ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03.10.2022м. ДніпроСправа № 904/9421/21
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.
за участю секретаря судового засідання Попової Я.В.
позивача: Червона Т.М. - адвокат;
відповідача: Тищенко Т.А. - адвокат
розглянув у відкритому судовому засіданні
заяву Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство", м. Дніпро
про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу
у справі за позовом Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство", м. Дніпро
до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2022 у справі №904/9421/21 задоволено позовні вимоги Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство" до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про скасування рішення комісії, оформленого протоколом № 10-1 від 05.10.2021 з розгляду акта про порушення №33527 від 28.09.2021; скасовано рішення комісії Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" від 05.10.2021, оформлене протоколом № 10-1 від 05.10.2021 з розгляду акта про порушення № 33527 від 28.09.2021 та стягнуто з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на користь Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство" судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Під час ухвалення рішення витрати на професійну правничу допомогу судом не розподілялися з огляду на заяву позивача, зроблену до початку судових дебатів, про надання доказів після ухвалення рішення відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

23.09.2022 від представника позивача адвоката Червоної Т.М. надійшла до суду надіслана 19.09.2022 через поштове відділення зв`язку заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

У поданій заяві представник позивача просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з відповідача на користь Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство" 2270,00 грн судового збору та судові витрати на правничу допомогу в сумі 60000,00 грн.

Ухвалою суду від 26.09.2022 подану позивачем заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду в судовому засіданні на 03.10.2022 та запропоновано відповідачу визначитися щодо подання до суду заперечення або клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Про відкриття судового провадження за вказаною заявою учасників справи повідомлено електронним засобом зв`язку.

Відповідач 03.10.2022 через канцелярію суду подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому відповідач наголошує на безпідставності вимог позивача про додаткове стягнення з відповідача судового збору в розмірі 2270,00 грн, надмірності та необґрунтованості вартості наданих послуг адвоката, а також зазначає, що у договорі №01/20.10 про надання правничої допомоги від 20.10.2021 та додатковій угоді до нього від 20.10.2021 відсутній порядок обчислення адвокатського гонорару (як погодинна оплата або фіксований розмір).

На думку відповідача витрати позивача на правничу допомогу у сумі 60000,00 грн є неспівмірними з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідає критеріям реальності та необхідності таких витрат, розумності їх розміру. Відтак, стягнення цих витрат становить надмірний тягар для відповідача, суперечить принципу розподілу таких втрат.

З урахуванням наведеного, відповідач вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню до 2000,00 грн.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Представник позивача адвокат Червона Т.М. також заявила про залишення без розгляду заяву в частині розподілу судового збору в сумі 2270,00 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, оцінивши докази у сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач на підтвердження факту понесення ним витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру надав наступні документи (в копіях): ордер на надання правничої допомоги серії АЕ № 1108602, виданий адвокатським бюро Шапарькова Дмитра "Вертіс", на надання адвокатом Червоною Т.М. правничої допомоги Виробничо-торгівельній корпорації "Дитинство"; свідоцтво про право Червоної Т.М. на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 2332 від 11.03.2015; договір про надання правничої допомоги № 01/20.10 від 20.10.2021 з додатковою угодою до нього від 20.10.2021; акт надання послуг № 2114/09 від 14.09.2022 на суму 60000,00 грн; платіжні доручення № 566 від 16.09.2022 на суму 10000,00 грн, № 495 від 28.01.2022 на суму 10000,00 грн, № 464 від 17.12.2021 на суму 10000,00 грн, № 438 від 05.11.2021 на суму 10000,00 грн ((а.с. 19 23 том 1; а.с. 85 - 89 том 2).

Відповідно до пункту 1.1 укладеного між позивачем (далі клієнт) та адвокатським бюро "Шапарькова Дмитра Євгеновича "Вертіс" (далі адвокатське бюро) договором про надання правничої допомоги № 01/20.10 від 20.10.2021 (далі договір) адвокатське бюро на підставі звернень клієнта, без обмеження повноважень, приймає на себе зобов`язання з надання, зокрема, наступної правничої допомоги:

- представляє у встановленому порядку інтереси клієнта в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, третейських судах і т. ін.;

- адвокати адвокатського бюро (виступаючи як захисники, представники потерплого, позивача, відповідача, третьої особи та ін.) здійснюють у встановленому законом порядку захист прав та законних інтересів клієнта у випадках, передбачених кримінальним процесуальним, цивільним процесуальним, господарським процесуальним законодавством, КАС України та законодавством про адміністративні правопорушення України;

- надає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у клієнта в процесі виконання цього договору;

- інформує клієнта на його запит про зміни в законодавстві, що стосуються надання правничої допомоги;

- клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором з усіма правами та повноваженнями, наданими клієнту як позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику, скаржнику, цивільному позивачу, цивільному відповідачу, потерпілому, підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, виправданому, власнику або володільцю майна/тимчасово вилученого майна, щодо якого вирішується/вирішено питання про накладення арешту, юридичній особі щодо якої здійснюється досудове розслідування без обмеження повноважень.

Розділом 4 договору визначений порядок здійснення розрахунків.

Так, згідно з пунктом 4.1 договору правничу допомогу, що надається адвокатським бюро, клієнт оплачує в гривнях у сумі, що обумовлена сторонами у відповідній додатковій угоді. До вартості правничої допомоги не включаються витрати, які несе адвокатське бюро у зв`язку з виконанням доручень клієнта.

Оплата за цим договором здійснюється не пізніше 20 числа поточного місяця, в якому надається правова допомога, на підставі рахунку, наданого адвокатським бюро. У випадку не здійснення клієнтом оплати до 20-го числа поточного місяця, в якому надається правнича допомога, надання правничої допомоги у поточному місяці призупиняється до моменту погашення заборгованості (пункт 4.2 договору).

Пунктом 4.3 договору передбачено, що при розрахунку вартості правничої допомоги, вказаної в пункті 4.1 договору, враховується час, витрачений адвокатським бюро, її партнерами, співробітниками.

За результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро правничої допомоги та її вартість. Акт надсилається клієнту адвокатським бюро факсимільним зв`язком або поштою, електронною поштою. На письмову вимогу клієнта адвокатське бюро може надавати акти про надання правничої допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правничої допомоги із ідентифікацією (пункт 4.5 договору).

В акті сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість правничої допомоги. В цьому випадку сторони мають укласти додаткову угоду до цього договору (пункт 4.8 договору).

Цей договір укладено строком до 31.12.2022, який набирає чинності з моменту його підписання (пункт 7.1 договору)

Згідно з пунктом 1 додаткової угоди від 20.10.2021 до договору сторони визначили, що правничу допомогу, яка надається адвокатським бюро за цим договором, клієнт оплачує в гривнях у розмірі 60000,00 грн; вказана сума гонорару сплачується за надання клієнту послуг із формування правової позиції, підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів, а також представництво інтересів клієнта в Господарському суді Дніпропетровської області у спорі з АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" за наступним графіком: 12000,00 грн до 10.11.2021; 12000,00 до 10.12.2011; 12000,00 до 10.01.2022; 12000,00 до 10.02.2022; 12000,00 до 10.03.2022

Гонорар сплачується клієнтом у повному розмірі до 10.03.2022, з правом дострокової оплати (пункт 2 до додаткової угоди).

Отже, за змістом додаткової угоди до договору сторонами погоджений фіксований розмір правничої допомоги в сумі 60000,00 грн.

Актом про надання послуг сторони договору підтвердили надання адвокатським бюро клієнту (позивачу) правничої допомоги на суму 60000,00 грн.

Платіжними дорученнями № 566 від 16.09.2022 на суму 10000,00 грн, № 495 від 28.01.2022 на суму 10000,00 грн, № 464 від 17.12.2021 на суму 10000,00 грн, № 438 від 05.11.2021 на суму 10000,00 грн позивач оплатив вартість наданих адвокатським бюро послуг за договором частково в сумі 40000,00 грн.

Доказів оплати позивачем решти вартості послуг на суму 20000,00 грн, наданих адвокатським бюро згідно з актом за договором, на час розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення суду не надано. Втім, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України). Такий правовий висновок викладено також об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

За нормативними приписами пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 123 цього Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За обставинами справи докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подані позивачем до суду в межах передбаченого законом строку.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналізуючи заявлену позивачем до стягнення суму витрат на професійну правничу допомогу у контексті зазначених правових критеріїв, суд приймає до уваги також статтю 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

З огляду на викладене, оцінюючи обсяг наданих адвокатом послуг та їх вартість, з урахуванням законодавчих критеріїв визначення витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про непропорційність розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 60000,00 грн по відношенню до предмета спору.

За своєю категорією, враховуючи кількість сторін, предмет позову, обставини справи, обсяг доказів, ця справа не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію.

Відтак очевидно, що вартість послуг адвокатського бюро є завищеною. Прийнятною сумою за добросовісне надання адвокатом професійної правничої допомоги в межах цієї справи суд, приймаючи до уваги передбачені статтею 126 Господарського процесуального кодексу України критерії, вважає суму у розмірі 12000,00 грн, враховуючи при цьому наступні фактичні послуги адвоката: формування правової позиції та підготовки позовної заяви; складання клопотання про витребування доказів та заяви про зміну предмета позову; підготовка відповіді на відзив; складання заперечення на клопотання відповідача про призначення експертизи; участь у п`яти засіданнях суду: від 11.01.2022, 10.02.2022, 04.07.2022, 21.07.2022, 13.09.2022 (4 засідання в межах підготовчого провадження тривалістю від 11 до 33 хвилин, 1 засідання в межах розгляду справи по суті 25 хвилин).

Здійснюючи розподіл цих судових витрат, суд враховує також нормативні приписи частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої інші судові витрати (окрім судового збору), пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 грн покладаються на відповідача.

Заява представника позивача про залишення без розгляду заяви в частині ухвалення додаткового рішення про стягнення з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" судового збору у сумі 2270,00 грн підлягає задоволенню, оскільки згідно з частиною четвертою статті 14 Господарського процесуального кодексу України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а питання розподілу судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви вже вирішено судом під час ухвалення рішення від 13.09.2022.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву представника Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство" про залишення без розгляду заяви в частині стягнення з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" судового збору у сумі 2270,00 грн.

Залишити без розгляду заяву Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство" в частині стягнення з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" судового збору у сумі 2270,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (ідентифікаційний код 23359034; місцезнаходження: 49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, буд. 22) на користь Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство" (ідентифікаційний код 25534122; місцезнаходження: 49054, м. Дніпро, пр-т О. Поля, буд. 97) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12.10.2022.

Суддя І.І. Колісник