земельних відносин є юридичні факти юридично значимі обставини, які поділяються відповідно на правовстановлюючі, правозмінюючі та правоприпиняючі. До таких обставин відносяться: договори та інші угоди, передбачені законом, а також не передбачені законом але такі, що не суперечать йому; акти державних органів та органів місцевого самоврядування, які передбачені законом як підстави виникнення земельних прав та обов`язків; судові рішення, які встановлюють земельні права та обов`язки; набуття земельних прав та обов`язків на підставах, які дозволені законом; заподіяння шкоди; інші дії фізичних та юридичних осіб; події, з якими закон або інший правовий акт пов`язує виникнення, зміну і припинення земельних відносин. Зазначене кореспондується зі статтею 11 ЦК України.

Власники земельних ділянок, в силу статті 90 ЗК України, мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких пору-шень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шля-хом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинен-ню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Держава забезпечує гро-мадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.(ч.3 ст.152 ЗК Украї-ни).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.(ст.387 ЦК України).

Повернення земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів звертає увагу, що підставою для звернення з позовом стало визнання в судовому порядку недійсним наказу Головного управління Держгео-кадастру у Хмельницькій області від 11.11.2016 №22-30177-СГ, згідно якого ОСОБА_4 передано у власність спірну земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Відтак, Прокурор стверджує про вибуття спірної земельної ділянки поза волею власника, що свідчить про необхідність її витребування у володільців на користь власника майна.

Так, спосіб захисту права власності, передбачений статтями 387, 388 ЦК України, застосо-вується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.

Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України.

Правовий аналіз положень с.387 ЦК України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до не власника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що з урахуванням предмету позову вірним є застосування саме віндикаційного позову.

Так, з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України, власник може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого само-врядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16).

Крім того, враховуючи положення ч.4 ст.75 ГПК України щодо обставин встановлених у цивільних справах, оскільки спірна земельна ділянка вибула з державної власності на підставі визнаного недійсним у судовому порядку наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмель-ницькій області від 23.12.2016 №22-30177-СГ згідно рішення Кам`янець-Подільського міськ-районного суду від 23.05.2019 №676/74/19 колегія суддів вважає обґрунтованим застосування судом першої інстанції зазначених вище приписів законодавства та висновків Верховного Суду, тому з огляду на положення статей 387 та 388 ЦК України власник, у даному випадку держава вправі витребувати земельні ділянки.

Щодо тверджень Апелянта про порушення строків позовної давності колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.(ст.257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Судом враховано, що датою з якої позовна давність починає перебіг є дата, коли особа довідалась про порушення права, яке підлягає захисту.

Враховуючи, що факт подвійного використання ОСОБА_2 права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки встановлено під час розгляду справи №676/74/19 та закріплено у рішенні суду від 23.05.2019 (набрало законної сили 21.01.2020), яким також скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.11.2016 №22-30177-СГ місцевий господарський суд дійшов висновку, що саме з цієї дати починає перебіг строк позовної давності і на момент звернення Прокурора цей строк не минув, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Також правомірно судом першої інстанції взято до уваги, що відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 19.12.2020 на території України було встановлено карантин, дія якого тривала, а також що відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії вказаного карантину строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Колегія суддів відхиляє доводи Апелянта, що позаяк під час досудового розслідування кримінального провадження №0000195, в якому процесуальне керівництво здійсню-валось Обласною прокуратурою, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 21.03.2018 на спірну земельну ділянку було накладено арешт як захід забезпечення кримінального провадження то органу Прокуратури було відомо про порушення з 21.03.2018.

Досліджуючи вказані обставини, апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» таємниця досудового розслідування належить до таємної інформації, а тому доступ до неї обмежується.

Крім того, як встановлено рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 23.05.2019р. у справі №676/74/19, яке набрало законної сили звертаючись до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою, гр. ОСОБА_2 надав недостовірну інформацію про невикористання права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Отже, земельна ділянка 2 га, кадастровий номер :02:003:0072, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області вибула із земель запасу державної власності внаслідок незаконного повторного використання ОСОБА_2 права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання. Вказаним рішенням у справі №676/74/19, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 21.01.2020 наказ №22-30177-СГ від 11.11.2016 визнано недійсним, рішення суду першої інстанції набрало законної сили.

З огляду на вищевикладене, матеріалами справи стверджується, що саме з 21.01.2020 розпочався трирічний строк за вимогою про витребування спірної земельної ділянки з незаконного володіння і на момент звернення Прокурора з даним позовом цей строк не минув.

Стосовно тверджень Скаржника, що позов Прокурора є повторним зверненням до суду, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і таку відмову прийнято судом. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.(ч.3 ст.231 ГПК України).

Суд відмовляє у відкритті провадження якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.(п.2 ч.1 ст.175 ГПК України).

Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів. Предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, позов є повторним, якщо він стосується спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Хмельницької області від 21.10.2021 у справі №924/945/19 провадження щодо витребування спірної земельної ділянки у ТзОВ «Зарус-Інвест» на користь держави в особі Головного управління Держ-геокадастру у Хмельницькій області закрито на підставі заяви поданої органом виконавчої влади про відмову від позову у зв`язку із набранням чинності Закону України від 28.04.2021 №1423-ІХ та переходом повноважень власника земель усіх категорій (у тому числі сільськогосподарського призначення), розташованих за межами населених пунктів, до органів місцевого самоврядування.

27.05.21 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», яким внесено зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема згідно пдп.58 ч.4 в Земельному кодексі України розділ Х «Перехідні положення» доповнено пунктом 24, згідно якого, в тому числі:

- з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, устано-вами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підпри-ємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призна-чення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

- з дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Враховуючи зазначене, оскільки земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:003:0072 в силу закону передана до комунальної власності, розташована в межах Китайгородської сільської об`єднаної територіальної громади, то належним, уповноваженим державою органом на розпорядження нею, а відповідно і на захист інтересів держави є Китайгородська сільська рада, в інтересах якої і звернувся Прокурор.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави у відпо-відності до ст.231 ГПК України вважати, що пред`явлений Прокурором позов є повторним, оскільки даний спір розглядається за участі інших сторін.

Твердження Скаржника, що на момент винесення рішення про витребування у ТзОВ «Агро-Еко-Граунд» орендні відносини припинились, а тому підстави витребовувати земельну ділянку :002:003:0072 у ТОВ «Агро-Еко-Граунд» відсутні, адже відсутній предмет спору відхиляються судом, з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.56 ГПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно ч.1 ст.61 ГПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Частиною 2 статті 42 ГПК України поміж іншого визначено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (ч.3 с.42 ГПК України).

Колегія суддів також звертає увагу на ст.43 ГПК України, якою визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи, відповідно до ст.80 ГПК України, повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

З матеріалів справи вбачається, що представник ТзОВ «Агро-Еко-Граунд» адвокат Сергійчук Ю.В., на підставі ордеру серія ВХ №1007882 від 26.05.2022 (т.1, арк.справи 96), приймав участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, до моменту прийняття господарським судом Хмельницької області кінцевого рішення, а саме: 26.04.2022, 26.05.2022 та 15.06.2022.(т.1, арк. справи 181, 224, 248).

Колегія суду звертає увагу, що поданий адвокатом Сергійчуком Ю.В. на підтвердження факту розірванння 17.02.2022 договору оренди між ТзОВ «Агро-Еко-Граунд» та ТзОВ «Зарус-Інвест» Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права датовано 22.02.2022, тобто до моменту винесення рішення господарським судом (т.2, арк.справи 10-11). Зазначена обставина дає апеляційному суду підстави для висновку, що адвокат Сергійчук Ю.В., володіючи доказом про розірвання договору оренди спірної земельної ділянки з кадастровим номером :002:003:0072 упродовж чотирьох місяців не повідомляв про це суд, натомість зловживаючи своїми процесуальними правами застосував його як підставу апеляційного оскарження.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст.1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Право держави витребувати земельну ділянку, належну до земель сільськогосподарського призначення, з огляду на доведену незаконність і безпідставність вибуття цієї земельної ділянки з власності держави становить пропорційне втручання у право власності кінцевого набувача з дотриманням рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства) та інтересами особи, яка зазнала такого втручання.

Доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Відповідача-2 про неправо-мірність висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнають-ся такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284, 287, 316 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» на рішення господарського суду Хмельницької області від 15.06.2022 у справі №924/12/22 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верхов-ного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №924/12/22 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Філіпова Т.Л.