ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року

м. Київ

cправа № 5026/886/2012

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранець О. М. - головуючий, Кролевець О. А., Студенець В. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма МІГ»

на ухвалу Господарського суду Черкаської області

у складі судді Довганя К. І.

від 03.12.2021

та на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Мальченко А. О., Чорногуза М. Г., Агрикової О. В.

від 08.06.2022

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Черкаської філії Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма МІГ»

про стягнення 715 488,03 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про заміну сторони виконавчого провадження

Господарський суд Черкаської області рішенням від 17.07.2012 у справі №5026/886/2012 повністю задовольнив позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Черкаської філії Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (далі - Банк) до ТОВ «Фірма МІГ» та стягнув з відповідача кошти в розмірі 729 797,00 грн: 700 000 грн основного боргу, 15 488,03 грн відсотків за користування кредитом у зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору від 25.06.2007 №35-2007 та 14 309,76 грн судового збору.

15.08.2012 на виконання зазначеного рішення Господарський суд Черкаської області видав наказ № 02/5026/886/2012. На підставі вказаного наказу 09.04.2015 відкрито виконавче провадження № 47223526, в якому Банк виступає стягувачем.

29.07.2020 ТОВ «Фірма «Міг» отримало від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідь на своє звернення. У листі вказано, що 22.03.2019 право вимоги за кредитним договором від 25.06.2007 №35-2007 реалізовано на відкритих торгах (аукціоні) через електронну торгову систему «Рrоzоrrо. Продажі» у складі пулу активів Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (номер лоту: F10GL41929). Оголошення про проведення відкритих торгів (аукціону) було розміщено 27.02.2019 на офіційному сайті Фонду у розділі, присвяченому виведенню Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» з ринку. Переможцем цих торгів (аукціону) визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» (код за ). Відповідачу також було вказано, що ознайомитись з інформацією щодо проведення відкритих торгів (аукціону), у тому числі з Протоколом електронних торгів №UA-ЕА-2019-02-27-000125-b та укладеним договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, можна на сайті системи «Рrоzоrrо.Продажі», ввівши у поле пошуку номер лоту.

01.03.2021 до Господарського суду Черкаської області надійшла заява від Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», датована 12.02.2021, про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником на підставі статей 52, 334 Господарського процесуального кодексу України. Заявник просить здійснити заміну Банку на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс».

В обґрунтування заяви від 12.02.2021 вказав, що заявник та позивач у справі - Банк 15.04.2019 уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №308, відповідно до умов якого право грошової вимоги до відповідача у справі за кредитним договором від 25.06.2007 №35-2007 перейшло до заявника.

Договір №308 укладений на підставі проведених електронних торгів з реалізації активів банку, що складаються з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені із суб`єктами господарювання та фізичними особами та ін., що оформлено протоколом електронного аукціону від 22.03.2019 №UA-ЕА-2019-02-27-000125-b.

У додатку №1 до Договору №308 у реєстрі договорів, права вимог за якими відступаються та боржників за такими договорами, вказано боржника - ТОВ «Фірма Міг» (код 21389433) за кредитним договором №35-2007.

У заяві вказано, що вона містить такі додатки: 1) належним чином завірена копія протоколу електронних торгів №UA-ЕА-2019-02-27-000125-b від 22.03.2019; 2) належним чином завірена копія платіжного доручення №603 від 10.04.2019; 3) належним чином завірену копію Договору №308 від 15.04.2019; 4) належним чином завірену копію Додатку №1 - реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами, в рамках укладення Договору №308 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 15.04.2019; 5) належним чином завірена копія роздруківки з АСВП щодо стану ВП №47223526 від 12.02.2021; 6) постанова про відкриття ВП №47223526 від 10.04.2015 з АСВП; 7) належним чином завірена копія виписки з ЄДРПОУ щодо ТОВ «ФК «Депт «Фінанс»; 8) докази направлення заяви учасникам у справі.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та постанови суду апеляційної інстанції

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11.03.2021, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2021, замінено позивача Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» в особі Черкаської філії Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на його правонаступника за договірним зобов`язанням - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» та здійснено процесуальну заміну позивача у справі (сторони виконавчого провадження) - Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Черкаської філії Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на його правонаступника за договірним зобов`язанням - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» за наказом у справі № 5026/886/2012 від 15.08.2012.

Постановою Верхового Суду від 27.09.2021 ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.03.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 у справі № 5026/886/2012 скасовано. Справу №5026/886/2012 направлено до Господарського суду Черкаської області на новий розгляд.

Підставою для скасування оскаржених у справі судових рішень стало те, що суди попередніх інстанцій ухвалили рішення на підставі недопустимих доказів у справі. Подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» компанією додатки до заяви про заміну сторони її правонаступником - копії відповідних документів не відповідають вимогам щодо порядку засвідчення копій документів, оскільки не містять відповідних реквізитів: слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

За наслідками нового розгляду справи № 5026/886/2012 Господарський суд Черкаської області постановив ухвалу від 03.12.2021, якою заяву ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» від 12.02.2012 № 01-02/554 про заміну сторони її правонаступником задовольнив повністю. Замінив позивача/стягувача - Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» в особі Черкаської філії Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на його правонаступника за договірним зобов`язанням - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» за наказом у справі № 5026/886/2012 від 15.08.2012.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 ухвалу Господарського суду Черкаської області від 03.12.2021 у справі № 5026/886/2012 залишено без змін.

Рішення судів мотивовані тим, що заявник на час розгляду заяви, подав додатки до неї, які є завірені належним чином, і сумніви у їх неналежності у суду відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма МІГ» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 03.12.2021 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 у справі № 5026/886/2012, у якій просило їх скасувати у задоволенні заяви про заміну сторони її правонаступником відмовити

Касаційна скарга подана на підставі абзацу 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення скаржник зазначив про те, що судові рішення прийняті з порушенням норм процесуального права, закріплених в статях 52, 74, 77, 91, 96, 316, 334 Господарського процесуального кодексу України. Подані заявником документи не відповідають вимогам для засвідчених копій документів, а, отже, вказаною заявою не виконані вказівки Верховного Суду, відтак письмових доказів в підтвердження переходу права вимоги в матеріалах справи немає.

Правом подати відзив на касаційну скаргу учасники справи не скористалися, що не перешкоджає касаційному перегляду судових рішень.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

Спір стосується підтвердження факту відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги до боржника для здійснення заміни кредитора у справі (процесуального правонаступництва).

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Заміна сторони виконавчого провадження регулюється статтями 52, 334 Господарського процесуального кодексу України та статтею 15 Закону «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно зі статтею 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частина 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з вимогами законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу (постанова Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №334/6972/17).

Відповідно до статей 52, 334 Господарського процесуального кодексу України про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, зокрема заінтересована сторона подає до суду відповідну заяву.

Для підтвердження факту відступлення права вимоги, заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора.

Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18 та від 21.07.2021 у справі №334/6972/17.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 77 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Частинами 1 та 2 статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частини 1 та 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України).

Порядок засвідчення копій документів, станом на момент подання Фінансовою компанією заяви, був визначений п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55 «ДСТУ 4163-2003», відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Верховний Суд у постанові від 27.09.2021, направляючи справу № 5026/886/2012 на новий розгляд до суду першої інстанції, зазначив, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» додатки до заяви про заміну сторони її правонаступником - копії відповідних документів не відповідають вказаним вимогам, оскільки не містять відповідних реквізитів: слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, фактично до заяви додані звичайні ксерокопії документів, не засвідчені жодним чином, а тому суди попередніх інстанцій ухвалили рішення на підставі недопустимих доказів у справі.

Під час нового розгляду суд першої інстанції встановив, що 17.11.2021 заявник подав до суду засвідчені копії письмових доказів, які було додані до заяви про заміну сторони її правонаступником від 12.02.2021, а саме:

- протоколу електронних торгів №UА-ЕА-2019-02-27-000125-b від 22.03.2019;

- платіжного доручення №603 від 10.04.2019;

- договору №308 від 15.04.2019 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги;

- додатку №1 - реєстру договорів, права вимоги, за якими відступаються та боржників за такими договорами, в рамках укладення Договору №308 від про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 15.04.2019;

- виписки з ЄДРПОУ щодо ТОВ «ФК «Депт Фінанс».

Подані Фінансовою компанією додатки до заяви про заміну сторони її правонаступником визнані судом такими, що відповідають вимогам щодо їх засвідчення, так як містять відповідні реквізити: «Згідно з оригіналом», назву посади, особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дату засвідчення копії, і сумніви у їх неналежності у суду відсутні.

Апеляційний господарський суд погодився з висновками суду першої інстанції та зазначив, що твердження апелянта про невідповідність засвідчення копій документів пункту 5.26 Національного стандарту України, чинного з 01.09.2021, є проявом надмірного формалізму. Деякі неточності у засвідченні заявником копій документів не означає, що відповідні докази є неналежними та недопустимими. Подане заявником платіжне доручення від 10.04.2019 № 603 є електронним доказом в паперовому вигляді, оригінал якого міститься в системі Клієнт-банк, а, відтак, обґрунтовано прийняте судом як належний та допустимий доказ, що не суперечить частині 3 статті 96 Господарського процесуального кодексу України .

У касаційній скарзі відповідач наводить заперечення аналогічні тим, що ним зазначались раніше, а саме, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» додатки до заяви про заміну сторони її правонаступником не є належними доказами у справі, оскільки не відповідають вимогам для засвідчених копій документів. Також зазначає про те, що платіжне доручення від 10.04.2019 № 603 не є письмовим доказом, а тому у справі відсутній платіжний документ на підтвердження розрахунку за відступлене право вимоги, що виключає можливість підтвердити перехід прав кредитора ПАТ «Брокбізнесбанк» до ТОВ «ФК «Дент Фінанс» .

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд зазначає, що у матеріалах справи наявні копії протоколу електронних торгів №UА-ЕА-2019-02-27-000125-b від 22.03.2019, платіжного доручення №603 від 10.04.2019, договору №308 від 15.04.2019 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, додатку №1 - реєстру договорів, права вимоги, за якими відступаються та боржників за такими договорами, в рамках укладення Договору №308 від про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 15.04.2019, виписки з ЄДРПОУ щодо ТОВ «ФК «Депт Фінанс», з відмітками про їх засвідчення, які складаються зі слів: «З оригіналом згідно», Генеральний директор ТОВ ФК «Депт Фінанс» Коренєв С.О., підпис, 16.11.2021, а також засвідчені печаткою ТОВ ФК «Депт Фінанс», що відповідає вимогам Національного стандарту України, щодо засвідчення копій документів.

Щодо доводів касаційної скарги про те, що платіжне доручення від 10.04.2019 № 603 не є письмовим доказом, а тому не підтверджує перехід прав кредитора ПАТ «Брокбізнесбанк» до ТОВ «ФК «Дент Фінанс», то слід зазначити таке.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі № 914/1003/21 викладено таку правову позицію:

« 67. Відповідно до частини першої статті 96 Господарського процесуального кодексу України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

68. На відміну від електронного документа, електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Таким чином, повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою, є електронним доказом.

69. У частині другій статті 96 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. У частині третій зазначеної статті встановлено, що учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

70. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, в якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 Господарського процесуального кодексу України), який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України). Таким чином, подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу (такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 922/51/20, від 14.12.2021 у справі № 910/17662/19).

71. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (частини п`ята, шоста статті 96 Господарського процесуального кодексу України)».

Отже, висновки суду апеляційної інстанції, що подане заявником платіжне доручення від 10.04.2019 № 603 є електронним доказом в паперовому вигляді, оригінал якого міститься в системі Клієнт-банк, а, відтак, обґрунтовано прийняте судом як належний та допустимий доказ, що не суперечить частині 3 статті 96 Господарського процесуального кодексу України, є правильними.

Зазначене дає підстави для висновку про те, що суди попередніх інстанцій виконали вимоги постанови Верховного Суду від 27.09.2021 у цій справі та ухвалили рішення на підставі належних доказів, якими засвідчено факт набуття прав вимоги за кредитним договором.

Відповідно дійшли правильного висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» про заміну стягувача Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» в особі Черкаської філії публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на його правонаступника за договірним зобов`язанням - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» за наказом у справі № 5026/886/2012 від 15.08.2012 підлягає задоволенню.

Скаржником зазначені висновки судів попередніх інстанцій не спростовані.

Доводи скаржника фактично зводяться до необхідності переоцінки наявних у матеріалах справи доказів, що виходить за межі повноважень Верховного Суду, оскільки відповідно до частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене Верховний Суд у вважає не підтвердженими доводи скаржника щодо порушення норм процесуального права в частині встановлення обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Висновки Верховного Суду

За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що ухвала місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені із додержанням норм процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування з підстав, викладених у касаційній скарзі немає.

Судові витрати

З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «МІГ» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 03.12.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 у справі № 5026/886/2012 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Кролевець

В. Студенець