ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 рокуСправа № 912/668/22
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №912/668/22 від 12.07.2022

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (далі - ТОВ "Компанія "Альбіон"), код ЄДР 35396734, проспект Слобожанський, буд. 31Д, м. Дніпро, 49083

до відповідача 1. Фізичної особи - підприємця Охотного Миколи Петровича (далі - ФОП Охотний М.П.), РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

відповідача 2. гр. ОСОБА_1 (далі - гр. ОСОБА_1 ), РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості,

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - участі не брали;

від відповідача 1. - участі не брали;

від відповідача 2. - участі не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ТОВ "Компанія "Альбіон" до відповідача 1. ФОП Охотного М.П. та відповідача 2.: гр. ОСОБА_1 з вимогами про таке:

1. Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця Охотного Миколи Петровича та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" 263 912,70 грн - основного боргу та 134 595,48 грн - 365% річних.

2. Всі судові витрати, в тому числі 5 977,62 грн витрат на оплату судового збору покласти на відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення ФОП Охотним М.П. свого зобов`язання, забезпеченого порукою (договору фінансового лізингу №12АН-21 від 02.07.2021), у зв`язку з чим боржник і поручитель відповідають перед ТОВ "Компанія "Альбіон" як солідарні боржники.

У зв`язку з тим, що відповідачем 2. у позовній заяві зазначена фізична особа господарський суд ухвалою від 07.06.2022 постановив звернутись до Управління ДМС у Кіровоградській області та Петрівської селищної ради з запитами про надання відомостей про реєстрацію місця проживання (перебування), що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі, громадянина ОСОБА_1

16.06.2022 до господарського суду надійшла відповідь від Управління ДМС у Кіровоградській області, відповідно до якої гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, на відповіді міститься відмітка, що з 04.04.2016 повноваження з реєстрації місця проживання делеговані органам місцевого самоврядування як органам реєстрації. Для перевірки актуальності інформації необхідно звертатися до органу реєстрації.

28.06.2022 до господарського суду надійшла відповідь Петрівської селищної ради, згідно з якою гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою від 01.07.2022 суддя залишила позовну заяву №1105/22-2К від 11.05.2022 без руху та надала строк для усунення недоліків.

07.07.2022 до суду надійшла заява №1К від 06.07.2022 позивача, відповідно до якої усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 12.07.2022 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/668/22, ухвалив справу №912/668/22 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 09.08.2022 об 11:00, встановив сторонам строки для подачі заяв по суті справи.

Протокольною ухвалою від 09.08.2022 на підставі ч. 5 ст. 183 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) господарський суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 18.08.2022 о 15:30 год.

17.08.2022 на електронну адресу суду (з КЕП) від позивача надійшла заява №1008/22-1К від 10.08.2022 про збільшення розміру позовних вимог з вимогами:

1. Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця Охотного Миколи Петровича та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" 686 836,62 грн - основного боргу та 446 081,90 грн - 365% річних.

2. Всі судові витрати, в тому числі 16 993,78 грн витрат на оплату судового збору покласти на відповідачів.

Ухвалою від 18.08.2022 господарський суд прийняв заяву позивача №1008/22-1К від 10.08.2022 про збільшення розміру позовних вимог. Ухвалив подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням суми позову - 1 132 918,52 грн. Підготовче засідання відклав до 01.09.2022 - 12:30 год.

Ухвалою від 01.09.2022 господарський суд закрив підготовче провадження, призначив справу №912/668/22 до судового розгляду по суті на 09.09.2022 о 11:00 год та визначив резервну дату судового засідання - 22.09.2022 о 12:00 год.

08.09.2022 на адресу суду від позивача надійшли пояснення №1К від 08.09.2022, в яких останній повідомив суд про те, що у позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог помилково указано неправильні суми винагороди (комісії), які підлягають до сплати по Графіку внесення лізингових платежів, у зв`язку з чим здійснено перерахунок основної заборгованості та відсотків річних по договору фінансового лізингу №12АН-21 від 02.07.2021 за відповідний період, за результатами якого загальна сума заборгованості станом на 10.08.2022 склала 1 032 935,54 грн:

- 646 706,50 грн - несплачені відповідачем 1. гривневі еквіваленти 4 020,97 Євро (4 600,00 Євро - 579,03 Євро) частини вартості предмету лізингу та 2 470,25 Євро (2 952,49 Євро - 482,24 Євро) винагороди (комісії) по четвертому платежу, 9 200,00 Євро частини вартості предмету лізингу та 1 411,40 Євро винагороди (комісії) по п`ятому платежу, а загалом на суму 17 102,62 Євро;

- 386 229,04 грн - загальна сума 365% річних за порушення грошових зобов`язань за Договором.

09.09.2022 розпочато розгляд справи по суті та постановлено наступне судове засідання провести в резервну дату 22.09.2022 о 12:00 год.

22.09.2022 на електронну пошту суду (з КЕП) надійшли пояснення №1К від 22.09.2022 позивача, за змістом яких останній повідомив суд про здійснену відповідачем 1. оплату за договором фінансового лізингу №12АН-21 від 02.07.2021 після закриття провадження у даній справі: 09.09.2022 на суму 148 824,72 грн; 16.09.2022 на суму 140 801,38 грн; 19.09.2022 на суму 100 649,44 грн.

Протокольною ухвалою від 22.09.2022 оголошено перерву в судовому засіданні до 04.10.2022 о 14:30 год.

04.10.2022 на електронну пошту суду (з КЕП) надійшла заява №1К від 04.10.2022 ТОВ "Компанія "Альбіон", згідно з якою позивач повідомив про сплату відповідачем 1. основного боргу по договору фінансового лізингу №12АН-21 від 02.07.2021 на загальну суму 681 002,38 грн та відсутність предмету спору в частині стягнення 646 706,50 грн основного боргу (з урахуванням пояснень №1К від 08.09.2022), що підтверджується доданими до вказаної заяви платіжними дорученнями №№: 603 від 09.09.2022 на суму 148824,72 грн, 613 від 16.09.2022 на суму 140801,38 грн, 623 від 19.09.2022 на суму 100649,44 грн, 633 від 22.09.2022 на суму 197000,00 грн, 634 від 22.09.2022 на суму 93726,84 грн.

Сторони не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні 04.10.2022.

При цьому, господарський суд враховує, що відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №100, №088, відповідачі отримали копію ухвали від 12.07.2022 - 16.07.2022, внаслідок чого 15-денний строк для подання відзиву на позов сплив 01.08.2022.

Однак, відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини сторін.

02.07.2021 між ТОВ "Компанія "Альбіон" (надалі - Лізингодавець) та ФОП Охотним М.П. (далі - Лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №12АН-21 (надалі - Договір лізингу), відповідно до умов п. 1.1. якого Лізингодавець передає на умовах фінансового лізингу у володіння та користування об`єкт лізингу (надалі - Предмет лізингу або Майно), а Лізингоодсржувач приймає Предмет лізингу та зобов`язується сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору. Найменування, марка, модель, ціна одиниці, кількість і загальна вартість Майна на момент укладення Договору наведені в Додатку №1 "Специфікація" (надалі - Специфікація). Рік випуску та серійний номер Майна вказуються в Акті приймання-передачі Майна.

Специфікацією до Договору лізингу, викладеній в додатку №1 до цього договору, передбачено, що предметом лізингу є комбайн Deutz-Fahr 6095 HTS вартістю 92 000,00 Євро.

Пунктом 2.1. Договору лізингу передбачено, що вартість Майна становить гривневий еквівалент 92 000,00 (дев`яносто дві тисячі Євро 00 центів) Євро, що розраховується за курсом продажу Євро, встановленим у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг", сформованим на 16:00 за Київським часом (надалі - Міжбанківський курс) на дату, що передує даті укладання цього Договору, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі - Міжбанківський курс Договору), та на дату укладання цього Договору становить 2 991 472,00 (два мільйона дев`ятсот дев`яносто одна тисяча чотириста сімдесят дві гривні 00 копійок) гривень, у тому числі ПДВ 498 578,67 грн (надалі - Вартість Майна). Вартість Майна у гривні підлягає перерахунку за Міжбанківським курсом на дату, що передує даті підписання Акту приймання-передачі Майна, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі - Міжбанківський курс Акту приймання-передачі), відповідно до умов п. 2.1.1. Договору. Сторони погодили використовувати банківські дні для визначення Міжбанківського курсу. Сторони погодили, що Лізингодавець залишає за собою право використовувати у якості Міжбанківського курсу середньозважений курс Євро, встановлений на інтернет-сайті http://соursedeaiing.com.ua на власний розсуд.

Згідно п. 2.1.1. Договору лізингу, якщо Міжбанківський курс Акту приймання-передачі буде відрізнятися від Міжбанківського курсу Договору, Вартість Майна (в гривнях) автоматично змінюється та підлягає перерахунку виходячи з Міжбанківського курсу Акту приймання-передачі.

Відповідно п. 3.1. Договору лізингу усі платежі за Договором Лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) відповідно до умов цього Договору та Додатку №2 "Графік внесення лізингових платежів" до Договору (надалі -Графік) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця, вказаний у цьому Договорі.

Пунктами 3.2. та 3.3. Договору лізингу встановлено, що авансовий платіж є першим лізинговим платежем, що складає 10,00% від Вартості Майна. Сума Авансового платежу у гривнях обчислюється виходячи з Міжбанківського курсу на дату, що передує даті фактичної оплати, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі - Міжбанківський курс фактичної оплати). За надання Предмету лізингу у фінансовий лізинг, Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю одноразову комісію в розмірі 2 070,00 (дві тисячі сімдесят Євро 00 центів) Євро у строк до 09.07.2021 року. Комісія сплачується Лізингоодержувачем на поточний рахунок Лізингодавця в національній валюті за Міжбанківським курсом фактичної оплати.

У пунктах 3.4., 3.4.1. та 3.4.2. Договору лізингу сторони узгодили, що розмір, склад, терміни сплати Лізингових платежів встановлюються в Графіку. Сума чергового Лізингового платежу є гривневим еквівалентом відповідної суми (в Євро), зазначеної в Графіку, виходячи з Міжбанківського курсу на дату, що передує даті сплати Лізингоодержувачем чергового Лізингового Платежу, зазначеного в Графіку, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі - Міжбанківський курс Графіку). Такий порядок застосовується до усіх Лізингових платежів та будь-яких інших сум, які підлягають сплаті згідно з Договором.

Сторони домовились, що при зміні Міжбанківського курсу фактичної оплати, Міжбанківського курсу Графіку, Міжбанківського курсу Акту приймання-передачі по відношенню до Міжбанківського курсу Договору, пропорційно автоматично змінюється і Ціна Договору в гривні, і, в даному випадку, не має потреби в підписанні додаткової угоди про зміну Ціни Договору в гривні.

У випадку, якщо Лізингоодержувач здійснить оплату Лізингового платежу після строку його оплати, вказаного в Графіку, і на дату фактичної оплати Лізингового платежу Міжбанківський курс фактичної оплати Лізингового платежу буде більшим, ніж Міжбанківський курс Графіку, Лізингоодержувач зобов`язаний здійснити оплату такого Лізингового платежу, виходячи з Міжбанківського курсу фактичної оплати.

У випадку, якщо Лізингоодержувач здійснить оплату Лізингового платежу раніше строку його оплати, вказаного в Графіку, платіж зараховується, виходячи з Міжбанківського курсу фактичної оплати.

Згідно пункту 3.6. Договору лізингу датою сплати Лізингового платежу є дата зарахування коштів на поточний рахунок Лізингодавця. Якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або ін.) день, то Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше дня, який передує останньому робочому дню, за яким настає такий неробочий (вихідний, святковий або ін.) день.

Враховуючи валютну складову платежів по Договору, Сторони погодили, що всі сплачені Лізингоодержувачем грошові кошти за Договором в гривні зараховуються Лізингодавцем в рахунок оплати грошових зобов`язань за Договором виходячи з Міжбанківського курсу Євро, встановленого на відповідний (мінімально дозволений) банківський день (встановлений чинною Постановою НБУ щодо строків здійснення банками купівлі іноземної валюти за дорученням юридичних осіб) після дня зарахування грошових коштів Лізингодавцю згідно умов Договору. При цьому, якщо сплачених Лізингоодержувачем грошових коштів в гривні не достатньо для виконання ним грошових зобов`язань в Євро згідно умов Договору, Лізингоодержувач зобов`язаний впродовж 10 календарних днів з дня відповідної сплати коштів здійснити відповідну доплату; якщо сплачених Лізингоодержувачем грошових коштів в гривні виявиться більше, ніж необхідно для виконання ним грошових зобов`язань в Євро згідно умов Договору, Лізингодавець зобов`язаний зарахувати їх в рахунок майбутніх платежів по Договору (п. 3.7. Договору лізингу).

Згідно п. 8.1. Договору лізингу у випадку, якщо Лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого Лізингового платежу, який встановлений в Графіку, Лізингоодержувач несе відповідальність перед Лізингодавцем у вигляді сплати трьохсот шістдесяти п`яти процентів річних від суми простроченого Лізингового платежу (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України).

У випадку, якщо Лізингоодсржувач не здійснить оплату Лізингового платежу у строки, вказані в Графіку, то при зверненні Лізингодавця до суду для розрахунку суми несплачених Лізингових платежів Лізингодавець має право використовувати Міжбанківський курс на дату, що передує даті складання ним позовної заяви (п. 10.3. Договору лізингу).

За умовами п. 11.1., 11.2. Договору лізингу ціна Договору становить гривневий еквівалент 109 621,13 (сто дев`ять тисяч шістсот двадцять один Євро 13 центів) Євро, що за Міжбанківським курсом Договору на дату його укладання становить 3 564 440,66 (три мільйона п`ятсот шістдесят чотири тисячі чотириста сорок гривень 66 копійок) гривень, у тому числі ПДВ 498 578,67 гривень (надалі - Ціна Договору). Ціна Договору складається з гривневих еквівалентів: Вартості Майна, Винагороди Лізингодавцю за отримане у фінансовий лізинг Майно та Одноразової комісії, визначених у Євро.

Строк дії договору з 02.07.2021 по 20.11.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами всіх зобов`язань за цим Договором. Зазначений строк може бути змінений відповідно до умов даного Договору (п. 12.1. Договору лізингу).

Додатком №2 до Договору лізингу сторони узгодили Графік внесення лізингових платежів за надане Майно.

Договір лізингу та додатки до нього підписані представниками сторін та скріплені печатками.

13.07.2021 сторонами складено та підписано акт приймання - передачі Предмета лізингу в користування за Договором лізингу, відповідно до якого Лізингодавець передав Предмет лізингу, а саме: комбайн Deutz-Fahr 6095 HTS, серійний №, 2018 р.в., вартістю 92 000,00 Євро (2 977 204,73 грн), а Лізингоодержувач прийняв вищевказаний Предмет лізингу в користування (фінансовий лізинг).

03.07.2021 між ТОВ "Компанія "Альбіон" (надалі - Лізингодавець), гр. ОСОБА_1 (надалі - Поручитель) та ФОП Охотним М.П. (надалі - Лізингоодержувач) укладено договір поруки №1П/12АН-21 (надалі - Договір поруки), згідно пункту 1.1. якого предметом цього договору є зобов`язання Поручителя перед Лізингодавцем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання Лізингоодержувачем своїх зобов`язань перед Лізингодавцем, які випливають з умов Договору №12АН-21 від 02.07.2021, а також усіх додаткових угод до нього, які вже укладені та можуть бути укладені до закінчення строку дії Договору №12АН-21 від 02.07.2021 (надалі - Основний договір).

Сторони договору встановлюють, що зобов`язання Поручителя перед Лізингодавцем є безумовними і ніяких інших умов, крім передбачених цим договором та Основним договором, не потребують (п. 1.2. Договору поруки).

Поручитель свідчить, що він ознайомлений зі змістом Основного договору та обсягом зобов`язань Лізингоодержувача за Основним договором, повністю з ними згоден, ніяких заперечень, а також непорозумінь щодо його положень не має (п. 1.3. Договору поруки).

Положеннями п. 2.1. Договору поруки визначено, що у випадках неможливості виконання Лізингоодержувачем своїх зобов`язань за Основним договором:

- Лізингодавець має право на свій розсуд пред`явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя чи Лізингоодержувача або обом Сторонам одночасно;

- Лізингоодержувач не пізніше ніж за 3 (три) банківських дня до моменту настання строку виконання зобов`язань за Основним договором повідомляє Лізингодавця та Поручителя про неможливість виконання зобов`язань за Основним договором.

Відповідно до п. 3.1.2. Договору поруки Поручитель зобов`язаний у разі невиконання Лізингоодержувачем забезпеченого порукою зобов`язання, відповідати перед Лізингодавцем як солідарний боржник всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

Договір поруки підписаний сторонами та скріплений печатками.

На виконання вказаного вище Графіку внесення лізингових платежів, Лізингоодержувачем здійснені оплати сум (з урахуванням пояснень №1К від 08.09.2022), які компенсують частину вартості Предмету лізингу та платежів як винагороди (комісії) по другому - третьому платежам за Договором лізингу на загальну суму 533 985,08 грн, що згідно умов п. 3.4. Договору лізингу склало гривневий еквівалент 17 374,41 Євро, виходячи з Міжбанківського курсу відповідних платежів, а саме:

- 03.11.2021 Лізингоодержувачем здійснена оплата частини вартості Предмету лізингу по другому платежу за Договором лізингу у розмірі 148 824,72 грн, що за умовами п. 3.4.1. Договору лізингу склало еквівалент 4 862,74 Євро (148 824,72 грн/30,6051 гривень за 1 Євро), виходячи з Міжбанківського курсу Графіку (19.10.2021). Переплата склала 262,74 Євро (4 600,00 Євро - 4 862,74 Євро). На підставі пункту 3.7. Договору вказана переплата зарахована позивачем в рахунок частини вартості предмету лізингу по третьому платежу;

- 03.11.2021 Лізингоодержувачем здійснена оплата платежу як винагороди (комісії) по другому платежу за Договором лізингу у розмірі 89 419,61 грн, що за умовами п. 3.4.1. Договору лізингу склало 2 921,72 Євро (89 419,61 грн/30,6051 гривень за 1 Євро), виходячи з Міжбанківського курсу Графіку (19.10.2021). Переплата склала 979,89 Євро (1 941,83 Євро - 2 921,72 Євро), яка на підставі пункту 3.7. Договору зарахована позивачем в рахунок оплати платежу як винагороди (комісії) по третьому платежу;

- 30.12.2021 Лізингоодержувачем здійснена часткова оплата платежу як винагороди (комісії) по третьому платежу за Договором у розмірі 1 500,11 грн, що за умовами п. 3.4.1. Договору склало 48,64 Євро (1 500,11 грн/30,8386 гривень за 1 Євро), виходячи з Міжбанківського курсу фактичної оплати (29.12.2021);

- 30.12.2021 Лізингоодержувачем здійснена оплата частини вартості предмету лізингу по третьому платежу за Договором лізингу у розмірі 208 354,61 грн, що за умовами п. 3.4.1. Договору лізингу склало еквівалент 6 756,29 Євро (208 354,61 грн/30,8386 гривень за 1 Євро), виходячи з Міжбанківського курсу фактичної оплати (29.12.2021). Згідно Графіку внесення лізингових платежів по третій частині вартості предмету лізингу відповідач мав сплатити гривневий еквівалент 6 440,00 Євро, то переплата в цій частині склала 579,03 Євро (6 440,00 Євро - 262,74 Євро - 6 756,29 Євро), яка на підставі пункту 3.7. Договору зарахована позивачем в рахунок оплати четвертої частини вартості предмету лізингу;

- 30.12.2021 Лізингоодержувачем здійснена оплата платежу як винагороди (комісії) по третьому платежу за Договором лізингу у розмірі 85 886,03 грн, що за умовами п. 3.4.1. Договору лізингу склало 2 785,02 Євро (85 886,03 грн/30,8386 гривень за 1 Євро), виходячи з Міжбанківського курсу фактичної оплати (29.12.2021). Згідно Графіку внесення лізингових платежів по третьому платежу як винагороди (комісії) відповідач 1. мав сплатити гривневий еквівалент 3 331,31 Євро, то переплата в цій частині склала 482,24 Євро (3 331,31 Євро - 979,89 Євро - 48,64 Євро - 2 785,02 Євро). На підставі пункту 3.7. Договору вказана переплата зарахована позивачем в рахунок оплати платежу як винагороди (комісії) по четвертому платежу.

Внесення вказаних сум підтверджується банківською довідкою №21519-39.2 від 10.05.2022 з поточного рахунку позивача.

За розрахунком позивача станом на дату подання заяви про збільшення розміру позовних (з урахуванням пояснень №1К від 08.09.2022) вимог згідно Графіку внесення лізингових платежів несплаченими відповідачем 1. гривневі еквіваленти 4 020,97 Євро (4 600,00 Євро - 579,03 Євро) частини вартості предмету лізингу та 2 470,25 Євро (2 952,49 Євро - 482,24 Євро) винагороди (комісії) по четвертому платежу, 9 200,00 Євро частини вартості предмету лізингу та 1 411,40 Євро винагороди (комісії) по п`ятому платежу, а загалом на суму 17 102,62 Євро, що згідно п. 10.3. Договору за курсом продажу Євро, встановленому у міжбанківський інформаційній системі "Укрділінг" (сайт www.udinform.com), сформованому на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті складання вказаної заяви (09.08.2022), становить гривневий еквівалент 646 706,50 грн (17 102,62 Євро * 37,8133 грн за 1 Євро).

Крім того, на підставі п. 8.1. Договору лізингу позивачем нараховано до стягнення 365% річних в загальному розмірі 386 229,04 грн:

- за період з 21.03.2022 по 09.08.2022 на суму 314 903,17 грн;

- за період з 21.07.2022 по 09.08.2022 на суму 71 325,87 грн.

Оскільки відповідач 1. вказаних зобов`язань не виконав, позивач звернувся з цим позовом про солідарне стягнення з Лізингоодержувача та його Поручителя за Договором поруки зазначених сум заборгованості за Договором лізингу.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

У статті 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу вимог статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Як встановлено ст. 292 ГК України, лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів - фінансовий чи оперативний. За формою здійснення лізинг може бути зворотним, пайовим, міжнародним тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що відносини між лізингодавцем та лізингоодержувачем, що виникають на підставі договору фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених законами України з питань регулювання діяльності з надання фінансових послуг, цим Законом та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу.

Згідно зі ст. 73-74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору лізингу позивач передав, а відповідач 1. прийняв Предмет лізингу, а саме: комбайн Deutz-Fahr 6095 HTS, серійний №, 2018 р.в., вартістю 92 000,00 Євро (2 977 204,73 грн), що підтверджується актом приймання - передачі від 13.07.2021.

Згідно з розрахунками позивача 4 лізинговий платіж у розмірі 6 491,22 Євро мав бути сплачений не пізніше 20.03.2022, а 5 лізинговий платіж у розмірі 10 611,40 Євро - 20.07.2022, всього на суму 17 102,62 Євро, що відповідно до п. 10.3. Договору за курсом продажу Євро, встановленому у міжбанківський інформаційній системі "Укрділінг", сформованому на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті складання заяві про збільшення розміру позовних вимог (09.08.2022), становить гривневий еквівалент 646 706,50 грн (17 102,62 Євро * 37,8133 грн за 1 Євро).

При цьому, як зазначено вище, згідно п. 10.3. Договору у випадку, якщо Лізингоодержувач не здійснить оплату Лізингового платежу у строки, вказані в Графіку, то при зверненні Лізингодавця до суду для розрахунку суми несплачених Лізингових платежів Лізингодавець має право використовувати Міжбанківський курс на дату, що передує даті складання ним позовної заяви.

Так, на дату складення позовної заяви про стягнення заборгованості по 4 лізинговому платежу позивач використовував курс продажу Євро, встановленому у міжбанківський інформаційній системі "Укрділінг", сформованому на 16:00 за Київським часом на 25.02.2022, а саме 34,1635 грн за 1 Євро.

Однак, в порушення умов п. 10.3. Договору при здійсненні перерахунку суми боргу по 4 та 5 лізингових платежах на загальну суму 17 102,62 Євро, що відображений у поясненнях №1К від 08.09.2022, позивачем застосовано курс продажу Євро 37,8133 грн станом на 09.08.2022, тобто на дату, що передувала даті складання ним заяви №1008/22-1К від 10.08.2022 про збільшення розміру позовних вимог.

Проте, гривневий еквівалент боргу по лізинговим платежах на суму 17 102,62 Євро в загальному розмірі становить 623 014,84 грн:

- 221 762,79 грн по 4 лізинговому платежу (6 491,22 Євро * 34,1635 грн за 1 Євро, на дату, що передує даті складання позовної заяви);

- 401 252,05 грн по 5 лізинговому платежу (10 611,40 Євро * 37,8133 грн за 1 Євро, на дату, що передувала даті складання заяви про збільшення розміру позовних вимог).

Таким чином, суд доходить висновку, що в порушення зазначених норм законодавства та умов Договору лізингу відповідач 1. не виконав вчасно свої грошові зобов`язання зі сплати лізингових платежів, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 17 102,62 Євро, що становить гривневий еквівалент 623 014,84 грн.

Разом з тим, в процесі розгляду справи, відповідачем 1. сплачено основний борг по Договору на загальну суму 681 002,38 грн, про що свідчать наступні платіжні доручення №№: 603 від 09.09.2022 на суму 148 824,72 грн, 613 від 16.09.2022 на суму 140 801,38 грн, 623 від 19.09.2022 на суму 100 649,44 грн, 633 від 22.09.2022 на суму 197 000,00 грн, 634 від 22.09.2022 на суму 93 726,84 грн.

Враховуючи погашення відповідачем 1. основного боргу в добровільному порядку, ухвалою господарського суду від 04.10.2022 закрито провадження у даній справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 623 014,84 грн відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

При цьому, у зв`язку з простроченням сплати лізингових платежів позивачем заявлено до стягнення 365% річних, загальний розмір яких становить 386 229,04 грн, в тому числі:

- за період з 21.03.2022 по 09.08.2022 на суми боргу 4 020,97 Євро частини вартості предмету лізингу та 2 470,25 Євро винагороди (комісії) по четвертому платежу, що становить 314 903,17 грн;

- за період з 21.07.2022 по 09.08.2022 на суми боргу 9 200,00 Євро частини вартості предмету лізингу та 1 238,90 Євро винагороди (комісії) по п`ятому платежу, що становить 71 325,87 грн.

Слід зазначити, що розмір простроченої винагороди (комісії) по п`ятому платежу становить 1 411,40 Євро, при цьому позивачем нараховано відсотки річних на суму 1 238,90 Євро, що не виходить за межі позовних вимог.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п. 8.1. Договору лізингу сторонами погоджено, якщо Лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого Лізингового платежу, який встановлений в Графіку, Лізингоодержувач несе відповідальність перед Лізингодавцем у вигляді сплати трьохсот шістдесяти п`яти процентів річних від суми простроченого Лізингового платежу (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Перевіривши розрахунок позовних вимог щодо процентів річних, суд дійшов висновку, що він є арифметично вірним.

Як встановлено вище, 03.07.2021 між ТОВ "Компанія "Альбіон" (надалі - Лізингодавець), гр. ОСОБА_1 (надалі - Поручитель) та ФОП Охотним М.П. (надалі - Лізингоодержувач) укладено Договір поруки.

За вказаним договором Поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед Лізингодавцем за виконання Лізингоодержувачем усіх грошових зобов`язань за Договором лізингу.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

З огляду на викладене вище, суд доходить до висновку, що у даному випадку відповідач 2. має відповідати з відповідачем 1. за невиконання грошових зобов`язань перед позивачем за Договором лізингу солідарно.

Доказів наявності обставин, з якими закон пов`язує припинення поруки, судом не встановлено.

Крім того, відповідачами не подано контррозрахунку суми 365% річних, заявлених позивачем до стягнення.

Отже, з огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення 365% річних в сумі 386 229,04 грн є обґрунтованими.

Разом з тим, господарський суд враховує, що за частиною третьою статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

Главою 24 ГК України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

За частиною другою статті 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції (частина третя статті 216 ГК України).

За частинами першою та другою статті 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто, має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Як уже вказано вище, умовами Договору лізингу (п. 8.1.) сторони передбачили відповідальність за порушення відповідачем 1. строків оплати Лізингового платежу у вигляді сплати трьохсот шістдесяти п`яти процентів річних від суми простроченого Лізингового платежу.

Отже, за змістом пункту 8.1. укладеного сторонами Договору лізингу, положень статті 625 ЦК України, яка регулює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, стягувана позивачем з відповідачів сума річних у визначеному за договором розмірі від суми простроченого Лізингового платежу є відповідальністю сторони господарського договору за допущене нею правопорушення у сфері господарювання.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

Відповідно до частини першої статті 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

Судом встановлено та підтверджено позивачем, що відповідачем 1. внесено перший авансовий платіж та здійснені оплати сум, які компенсують частину вартості Предмету лізингу та платежів як винагороди (комісії) по другому - п`ятому платежам за Договором лізингу на загальну суму 1 214 987,46 грн.

Підставою для звернення до суду з даним позовом є неналежне виконання відповідачем 1. своїх зобов`язань з оплати четвертого та п`ятого платежу на визначену позивачем загальну суму основного боргу в розмірі 646 706,50 грн, за прострочення якої позивачем нараховано 365% річних у сумі 386 229,04 грн, що складає 59,72% від основного боргу.

Таким чином, заявлені до стягнення суми процентів річних є неспівмірними, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, тому суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, зменшити розмір процентів річних на 50%, що становить 193 114,52 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В ч. 7 ст. 238 ГПК України визначено, що суд, приймаючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Судом враховано, що чинним законодавством не передбачено солідарного відшкодування судових витрат на користь іншої сторони, а тому враховуючи, що позов заявлено до двох відповідачів, то суд покладає витрати зі сплати судового збору на відповідачів порівну.

В той же час, слід зазначити, що судовий збір у разі зменшення судом розміру відсотків річних покладається на відповідача повністю без урахування такого зменшення, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.

Аналогічна правова позиція щодо розподілу судових витрат викладена у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №917/1068/17, від 05.04.2018 у справі №917/1006/16, від 03.04.2018 у справі №902/339/16.

З урахуванням викладеного та згідно зі ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 5 792,75 грн підлягає стягненню з відповідача 1. у сумі 2 896,38 грн та з відповідача 2. у сумі 2 896,37 грн, позаяк солідарне стягнення суми судових витрат чинним законодавством не передбачено.

Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 907/425/16, 25.09.2018 у справі № 904/5580/16, від 13.07.2020 у справі № 476/489/17 (провадження № 61-39866 св 18).

Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Фізичної особи - підприємця Охотного Миколи Петровича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (код ЄДР 35396734, проспект Слобожанський, буд. 31Д, м. Дніпро, 49083) 193 114,52 грн - 365% річних.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Охотного Миколи Петровича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (код ЄДР 35396734, проспект Слобожанський, буд. 31Д, м. Дніпро, 49083) 2 896,38 грн судового збору.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (код ЄДР 35396734, проспект Слобожанський, буд. 31Д, м. Дніпро, 49083) 2 896,37 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам засобами поштового зв`язку та позивачу на e-mail: .

Повне рішення складено 10.10.2022.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.