РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/572/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діоро»,

, вул. Центральна, 5 (Будбаза), м. Славутич, Київська область, 07101

Відповідач: Орлівський психоневрологічний інтернат,

, вул. Світла, 3, с. Дачне, Корюківський район, Чернігівська область, 15332

Предмет спору: про стягнення 98 225,00 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

не викликались,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діоро» звернулось до суду з позовом до Орлівського психоневрологічного інтернату, у якому позивач просить суд стягнути з відповідача 98 225,00 грн заборгованості за виконані роботи.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16.08.2022 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Також ухвалою від 16.08.2022 встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, а саме:

- відповідачу - п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами;

- позивачу - п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив з доданими до неї документами;

- відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та позивачу заперечень з доданими до них документами.

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг, копія вказаної вище ухвали суду засобами поштового зв`язку сторонам не направлялась.

17.08.2022 копія ухвали суду від 16.08.2022 була направлена на електронну пошту позивача - та відповідача - .

17.08.2022 на електронну пошту суду від позивача надійшло повідомлення про отримання цієї ухвали суду 17.08.2022.

18.08.2022 на електронну пошту суду від відповідача надійшло підписане ЕЦП повідомлення про отримання ухвали суду від 16.07.2022, у якому він також просить направляти усі процесуальні документи на його електронну адресу - .

22.08.2022 до суду надійшов письмовий оригінал вказаного повідомлення відповідача.

У встановлені судом строки відповідач подав до суду відзив на позовну заяву з доданими до нього документами, у тому числі доказами їх направлення позивачу, а позивач - відповідь на відзив з доказами її направлення відповідачу.

Суд долучив до матеріалів справи подані сторонами заяви по суті з доданими до них документами (відзив та відповідь на відзив), як такі, що подані у порядку та строк, встановлені Господарським процесуальним кодексом України та судом, а тому спір вирішується з їх урахуванням.

Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договорами №79 від 14.07.2021, №80 від 14.07.2022, №82 від 16.07.2022 в частині сплати коштів за виконані роботи, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 98 225,00 грн.

Відповідач заперечує проти позовних вимог та у своєму відзиві просить відмовити у їх задоволенні з таких підстав:

- посилаючись на п. 2.4 Договорів, відповідач зазначає, що сторонами було обумовлено відстрочку платежу за зобов`язаннями до надходження фінансування на реєстраційний рахунок Замовника, проте кошти на рахунок відповідача для оплати робіт за виготовлення проектно-кошторисної документації не надходили. Отже, посилання позивача на невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань відповідно до ст. 253 ЦК України є неправильними;

- відповідач надсилав лист-заявку до Департаменту соціального захисту населення Чернігівської ОДА на фінансування за КТКВМБ 0817323 Будівництво установ і закладів соціальної сфери, але станом на 23.08.2022 відповідно до Бюджетного кодексу України установа не може зареєструвати у органах ДКСУ зобов`язання за Договорами у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень за бюджетною програмою КТКВМБ 0817323 Будівництво установ і закладів соціальної сфери;

- у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, що у свою чергу є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для Замовника, які підтверджені листом Торгово- промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, Постановою №590 від 08.06.2022 затверджено Порядок виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану. За Постановою № 590 не передбачено можливості здійснювати платежі за капітальними видатками. Кабмін відповідно до Постанови №401 від 01.04.2022 «Щодо спрямування коштів до резервного фонду державного бюджету» зробив секвестр бюджету i відмовився від всіх капітальних видатків, внаслідок чого оплата за Договорами у розмірі 98 225,00 грн є неможливою.

У наданій відповіді на відзив позивач заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві, з таких підстав:

- відповідач згідно з Бюджетним кодексом України взяв ва себе бюджетне фінансове зобов`язання, яке мало бути виконаним протягом бюджетного періоду. Бюджетний період, керуючись ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України, для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року;

- воєнний стан на території Україні оголошено 24 лютого 2022 року. До настання цих обставин у відповідача був строк з жовтня 2021 року по лютий 2022 року, тобто чотири календарні місяці, для виконання бюджетного фінансового зобов`язання;

- постанови КМУ від 09.06.2021 № 590, якою затверджено Порядок виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану, та від 01.04.2022 №401 «Про спрямування коштів до резервного фонду державного бюджету» не є підставою, яка звільняє (забороняє, скасовує тощо) відповідача від виконання взятого на себе зобов`язання. Так само, як i ч. 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності як відсутність у боржника необхідних коштів. Відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Заперечень у встановлений строк до суду не надходило.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

14.07.2021 між Орлівським психоневрологічним інтернатом (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діоро» (далі - Виконавець) був укладений договір №79 (далі - Договір №79) (а.с. 7-8).

Відповідно до п. 1 Договору №79 Виконавець зобов`язується відповідно до результату проведення електронної закупівлі через систему «Prozzoro» виконати роботи, а Замовник - прийняти і оплатити роботи, зазначені в п. 1.2 Договору.

Найменування робіт: Виготовлення проектно-кошторисної документації для проведення капітального ремонту житлового корпусу №1 (заміна дверних блоків) для Орлівського психоневрологічного інтернату за адресою: вул. Світла, 3, с. Дачне Корюківського району Чернігівської області (код за ЄСЗ ДК 021:2015:71320000-7 Послуги з інженерного проектування) (п. 1.2 Договору №79).

Згідно з п. 2.2 Договору №79 загальна сума Договору становить 35 099,50 грн з ПДВ.

За умовами п. 2.3 Договору №79 оплата робіт здійснюється в наступному порядку:

2.3.1 платіжні зобов`язання у Замовника виникають з моменту та в межах затверджених і виділених бюджетних призначень (асигнувань). Оплата послуги проводиться у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з розрахункового рахунку Замовника на розрахунковий рахунок Виконавця.

2.4 розрахунок за виконані роботи здійснюється на підставі Бюджетного кодексу України з відстрочкою платежу до 30 календарних днів. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунки за виконані послуги здійснюються протягом 10 банківських днів з дати отримання Замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

2.5 оплата за виконані роботи проводиться Замовником після отримання акту приймання-здачі виконаних робіт.

У п. 3.5 Договору №79, у редакції додаткової угоди №3 від 29.09.2021, визначено строк виконання робіт - 20 жовтня 2021 року.

Відповідно до п. 6.1, 6.2 Договору №79 при виникненні форс-мажорних обставин Сторона зобов`язана у письмовій формі негайно проінформувати іншу Сторону про наявність таких обставин, що перешкоджають виконанню цього Договору.

Форс-мажорні обставини - це обставини, що виникли внаслідок подій екстраординарного характеру, які не могли бути передбачені та яким сторони не могли запобігти, до яких відносяться, у тому числі, війни, за умов, що ці обставини впливають на виконання договірних зобов`язань та у їх виникненні відсутні вина сторони, якій такі обставини перешкодили виконанню свого обов`язку за цим Договором.

Якщо таке повідомлення про форс-мажорні обставини відсутнє, сторони втрачають право посилатися, в разі невиконання своїх зобов`язань за цим Договором, на форс-мажорні обставини (п. 6.3 Договору №79).

Згідно з п. 9.1 Договору №79 цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021 або ж до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Додатком №1 до Договору №79 є підписана сторонами специфікація на виконання робіт, вказаних у п. 1.2 Договору №79, на суму 35 099,50 грн.

19.10.2021 сторони підписали накладну №01/10-21 від 13.10.2021 здачі-приймання проектних робіт за Договором №79, у якій вказано найменування документів (робочої документації) та зазначено, що дана накладна підтверджує кількість і комплектність переданої документації (а.с. 14).

19.10.2021 сторони підписали акт №1 здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт за Договором №79, у якому зазначено, що виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті Замовником (накладна №01/10-21 від 13.10.2021); сторони претензій одна до одної не мають; вартість виконаних робіт становить 35 099,50 грн (а. с. 13).

Позивач надав експертний звіт (позитивний) щодо розгляду кошторисної частини проектної документації за робочим проектом «Капітальний ремонт житлового корпусу №1 (заміна дверних блоків) для Орлівського психоневрологічного інтернату за адресою: вул. Світла, 3, с. Дачне Корюківського району Чернігівської області» №02/281/21 від 08.10.2021 (а.с. 15).

14.07.2021 між Орлівським психоневрологічним інтернатом (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діоро» (далі - Виконавець) був укладений договір №80 (далі - Договір №80) (а.с. 16-17).

Відповідно до п. 1 Договору №80 Виконавець зобов`язується відповідно до результатів проведення електронної закупівлі через систему «Prozzoro» виконати роботи, а Замовник - прийняти і оплатити роботи, зазначені в п. 1.2 Договору.

Найменування робіт: Виготовлення проектно-кошторисної документації для проведення капітального ремонту житлового корпусу №1 (проведення штукатурних, лицювальних робіт стін та стелі та заміна електропроводки та електрообладнання) для Орлівського психоневрологічного інтернату за адресою: вул. Світла, 3, с. Дачне, Корюківський район, Чернігівська область (код за ЄСЗ ДК 021:2015:71320000-7 Послуги з інженерного проектування) (п. 1.2 Договору №80).

Згідно з п. 2.2 Договору №80 загальна сума Договору становить 33 125,50 грн з ПДВ.

Пункти 2.3, 2.3.1, 2.4, 2.5, 3.5, 6.1-6.3, 9.1 Договору №80 є аналогічними відповідним пунктам Договору №79.

Додатком №1 до Договору №80 є підписана сторонами специфікація на виконання робіт, вказаних у п. 1.2 Договору №80, на суму 33 125,50 грн.

19.10.2021 сторони підписали накладну №02/10-21 від 13.10.2021 здачі-приймання проектних робіт за Договором №80, у якій вказано найменування документів (робочої документації) та зазначено, що дана накладна підтверджує кількість і комплектність переданої документації (а.с. 23).

19.10.2021 сторони підписали акт №2 здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт за Договором №80, у якому зазначено, що виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті Замовником (накладна №02/10-21 від 13.10.2021); сторони претензій одна до одної не мають; вартість виконаних робіт становить 33 125,50 грн (а. с. 22).

Позивач надав експертний звіт (позитивний) щодо розгляду кошторисної частини проектної документації за робочим проектом «Капітальний ремонт житлового корпусу №1 (проведення штукатурних, лицювальних робіт стін та стелі та заміна електропроводки та електрообладнання) для Орлівського психоневрологічного інтернату за адресою: вул. Світла, 3, с. Дачне, Корюківський район, Чернігівська область» №02/282/21 від 08.10.2021 (а.с. 24).

16.07.2021 між Орлівським психоневрологічним інтернатом (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діоро» (далі - Виконавець) був укладений договір №82 (далі - Договір №82) (а.с. 25-26).

Відповідно до п. 1 Договору №82 Виконавець зобов`язується відповідно до результатів проведення електронної закупівлі через систему «Prozzoro» виконати роботи, а Замовник - прийняти і оплатити роботи, зазначені в п. 1.2 Договору.

Найменування робіт: Виготовлення проектно-кошторисної документації для реконструкції пандусів адміністративної будівлі, їдальні та банно-прального комбінату в Орлівському психоневрологічному інтернаті за адресою: вул. Світла, 3, с. Дачне Корюківського району Чернігівської області (код за ЄСЗ ДК 021:2015:71320000-7 Послуги з інженерного проектування) (п. 1.2 Договору №82).

Згідно з п. 2.2 Договору №82 загальна сума Договору становить 30 000,00 грн з ПДВ.

Пункти 2.3, 2.3.1, 2.4, 2.5, 3.5, 6.1-6.3, 9.1 Договору №82 є аналогічними відповідним пунктам Договору №79.

Додатком №1 до Договору №82 є підписана сторонами специфікація на виконання робіт, вказаних у п. 1.2 Договору №82, на суму 30 000,00 грн.

19.10.2021 сторони підписали накладну №03/10-21 від 13.10.2021 здачі-приймання проектних робіт за Договором №82, у якій вказано найменування документів (робочої документації) та зазначено, що дана накладна підтверджує кількість і комплектність переданої документації (а.с. 32).

19.10.2021 сторони підписали акт №3 здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт за Договором №82, у якому зазначено, що виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті Замовником (накладна №03/10-21 від 13.10.2021); сторони претензій одна до одної не мають; вартість виконаних робіт становить 30 000,00 грн (а. с. 31).

Позивач надав експертний звіт (позитивний) щодо розгляду кошторисної частини проектної документації за робочим проектом «Реконструкція пандусів адміністративної будівлі, їдальні та банно-прального комбінату в Орлівському психоневрологічному інтернаті за адресою: вул. Світла, 3, с. Дачне Корюківського району Чернігівської області» №02/280/21 від 07.10.2021 (а.с. 33).

Загальна вартість виконаних позивачем за Договорами №79, №80, №82 робіт становить 98 225,00 грн.

У зв`язку з неоплатою відповідачем вартості виконаних робіт, позивач склав листи №264 від 10.12.2021, у якій прохав здійснити оплату у розмірі 98 225,00 грн у семиденний строк від дня отримання цієї вимоги (а.с. 34). Доказів направлення (надання) цього листа відповідачу позивач суду не надав.

Позивач направив на адресу Орлівського психоневрологічного інтернату лист №52 від 19.07.2022, у якому прохав здійснити оплату у розмірі 98 225,00 грн у семиденний строк від дня отримання цієї вимоги (а. с. 35).

У відповідь на лист позивача №52 від 19.07.2022 відповідач направив лист №138 від 27.07.2022, у якому, посилаючись на п. 2.4 Договорів, зазначив, що сторонами було обумовлено відстрочку платежу за зобов`язаннями до надходження фінансування на реєстраційний рахунок Замовника, проте кошти на рахунок відповідача для оплати робіт за виготовлення проектно-кошторисної документації не надходили; станом на 27.07.2022 відповідно до Бюджетного кодексу України установа не може зареєструвати у органах ДКСУ зобов`язання за Договорами у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень за бюджетною програмою КТКВМБ 0817323 Будівництво установ і закладів соціальної сфери (а. с. 36).

Відповідач надав заявку від 21.10.2021 №437, адресовану Департаменту соціального захисту населення Чернігівської ОДА, на фінансування за КТКВМБ 0817323 за виготовлення проектно-кошторисної документації та експертизи за проектами, найменування яких вказані у п. 1.2 Договорів.

Відповідно до виписок Державної казначейської служби за 26.10.2021 та за 31.12.2021 кошти на рахунку відповідача за програмою Будівництво установ та закладів соціальної сфери відсутні.

Доказів сплати коштів у розмірі 98 225,00 грн відповідач суду не надав.

Оцінка суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Зі змісту укладених між сторонами договорів №79, №80, №82 вбачається, що ці договори за своєю правовою природою є договорами підряду на проведення проектних та пошукових робіт.

За приписами ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 888 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Підрядник зобов`язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 889 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановив суд, позивач виконав роботи, обумовлені Договорами №79, №80, №82, на загальну суму 98 255,00 грн, що підтверджується актами здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт від 19.10.2021 №1-3, які підписані відповідачем без зауважень.

Відтак відповідач, підписуючи вказані акти, погодився з фактом належного та повного виконання позивачем робіт. Окрім того, факт виконання робіт не заперечується відповідачем.

Проте відповідач вказані кошти позивачу не сплатив, посилаючись на п. 2.4 Договорів, яким передбачено відстрочку платежу за зобов`язаннями до надходження фінансування на його реєстраційний рахунок Замовника, яке станом на 23.08.2022 так і не надійшло.

Отже, фактично відповідач вважає, що строк оплати за виконані позивачем роботи не настав.

Як докази відсутності коштів відповідач надав виписки Державної казначейської служби з його рахунку за 26.10.2021 та за 31.12.2021, тобто лише за дві дати, що не може підтверджувати відсутність цих коштів, починаючи з моменту виникнення спірних правовідносин і до 23.08.2022.

Крім того, суд враховує, що договір підряду є оплатним, і обов`язку підрядника (субпідрядника) виконати певну роботу кореспондується обов`язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

Таким чином, обов`язок відповідача як замовника по договору оплатити надані послуги виникає згідно з положеннями закону та умов договору.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що порядок розрахунків за Договорами поставлений в залежність від наявності бюджетного фінансування замовника, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 617 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Окрім того, ст. 1 Цивільного кодексу України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з місцевого бюджету та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують замовника та не заперечують обов`язку такого органу, який виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином.

Виходячи з положень ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України і ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших нормативно-правових актів, договору. Сама по собі відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 29.06.2004 у справі "Войтенко проти України" та від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" вказав, що відсутність відповідних асигнувань у Державному бюджеті не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" від 18.10.2005 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Таким чином, відсутність бюджетного фінансування коштів не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення перед позивачем зобов`язання зі сплати заборгованості за договором підряду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.07.2019 у справі №910/4377/18 та від 08.07.2019 у справі №910/4375/18.

Державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (див., з-поміж інших судових рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії" (Burdov v. Russia), пункт 35).

Окрім того, Європейський Суд зауважив, що він не може прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність бюджетних коштів як "виняткові обставини" (див. "Іммобіліаре Саффі" (Immobiliare Saffi), та "Меацці" (Meazzi); а також рішення "Сколо проти Італії" (Scollo c. ), від 28 вересня 1995 року, серія A N 315-C).

До того ж, згідно з ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Отже, відповідач, як юридична особа, самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями за договором, і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб, в тому числі і від надходження коштів на казначейський рахунок Замовника. Між сторонами виникли господарські відносини, а приписи Господарського кодексу України не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які фінансуються за рахунок бюджету.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За наведених обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач мав сплатити позивачу кошти за виконані ним роботи у розмірі 98 225,00 грн у строк до 18.11.2021, з урахуванням відстрочки платежу до 30 календарних днів, встановленої у п. 2.4 Договорів.

Щодо доводів відповідача про введення в Україні воєнного стану, що є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для нього як Замовника, суд зазначає наступне.

Стаття 218 Господарського кодексу України унормовує, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617 ЦК України).

Тобто можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16.07.2019 по справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Відповідач посилається на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, у якому форс-мажорною обставиною в Україні визнано військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення 24 лютого 2022 року воєнного стану в нашій державі. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року і до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними для суб`єктів господарської діяльності.

Втім, такий лист не може слугувати абсолютним доказом неможливості виконати зобов`язання для всіх без виключення суб`єктів господарювання. І навіть в самому листі є застереження про те, що обставини є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними за зобов`язаннями, виконання яких стало неможливим у встановлений термін, але аж ніяк не для всіх зобов`язань.

Тобто головним є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести.

Слід зазначити, що виконання робіт та настання строку для їх оплати відбулися до введення воєнного стану; відповідач прийняв виконані роботи, однак не оплатив їх впродовж 3 місяців до введення відповідного стану.

Відтак посилання відповідача на введення в Україні військового стану є необґрунтованими та відхиляються судом. Більш того, нарахування штрафних санкцій позивачем не здійснюється.

Окрім того, суд критично оцінює та відхиляє за безпідставністю та необґрунтованістю викладені у відзиві на позовну заяву доводи відповідача про неможливість здійснювати капітальні видатки відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №590 від 09.06.2021 «Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану» (далі - Порядок), №401 від 01.04.2022 «Про спрямування коштів до резервного фонду державного бюджету», з огляду на наступне.

Пунктом 19 Порядку визначено черговість здійснення казначейством та органами Казначейства платежів за дорученнями клієнтів з урахуванням ресурсної забезпеченості єдиного казначейського рахунка.

Згідно з п. 19-1 Порядку Казначейство та органи Казначейства можуть здійснювати платежі за дорученнями клієнтів за видатками загального та спеціального фондів державного і місцевих бюджетів на оплату за фактично поставлені товари, виконані роботи та надані послуги шляхом спрямування бюджетних коштів постачальникам товарів, виконавцям робіт і надавачам послуг на окремі небюджетні рахунки у разі відкриття таких рахунків на їх ім`я в Казначействі та органах Казначейства у встановленому законодавством порядку з подальшим використанням зазначених коштів постачальниками товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг виключно з таких рахунків на сплату податків та зборів до бюджетів усіх рівнів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В особливому режимі розрахунково-касове обслуговування розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів здійснюється Казначейством та органами Казначейства з урахуванням таких особливостей: реєстрація бюджетних зобов`язань, бюджетних фінансових зобов`язань та проведення платежів здійснюються в установленому законодавством порядку. Підтвердними документами для реєстрації бюджетних зобов`язань можуть бути договори та/або рахунки-фактури / накладні / акти виконаних робіт (наданих послуг) / тощо. Казначейство або орган Казначейства протягом одного операційного дня опрацьовує надані документи та здійснює платежі з рахунків розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, залучених до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану (п.20 Порядку).

Доводи відповідача про те, що Порядком заборонено фінансування капітальних видатків відхиляються судом, оскільки у ньому не передбачено заборони на здійснення видатків, а п. 19 Порядку лише встановлено черговість здійснення платежів за дорученням клієнтів.

Постанова КМУ №401 від 01.04.2022 передбачає скорочення видатків загального фонду Державного бюджету України на 2022 рік, передбачені головним розпорядникам коштів державного бюджету за програмами згідно з додатком, та збільшення обсягів видатків за програмою 3511030 "Резервний фонд".

Оскільки відповідач у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов`язань не виконав та не сплатив кошти за виконані роботи у визначений Договорами строк, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 98 225,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Орлівського психоневрологічного інтернату (, вул. Світла, 3, с. Дачне, Корюківський район, Чернігівська область, 15332) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоро» (, вул. Центральна, 5 (Будбаза), м. Славутич, Київська область, 07101) 98 225,00 грн заборгованості за виконані роботи та 2 481,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун