ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" жовтня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/617/22

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія"

до відповідача Комунального підприємства "Здолбунівське" Здолбунівської міської ради

про стягнення заборгованості в сумі 369 470 грн. 18 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Мельник Олена Петрівна (в залі суду);

Від відповідача: Войтюк Тетяна Леонідівна (в залі суду).

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

22 серпня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Комунального підприємства "Здолбунівське" Здолбунівської міської ради (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 369 470 грн. 18 коп.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем неналежним чином виконано умови договорів № 480031210 від 02 березня 2021 року, № 40031600 від 22 березня 2021 року, № 7097-ВЦ від 25 січня 2021 року про поястачання електричної енергії споживачу.

Позивач зазначає, що відповідач несвоєчасно виконав свої зобов`язання по оплаті за поставлену електричну енергію у визначений договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання. За твердженням позивача, за несвоєчасне виконання зобов`язань з оплати поставленої електричної енергії у відповідача виник перед позивачем борг в сумі 369 470 грн. 18 коп., з якої 281 053 грн. 97 коп. основного боргу, 44 706 грн. 05 коп. пені, 39 568 грн. 38 інфляційних втрат, 4 141 грн. 78 коп. 3% річних.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на ст.ст. 20, 173-175, 193, 216-218, 230, 231, 264 - 265 ГК України, ст. ст. 11-16, 258, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629, 655, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 4,12,20,42,46,162-164,171,172,176,247 ГПК України.

В судовому засіданні 04 жовтня 2022 року представник позивача позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав та просив суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Відповідач у свою чергу заперечує позовні вимоги та подав до суду відзив на позовну заяву, в якому останній проти частини задоволення позовних вимог.

У відзиві на позовну заяву відповідача не заперечує проти факту виникнення основної суми заборгованості та взнає останню, однак відповідач просить суд зменшити розмір нара

В судовому засіданні 04 жовтня 2022 року представник відповідача позовні вимоги визнав частково з підстав наведених у відзив на позовну заяву, просив суд зменшити розмір нарахованої пені, 3% річних та інфляційних втрат..

Заяви та клопотання у справі.

15 вересня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача в порядку ст. 165 ГПК України надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги заперечує частково.

21 вересня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача в порядку ст. 166 ГПК України надійшла відповідь на відзив відповідача, в якому останній спростовує доводи викладені відповідачем у відзиві та просить задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

04 жовтня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання, в якому останній просить суд здійснити розгляд справи у судовому засіданні 04 жовтня 2022 року без його участі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 918/617/22 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до Комунального підприємства "Здолбунівське" Здолбунівської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 369 470 грн. 18 коп., визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 19 вересня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19 вересня 2022 року закрити підготовче провадження по розгляду позовної заяви у справі № 918/617/22 за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до відповідача Комунального підприємства "Здолбунівське" Здолбунівської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 369 470 грн. 18 коп. та призначено розгляд справи № 918/617/22 до судового розгляду по суті на 04 жовтня 2022 року.

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення, висновок суду та джерела права й акти їх застосування.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

02 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (далі - постачальник), яке діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу (постанова НКРЕКП № 429 від 14 червня 2018 року) та Комунальним підприємством "Здолбунівське" Зболбунівської міської ради (далі - споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 48003210, згідно заяви приєднання об`єкти постачання електричної енергії, будівлі адмінкорпусу.

22 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія", яке діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу (постанова НКРЕКП № 429 від 14 червня 2018 року) та Комунальним підприємством "Здолбунівське" Зболбунівської міської ради укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 480031600 згідно заяви приєднання об єкти постачання електричної енергії, вуличне освітлення).

Відповідно до п. 1.1., 1.2. договорів - цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії споживачам постачальником та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 та є однаковими для всіх споживачів.

Відповідно до пункту 2.1 договорів за цим договором постачальник продає електричну енергію, а споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору (пункт 5.1 договору).

Пунктом 13.1 договорів передбачено, цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні.

Спосіб визначення ціни за електричну енергію, відповідно до пункту 5.2. договорів, зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

Ціна на електричну енергію, відповідно до пункту 5.3. договорів, визначається постачальником у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором.

Положеннями пункту 13 розділу 17 "Прикінцеві та перехідні положення" закону передбачено, що тариф на послуги постачальника універсальних послуг встановлюється Регулятором відповідно до затвердженої ним методики.

Відповідно до пункту 1 комерційної пропозиції № 1.03/2 - РОЕК (позивач) для організацій та установ, які повністю чи частково фінансуються за рахунок бюджетних коштів, а також підприємств комунальної та державної форми власності, яка є додатком № 3 до договорів - (далі - комерційна пропозиція), постачання електричної енергії здійснюється за регульованими цінами (тарифами) на електричну енергію, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до пункту 5.8 договорів розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно пункту 5.9 договорів розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Відповідно до пункту 5.10 договорів, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Пунктом 6.2 договорів, серед іншого, сторони домовились, що споживач зобов`язується забезпечити своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Умовами комерційної пропозиції № 1.03/2 - РОЕК, зокрема, п.3.4 визначено здійснення оплати електричної енергії споживачем за фактично відпущену електричну енергією згідно до даних комерційного обліку. Оплата рахунків здійснюється не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим.

Згідно пункту 4.3 розділу IV Правил роздрібного ринку, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Функції адміністратора комерційного обліку, згідно п. 10 Правил роздрібного ринку, на роздрібному ринку електричної енергії виконує відповідний Оператор системи розподілу (далі - ОСР).

Тобто, розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем проводяться відповідно до переданих ОСР обсягів спожитої електричної енергії.

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію, постачальник згідно умов договору № 480031210 від 02 березня 2021 року сформував, на підставі даних комерційного обліку, згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної платіжні документи у паперовій формі, зокрема, за січень 2022 року, що підтверджується актом приймання - передачі електричної енергії за січень 2022 року ( акт № А -480031210/1/1 за січень 2022 року, актом звірки від 28 березня 2022 року, інформаційним листом ОСР позивача № 20-21/4504 від 21 червня 2022 року; згідно умов договору № 480031600 за січень 2022 року, сформував, на підставі даних комерційного обліку та виставив споживачу, згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної платіжні документи у паперовій формі, зокрема, за січень 2022 року, що підтверджується актом приймання - передачі електричної енергії за січень 2022 року акт № А -480031600/1/1 за січень 2022 року, актом звірки розрахунків від 28 березня 2022 року інформаційним листом ОСР позивача № 20-21/4504 від 21 червня 2022 року.

25 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія", яке діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу (постанова НКРЕКП № 429 від 14 червня 2018 року) та Комунальним підприємство "Здолбунівське" Здолбунівської міської ради укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 7094-ВЦ.

Згідно п.1.1 договору, цей договір про постачання електричної енергії споживачу встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу разом із супутніми послугами, що зумовлюють її постачання, в т. ч. послуги з передачі електричної енергії (далі - споживач) постачальником електричної енергії (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ).

Пунктом 3.1.8. ПРРЕЕ встановлено, що договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається (п. 3.1.9 ПРРЕЕ).

Відповідно до пункту 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі, передбачені умовами цього договору.

Споживач, згідно п. 5.1 договору, розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Відповідно до пункту 1 комерційної пропозиції, яка є додатком № 2 до договору - (далі - комерційна пропозиція), ціна за спожиту електричну енергію становить 1,539 та визначається відповідно до формули:

Ц (спож)m*=Цзак+Цп+Тпередача (грн./кВт.год без ПДВ),

де:

Ц зак - закупівельна ціна електричної енергії Постачальником для Споживача на ринках електричної енергії за розрахунковий період, грн/кВт*год;

Ц ц - ціна на послуги повязанні з постачанням електричної енергії споживачу, грн/кВт*год Т передача - тариф на послуги з передачі електричної енергії ПрАТ "НЕК Укренерго" (затверджується регулятором), грн.кВт*год без ПДВ., що розміщується на сайті постачальника;

Споживач здійснює оплату за фактично відпущену електричну енергію в розрахунковому періоді відповідно до даних комерційного обліку і наданих розрахунків за спожиту електричну енергію та Актів приймання-передачі електричної енергії (п. З комерційної пропозиції) не пізніше 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим (п. 4 комерційної пропозиції).

Враховуючи вказані норми, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію згідно умов договору позивач згідно умов договору 7094-ВЦ о/р № 489015902 сформував, на підставі даних комерційного обліку отриманих від ОСР за об`єктом відповідача та виставив споживач, згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної платіжні документи у паперовій формі, зокрема, за січень 2022 року, що підтверджується актом приймання - передачі електричної енергії за січень 2022 року акт № А-480031210/1/1 за січень 2022 року, актом звірки від 28 березня 2022 року, інформаційним листом ОСР позивача № 20-21/4504 від 21 червня 2022 року.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем порушено умови договорів в частині оплати, внаслідок чого за останнім виникла заборгованість по оплаті за спожиту електричну енергію за січень 2022 року в сумі - 281 053 грн. 97 коп.

В матеріалах справи відсутні докази оплати вказаної суми заборгованості відповідачем, однак останній не заперечує її нарахування.

Пунктом 6.2 договорів, серед іншого, сторони домовились, що споживач зобов`язується забезпечити своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно умов цього договору.

Пунктом 5.5.5 правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно умов договорів оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, зазначений у комерційній пропозиції.

Остаточний розрахунок за фактично спожиту електричну енергію здійснюється споживачем не пізніше 20, що слідує за розрахунковим (п. 4 комерційної пропозиції).

Відповідач не здійснив оплату вказаних вище сум у строки, які вказані у наданих для нього рахунках-фактурах, чим порушив умови договору.

У разі порушення споживачем, відповідно до пункту 6 комерційної пропозиції термінів оплати платежів, споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка дії на день прострочення, за кожен день прострочення, без обмеження періоду її нарахування, до дати повної оплати.

Згідно ст. 625 ЦК України сума заборгованості сплачується з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти пічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також судом взято до уваги положення чинного законодавства що регулюють порядок застосування забезпечення виконання зобов`язання у вигляді пені, а також відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Згідно з положеннями пункту 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як унормовано положеннями частини 2 статті 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтями 546, 549 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Враховуючи, що відповідач припустився прострочення внесення платежів, постачальником з урахуванням положень ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" позивачем здійснено нарахування пені, що складає 44 706 грн. 05 грн., 3% річних 4 141 грн. 78 коп. та інфляційних втрат 39 568 грн. 38 коп.

Суд, здійснивши власний розрахунок за допомогою системи комплексного інформаційного забезпечення LIGA360 встановив, що позивачем вірно нараховано суму пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Отже, за результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача. на загальну суму 369 470 грн. 18 коп., тому, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованої позивачем пені, 3% річних на інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому за положенням ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Наприклад, такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 Цивільного кодексу України. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Крім цього, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Суд зазначає, що нараховані позивачем суми штрафу, пені, інфляційних втрат та 3% річних не є надмірно великими з урахуванням суми основної заборгованості яка утворилась, та є справедливою компенсацією за несвоєчасне виконання відповідачем договірного зобов`язання з оплати за продану електричну енергію.

Відтак, виходячи з вищевикладеного та враховуючи специфіку відносин, які існують на ринку електричної енергії в Україні, клопотання відповідача щодо зменшення розміру пені, штрафу та 3 % річних є необґрунтованим.

Порушені права та інтереси позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дана справа, яка пов`язана з виконанням правочинів в господарській діяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Невиконання відповідачем зобов`язання в укладених з позивачем правочину порушило інтереси останнього, які полягають у несвоєчасному отриманні оплати за поставлену електричну енергію та обумовлює настання передбачених цим правочином та законом правових наслідків у вигляді стягнення основної суми заборгованості та штрафних санкцій, відтак позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем по справі у якості судових витрат заявлено сплату судового збору в розмірі 5 542 грн. 05 коп.

У зв`язку із задоволенням позову, та враховуючи, що в результаті неправильних дій відповідача, які призвели до необхідності позивача звертатись до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 5 542 грн. 05 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Здолбунівське" Здолбунівської міської ради (35705, м. Здолбунів, вул. Коротка, 9, код. 37992989) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71-б, код. 42101003) 281 053 (двісті вісімдесят одна тисяча п`ятдесят три) грн. 97 коп. основної заборгованості, 44 706 (сорок чотири тисячі сімсот шість) грн. 05 коп. пені, 4 141 (чотири тисяч сто сорок один) грн. 78 коп. 3% річних, 39 568 (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн. 38 коп. інфляційних втрат та 5 542 (п`ять тисяч п`ятсот сорок два) грн. 05 коп. судового збору

3. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17 жовтня 2022 року.

Суддя Войтюк В.Р.