ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.10.2022м. СумиСправа № 920/336/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Кириченко-Шелест А.Г.,

Розглядається в порядку загального позовного провадження справа № 920/336/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Суми-Агро (вул. Гаврилка Михайла, 15, с. Рунівщина, Полтавський район, Полтавська область, 38730)

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю РОЗСОШІ (вул. Центральна, 81, с. Розсоші, Великописарівський район, Сумська область, 42813)

2) Охтирської районної державної адміністрації (, вул. Заводська, буд. 2, с. Чернеччина, Охтирський район, Сумська область, 42744)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про визнання незаконним та скасування рішення, припинення права оренди,

представники учасників справи:

від позивача не з`явився;

від першого відповідача Рибак Я.В.;

від другого відповідача не з`явився;

від третьої особи не з`явився.

УСТАНОВИВ:

Позивач подав позовну заяву (вх. № 1097/22 від 13.06.2022), в якій просить суд: визнати незаконним та скасувати рішення індексний № 22933577 від 29.12.2014, прийняте Великописарівською районною державною адміністрацією Сумської області про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 2,1394 га за кадастровим номером :12:009:0081, на підставі договору оренди землі б/н, укладеного між орендарем ТОВ РОЗСОШІ та орендодавцем ОСОБА_1 ; припинити за ТОВ РОЗСОШІ право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :12:009:0081 площею 2,1394 га, яка розташована на території Добрянської сільської ради.

Ухвалою від 22.06.2022 Господарський суд Сумської області відкрив провадження у справі № 920/336/22, призначив підготовче засідання з повідомленням сторін на 20.07.2022, 11:00; рекомендував учасникам справи брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відповідно до ст. 197 ГПК України; надав відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; надав позивачу семиденний строк для подання відповіді на відзив; надав відповідачам семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив; надав відповідачам семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Ухвалою від 24.06.2022 господарський суд задовольнив заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Розсоші (вх. № 1254 від 23.06.2022) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; забезпечив участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю Розсоші у судовому засіданні 20.07.2022 об 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення EasyCon.

Ухвалою від 28.06.2022 господарський суд задовольнив клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Суми-Агро" (вх. № 1305 від 28.06.2022) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; забезпечив участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Суми-Агро" у судовому засіданні 20.07.2022 об 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення EasyCon.

23.06.2022 перший відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 2643 від 23.06.2022), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що позивач не оспорює дійсність договору оренди землі, що укладений 17.12.2014 між ТОВ Розсоші та власником земельної ділянки ОСОБА_1 . Позивач не довів, що укладений між ним та власником земельної ділянки договір оренди стосується саме земельної ділянки з кадастровим номером :12:009:0081, площею 2,1394 га; жодного документу, що пов`язує земельну ділянку з кадастровим номером :12:009:0081 з землею за договором від 04.03.2008 позивачем не подано.

23.06.2022 перший відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності (вх. № 1247 від 23.06.2022), в якій зазначає, що позивач звернувся до суду з пропуском трирічного строку позовної даності та просить суд застосувати наслідки пропуску строку.

23.06.2022 перший відповідач подав клопотання (вх. № 1252 від 23.06.2022), в якому просить суд залучити до участі у справі, як третю особу яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), оскільки рішення у справі може вплинути на її права або обов`язки щодо однієї із сторін, як власника земельної ділянки за кадастровим номером :12:009:0081.

19.07.2022 позивач подав заперечення на заяву про застосування строків позовної давності (вх. № 3137/22 від 19.07.2022), в якому просить суд відмовити першому відповідачеві у застосуванні строків позовної давності, у зв`язку з відсутністю підстав для їх застосування. Позивач зазначає, що дізнався про порушене право у 2019 році, після здійснення інвентаризації орендованих земельних ділянок та обрав спосіб захисту шляхом подання скарги до Міністерства юстиції України. 27.12.2019 наказом № 4361/7 Міністерство юстиції України відмовило у задоволенні скарги позивача, а отже відлік строку позовної давності почався з моменту отримання даної відмови позивачем.

19.07.2022 позивач подав відповідь на відзив (вх. № 1550 від 19.07.2022), в якій заперечує щодо викладених обставин у відзиві на позовну заяву, просить суд поновити строк для подання відповіді на відзив, у зв`язку із військовими діями та їх наслідками за фактичним місцем знаходження позивача, прийняти до розгляду відповідь на відзив та задовольнити позовні вимоги. Позивач зазначає, що саме земельна ділянка за кадастровим номером :12:009:0081 була передана в оренду позивачеві у відповідності до договору оренди земельної ділянки (земельного паю) від 04.03.2008, про що є запис в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за 2008-2011 роки. Так під номером 44 вказано наступну інформацію: ОСОБА_2 ІНН НОМЕР_1 , договір № 48 від 03.11.2008 року 120090081 (останні цифри є кадастровим номером земельної ділянки). Позивач зазначає, що 04 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ Компанія Суми-Агро укладено договір оренди земельної ділянки (земельного паю), який зареєстрований у Великописарівському відділені Сумської регіональної філії ДП Центр ДЗК 03.11.2008 за № 48. Державна реєстрація договору оренди земельної ділянки (земельного паю) від 04.03.2008 проведена належним чином та у відповідності до чинного на той час законодавства; договір є укладеним, чинним та дійсним. Протягом дії договору товариство постійно користувалось земельною ділянкою та сплачувало орендну плату орендодавцю у період з 2008 року по 2014 рік включно. Жодних претензій щодо несплати орендної плати на адресу позивача від орендодавця не надходило. ТОВ Компанія Суми-Агро належним чином виконувало договір оренди земельної ділянки від 04.03.2008, а отже підстави для розірвання договору відсутні. Державним реєстратором Великописарівської районної державної адміністрації при проведенні державної реєстрації речового права ТОВ Розсоші на земельну ділянку за кадастровим номером :12:009:0081, площею 2,1394 га належним чином не перевірено наявність права оренди на зазначену ділянку ТОВ Компанія Суми-Агро, внаслідок чого неправомірно здійснено повторну реєстрацію права оренди.

У судовому засіданні 20.07.2022 господарський суд, враховуючи повідомлені представником позивача обставини, а також рекомендації Ради суддів України щодо продовження/поновлення строків під час воєнного стану, постановив протокольну ухвалу про продовження позивачу відповідно до ст. 119 ГПК України строку на подання відповіді на відзив, прийняття відповіді на відзив до розгляду.

Ухвалою від 20.07.2022 господарський суд: замінив відповідача у справі Великописарівську районну державну адміністрацію на її правонаступника Охтирську району державну адміністрацію; залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_1 ; зобов`язав позивача та першого відповідача надіслати заяви по суті справи Охтирській районній державній адміністрації та ОСОБА_1 , докази надсилання подати суду; встановив відповідачу Охтирській районній державній адміністрації п`ятнадцятиденний строк з дня отримання позовної заяви та ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву; встановив третій особі ОСОБА_1 п`ятнадцятиденний строк з дня отримання позовної заяви, відзиву на позовну заяву та ухвали суду для подання пояснень щодо позову та відзиву на позовну заяву; продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів; відклав підготовче засідання у справі з повідомленням сторін на 31.08.2022, 10:30; забезпечив участь представників позивача та першого відповідача у судовому засіданні 31.08.2022 о 10 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку (програмне забезпечення EasyCon).

26.07.2022 перший відповідач подав заперечення (вх. № 47 від 26.07.2022), в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що позивачем не доведено ідентичність земельних ділянок за договорами оренди землі з ТОВ Компанія Суми-Агро та ТОВ Розсоші. У зв`язку зі зміною власника землі (якщо буде доведена ідентичність земельних ділянок) договір є розірваним з моменту державної реєстрації права власності за іншою особо, бо жодна зі сторін не здійснювала кроків для його зміни. Позивачем не подано доказів на підтвердження виконання ним договору оренди в частині сплати орендної плати після 2014 року. Відповідач зазначає, що позивач міг дізнатися про порушення права ще 01.01.2016, з моменту надання відкритого доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. До заперечення відповідачем додані докази надсилання заяв по суті справи другому відповідачу та третій особі.

29.07.2022 позивач подав клопотання (вх. № 3284/22 від 29.07.2022), в якому на виконання вимог ухвали суду від 20.07.2022 просить долучити до матеріалів справи докази направлення позовної заяви з додатками другому відповідачу та третій особі.

17.08.2022 третя особа подала пояснення (вх. № 3678 від 17.08.2022), в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати трирічний строк позовної давності. Третя особа зазначає, що на момент укладення договору оренди землі з ТОВ Розсоші та станом на даний час ОСОБА_1 є єдиним власником земельної ділянки за кадастровим номером :12:009:0081. Після 2014 року представники позивача з будь-яких питань, що стосувалися спірної земельної ділянки до третьої особи не звертались, землю не обробляли. Третя особа зазначає, що між нею та ТОВ Розсоші договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером :12:009:0081 було укладено 17.12.2014; про перехід права власності на землю позивачу було відомо, відомості про існування оскаржуваного рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно були у вільному доступі, внаслідок чого позивач мав можливість вчасно звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою від 31.08.2022 господарський суд закрив підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні з повідомленням сторін на 19.09.2022, 10:00; забезпечив участь представників позивача та першого відповідача у судовому засіданні 19.09.2022 о 10 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку (програмне забезпечення EasyCon).

У судовому засіданні 19.09.2022, за участю представника першого відповідача, суд постановив протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи по суті на 05.10.2022, 10-00; протокольну ухвалу про забезпечення участі представників позивача та першого відповідача у судовому засіданні 05.10.2022 о 10 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС; повідомлення позивача, другого відповідача та третьої особи про дату, час та місце судового засідання в порядку ст. 120 ГПК України.

Перший відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач просить суд розглянути справу по суті за наявними матеріалами без участі представника.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

4 березня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки (земельного паю), за умовами якого в оренду позивачу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передається земельна ділянка на території Добрянської сільської ради, загальною площею 2,139 га, що належить ОСОБА_2 відповідно до державного акта № 023712.

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації договору за актом приймання-передачі (п. 18 договору). Орендна плата сплачується орендарем у розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (натуроплатою 70% та послугами 30%) у строк до 01.01. наступного року (п. 7,10 договору).

Договір укладено на 25 років з дня набрання ним чинності. Договір набуває чинності після підписання його сторонами та державної реєстрації (п. 6, 42 договору).

Договір оренди земельної ділянки (земельного паю) від 04.03.2008 зареєстрований у Великописарівському відділенні Сумської регіональної філії ДП Центрі ДЗК, про що у Державному реєстрі земель 03.11.2008 зроблено запис за № 48.

17.12.2014 між ОСОБА_1 та першим відповідачем укладений договір оренди землі № 14, за умовами якого першому відповідачу в строкове платне користування передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер :12:009:0082 та кадастровий номер :12:009:0081, загальною площею 4,2788 га, які знаходяться на території Добрянської сільської ради. Договір укладено строком на 10 років з моменту державної реєстрації права оренди.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 20.10.2017 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 2,1394 га кадастровий номер :12:009:0081 за ОСОБА_1 .

Право оренди першого відповідача на спірну земельну ділянку зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстрація іншого речового права) 29.12.2014. Підстава для державної реєстрації договір оренди землі № 14 від 17.12.2014; підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 37684228 від 21.10.2017; номер запису про інше речове право 22933577; державний реєстратор Гавриленко Микола Васильович, Великописарівська районна державна адміністрація Сумської області.

Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимоги ТОВ Компанія Суми-Агро про визнання незаконним та скасування рішення, прийнятого державним реєстратором Великописарівської районної державної адміністрації про реєстрацію права оренди на земельну ділянку площею 2,1394 га, за кадастровим номером :12:009:0081, на підставі договору оренди землі, укладеного між орендарем ТОВ Розсоші та орендодавцем ОСОБА_1 ; припинення за ТОВ Розсоші право оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на час прийняття оскаржуваного рішення, через неналежне виконання державним реєстратором обов`язків під час розгляду заяви першого відповідача про державну реєстрацію права користування та реєстрації такого права, факт існування реєстрації права позивача на користування спірною земельною ділянкою залишився поза увагою, що призвело до подвійної державної реєстрації. Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну земельну ділянку суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно, є порушенням чинного законодавства та інтересів позивача, за яким право оренди зареєстроване первинно та не припинялося.

Посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного суду від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 позивач зазначає, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

При цьому позивач вказує на відсутність порушення права оренди позивача з боку орендодавця третьої особи, відсутність підстав для наявності спору між позивачем та власником земельної ділянки ОСОБА_1 .

У статті 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

За змістом частини 1 статті 18 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це інститут права, який має на меті розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК.

Так, за частиною 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці (пункт 6); справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем (пункт 10); інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (пункт 15).

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18).

Водночас, за змістом частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на землю, реєстрації або обліку прав на землю, яка (права на яку) є предметом спору, сторонами яких є юридичні особи та фізичні особи-підприємці, розглядаються в порядку господарського судочинства, а інші - за правилами цивільного судочинства.

Загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи, що виникають із земельних правовідносин, за винятком тих, розгляд яких визначено в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі, як правило, є фізична особа).

Разом із цим критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Визначаючи юрисдикцію спору, необхідно зважати як на суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, так і на відповідний суб`єктний склад учасників у цій справі.

Позивач у позовній заяві зазначає, що є орендарем земельної ділянки кадастровий номер :12:009:0081 на підставі чинного діючого договору від 4 березня 2008 року, укладеного між ним та ОСОБА_2 , спадкоємицею якого є ОСОБА_1 - фізична особа, власник земельної ділянки; у червні 2019 року дізнався про реєстрацію 29.12.2014 права оренди стосовно цієї земельної ділянки за першим відповідачем на підставі договору оренди землі, укладеного між орендарем ТОВ Розсоші та орендодавцем ОСОБА_1 .

Тобто, спір у цій справі виник внаслідок незаконної, на думку позивача, реєстрації державним реєстратором права оренди за іншим орендарем (першим відповідачем), на той час як правовідносини на підставі договору оренди між позивачем і фізичною особою (власником орендованої земельної ділянки), яка у цій справі є третьою особою, на відповідну дату реєстрації права не припинилися.

З урахуванням зазначених обставин, спір виник із приводу порушення права позивача як орендаря внаслідок укладення договору оренди щодо спірної земельної ділянки її власником з іншим орендарем і пов`язаний з діями фізичної особи - власника земельної ділянки, яка є орендодавцем за договором оренди з різними орендарями.

Такий спір має розглядатися як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.

Тобто оспореним реєстраційним діям передує невирішений спір між учасниками орендних правовідносин про право цивільне, а саме про право на оренду конкретної земельної ділянки.

Цей спір стосується захисту цивільного права, зокрема випливає із договірних відносин, є приватноправовим і за суб`єктним складом має розглядатися за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки фізичної особи - власника земельної ділянки.

Неоспорювання позивачем дій третьої особи (власника земельної ділянки) не може бути підставою для розгляду спору господарськими судами, адже предмет спору безпосередньо стосується прав і обов`язків цієї фізичної особи і спір у позивача виник саме із власником земельної ділянки як орендодавцем.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.11.2019 у справі № 657/33/19.

Оскільки позивач оспорює рішення державного реєстратора, прийняте за наслідком укладення договору оренди власником земельної ділянки (третьою особою) та першим відповідачем, то предмет спору, як і результат його вирішення, безпосередньо стосується прав і обов`язків не тільки першого відповідача, а й фізичної особи - власника земельної ділянки.

Отже, належними сторонами справи у цьому спорі є позивач, перший відповідач і власник земельної ділянки, який є стороною (орендодавцем, власником) договору, укладеного із позивачем та першим відповідачем.

Доказів того, що фізична особа - власник земельної ділянки має статус підприємця матеріали справи не містять, у зв`язку з чим справа у цьому спорі не належить до юрисдикції господарських судів відповідно до пункту 6 частини 1 статті 20 ГПК України та має бути розглянута за правилами цивільного судочинства.

Вказаної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.11.2019 у справі № 920/40/19.

Отже, зважаючи на характер правовідносин у цій справі та суб`єктний склад, даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, у зв`язку з чим відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі.

Аналогічної правової позиції щодо наявності підстав для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України у подібних відносинах дотримується Верховний Суд у постанові від 14 січня 2020 року у справі № 922/808/19.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 231, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 920/336/22 закрити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складений 10.10.2022.

Суддя Д. В. Вдовенко