ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/783/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федорової Т.О.

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" про стягнення судових витрат (вх.№9961 від 16.09.2022) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" (18001,м.Черкаси, вул.Надпільна, 261, офіс 7)
до Зачепилівської селищної ради Харківської області (64401,Харківська область, Красноградський район, смт.Зачепилівка, вул.Центральна, 56)
про за участю: стягнення коштів 91 586,63 грн.
позивача: Драченка В.В., (адвокат);

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальність "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Зачепилівської селищної ради Харківської області про стягнення заборгованості у розмірі 91 586,63 грн., з яких: 84 211,16 грн. основний борг, 1 568,87 грн. пеня, 5 197,51 грн. - інфляційні втрати та 609,09грн. три проценти річних за користування грошовими коштами.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.09.2022 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальність "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" задоволені повністю.

16.09.2022 позивач до суду надав клопотання про стягнення судових витрат (вх.№9961), у якому просить стягнути з Зачепилівської селищної ради на свою користь 6 000,00 грн. на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.09.2022 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" про стягнення судових витрат (вх.№9961 від 16.09.2022) призначено до розгляду в судовому засіданні на "06" жовтня 2022 р. о 14:00 .

Присутній у судовому засіданні представник позивача підтримав викладені у заяві вимоги, наполягав на її задоволення.

Відповідач у судове засідання 06.10.2022 не з`явився, жодних пояснень, клопотань чи заперечень щодо клопотання позивача про стягнення судових ввитрат не надходило.

Відповідно до ч.3. ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" про стягнення судових витрат (вх.№9961 від 16.09.2022), суд приходить до висновку про її задоволення з наступних підстав.

Так, позивач в клопотанні про стягенння судових витрат просить суд стягнути з відповідача на свою користь 6 000,00 грн. на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина 1 статті 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як зазначено у частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 2, 3 статті 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Також, суд зазначає, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а також розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відносно обґрунтованості розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та його (розміру) пропорційності предмету спору, суд приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015р., п.п.34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009р., п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006р., п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004р. та п.268 рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Аналогічна правова позиція також викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Суд також враховує, що в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 зазначено, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в позовній заяві на виконання ст.124 ГПК України повідомив, що очікує понести витрати на професійну правничу в розмірі 8 000,00 гривень в ході розгляду вказаного спору. Докази понесення таких витрат будуть надані протягом п`яти днів за днем проголошення вступної та резолютивної частини рішення або протягом п`яти днів з дня оприлюднення рішення в Єдиному реєстрі судових рішень у випадку письмового провадження.

Судом встановлено, що правовідносини між позивачем та адвокатом Драченка В.В. на момент розгляду справи Господарським судом Харківської області підтверджуються договором про надання правової допомоги №25-01 від 20.01.2021 та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу адвоката представник позивача надав суду акт наданих послуг (детальний опис робіт) №10 від 12.09.2022 до Договору про надання правової допомоги №25-01 на суму 6000,00 грн., рахунок на оплату №225 від 12.09.2022 та платіжне доручення №3580 від 12.09.2022 на суму 3000,00 грн.

Суд зазначає, що надані представником позивача документи на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 частини 4статті 129ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на вище викладене, враховуючи те, що рішенням Господарського суду Харківської області від 09.09.2022 позов задоволено, оскільки відповідачем не надано жодних заперечень, суд вважає за доцільне клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" про стягнення судових витрат задовольнити в повному обсязі.

Керуючись статтями 123,126,129, 237, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" про стягнення судових витрат (вх.№9961 від 16.09.2022) задовольнити.

Стягнути з Зачепилівської селищної ради (64401, Харківська область, Красноградський район, смт. Зачепилівка, вул. Центральна, 56; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» (18001, м.Черкаси, вул. Надпільна, 261, офіс 7; ) витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 6 000 грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 07.10.2022р.

Суддя С.Ч. Жельне