ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" жовтня 2022 р. Справа № 924/463/22

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., при секретарі судового засідання Шевчук І.А., розглянувши матеріали справи

за позовом фізичної особи - підприємця Рачковського Миколи Івановича м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" с.Ганнопіль, Славутського району, Хмельницької області

про стягнення 67928,09 грн.

Представники сторін:

від позивача: Літвінов Р.О. - адвокат згідно ордеру

від відповідача: Кадигроб А.С. - адвокат згідно ордеру

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець Рачковський Микола Іванович м. Київ звернулося з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" с. Ганнопіль, Славутського району, Хмельницької області про стягнення 67928,09 грн., з яких 59760,00 грн. основного боргу відповідно до договору на надання інформаційних (консультаційних) послуг №15/0222 від 04.01.2022р., 7421,50 грн. інфляційних втрат та 746,59 грн. 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем обов`язку за надані послуги, отримані за договором на надання інформаційних (консультаційних) послуг №15/0222 від 04.01.2022р.. Як на правову підставу позову посилається на положення ст. ст. 11, 526, 530, 612, 629 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 15.07.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.08.2022р.

Ухвалою суду від 11.08.2022р. в підготовчому засіданні оголошено перерву до 29.08.2022р.

Ухвалою суду від 29.08.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу №924/463/22 до судового розгляду по суті на 19.09.2022р.

Ухвалою суду від 19.09.2022р. відкладено розгляд справи по суті на 06.10.2022р.

Відповідач на адресу суду подав відзив на позов в якому просить в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат відмовити, посилається на те, що 15.03.2022 року був прийнятий Закон України №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022 року, і який вже діяв на час подання позову представником позивача. Вказаним законом доповнювався розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, а саме до вказаного розділу був внесений п.18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступні обставини.

Між фізичною особою - підприємцем Рачковським Миколою Івановичем (далі - виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" (далі - замовник) 04 січня 2022 року укладено договір на надання інформаційних (консультаційних) послуг №15/0222, згідно з п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати йому у відповідності до умов даного договору, послуги, пов`язані з наданням кваліфікованих консультацій (спеціальної інформації) з питань, вказаних в п. 2.1 договору, а замовник зобов`язується прийняти належно надані послуги та оплатити їх.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що виконавець інформує (консультує) замовника з питань ведення сільськогосподарської діяльності в галузі рослинництва, а саме проведення передпосівної підготовки земельних ділянок під сільськогосподарські культури, проведення технологічних операцій таких як внесення засобів захисту рослин, внесення добрив глибокорозрихлювання, дискування, каткування, культивація, мальчування, оранка, посів, підживлення сільськогосподарських культур, збирання урожаю, крім того виконавець зобов`язується здійснювати контроль за виконанням вказаних робіт на земельних ділянках вказаних замовником, а також за такими допоміжними роботами (заправка техніки, перевезення вантажів, тощо), а також надавати інші послуги, вказані в актах наданих послуг (виконаних робіт).

У пункті 3.2.3 договору передбачений обов`язок замовника підписувати акти приймання - передачі наданих послуг протягом 5 календарних днів з дня їх отримання від виконавця. Оплачувати послуги, на умовах та в порядку зазначеному в розділі 4 даного договору.

Відповідно до п. 4.1 договору замовник виплачує виконавцю винагороду в розмірі 56000,00 (п`ятдесят шість тисяч гривень 00 коп.) в місяць без ПДВ.

За умовами п. 4.2 договору за додатково надані послуги здійснюється оплата згідно актів наданих послуг, які додатково погоджуються та підписуються сторонами.

Відповідно до п. 4.3 договору загальна сума договору складається з вартості наданих послуг, вказаних в актах приймання - передачі наданих послуг, підписаних сторонами.

Згідно з п. 5.1 договору замовник здійснює оплату за надані послуги протягом 5 (п`яти) календарних днів після підписання акту приймання-передачі наданих послуг за звітний місяць. За погодженням сторін замовник може здійснювати попередню оплату за послуги.

Пунктом 5.2 договору сторони визначили, що оплата здійснюється замовником в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця, вказаний в рахунку, що надається виконавцем замовнику.

Виконавець зобов`язується розпочати надання послуг з дати підписання договору і надавати їх до 31.12.2022р. (п. 6.1 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору приймання - передача наданих послуг здійснюється сторонами за актом приймання - передачі.

Згідно з п. 7.2 договору виконавець зобов`язаний за підсумками надання послуг за місяць скласти та передати на затвердження замовнику акт приймання - передачі наданих послуг за попередній місяць. Замовник протягом 5 (п`яти) календарних днів після отримання вказаного акту від виконавця зобов`язаний підписати його або надати свої зауваження. Після погодження обсягу наданих послуг за місяць шляхом підписання акту приймання-передачі наданих послуг замовник зобов`язаний оплатити надані послуги.

Інформація (консультування) може бути надана замовнику в усній, або письмовій формі, або надіслана засобами електронного зв`язку. (п. 7.3 договору).

Згідно п. 7.4 договору замовник має право вимагати надання звіту про надані послуги і рамках звітного місяця. Виконавець зобов`язаний надати такий звіт протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання відповідно вимоги замовника.

За умовами п. 8.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків по цьому договору сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством.

Відповідно до п. 9.2 договору договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 03.01.2023 року.

Договір підписано та скріплено відтисками печаток сторін.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу інформаційно - консультаційні послуги на загальну суму 59760,00 грн. з ПДВ, про що сторонами підписаний акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000002 від 27.01.2022р. на суму 3760,00 грн. та №ОУ-0000003 від 28.01.2022р на суму 56000,00 грн.. У актах вказано, що сторони одна до одної претензій не мають.

Позивач звертався до відповідача з листом від 30.05.2022, згідно з яким повідомляв про непогашену заборгованість за надані послуги за період 2019-2020 року на суму 1023207,00 грн., яку просив погасити у строк до 15.06.2022.

Вказаний лист надсилався відповідачу, що підтверджується поштовим описом, фіскальним чеком відділення поштового зв`язку та поштовою накладною №783 від 31.05.2022.

Враховуючи, що відповідач не розрахувався за надані послуги, позивач звернувся до суду із даним позовом в якому просить стягнути з відповідача 67928,09 грн., з яких 59760,00 грн. основного боргу відповідно до договору на надання інформаційних (консультаційних) послуг №15/0222 від 04.01.2022р., 7421,50 грн. інфляційних втрат та 746,59 грн. 3% річних.

На підтвердження відсутності оплати відповідачем отриманих послуг позивач надав в матеріали справи банківську виписку за період з 01.01.2022р. по 28.06.2022р..

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Суд встановив, що між сторонами укладено договір на надання інформаційних (консультаційних) послуг №15/0222, згідно з п. 1.1 якого позивач взяв на себе зобов`язання надавати відповідачу у відповідності до умов даного договору послуги, пов`язані з наданням кваліфікованих консультацій (спеціальної інформації) з питань, вказаних в п. 2.1 договору, а відповідач зобов`язався прийняти належно надані послуги та оплатити їх.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що позивач інформує (консультує) відповідача з питань ведення сільськогосподарської діяльності в галузі рослинництва, а саме проведення передпосівної підготовки земельних ділянок під сільськогосподарські культури, проведення технологічних операцій таких як внесення засобів захисту рослин, внесення добрив глибокорозрихлювання, дискування, каткування, культивація, мальчування, оранка, посів, підживлення сільськогосподарських культур, збирання урожаю, крім того виконавець зобов`язується здійснювати контроль за виконанням вказаних робіт на земельних ділянках замовника, а також за такими допоміжними роботами (заправка техніки, перевезення вантажів, тощо), а також надавати інші послуги, вказані в актах наданих послуг (виконаних робіт).

Відповідно до п. 7.1 договору приймання - передача наданих послуг здійснюється сторонами за актом приймання - передачі.

Суд встановив, що на виконання умов договору позивач надав відповідачу інформаційно-консультаційні послуги на загальну суму 59760,00 грн., що підтверджується підписаним між сторонами актами здачі - прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000002 від 27.01.2022р. на суму 3760,00 грн. та №ОУ-0000003 від 28.01.2022р на суму 56000,00 грн..

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У пункті 3.2.3 договору передбачений обов`язок відповідача оплачувати послуги, на умовах та в порядку зазначеному в розділі 4 даного договору.

За умовами п. 5.1 договору відповідач здійснює оплату за надані послуги протягом 5 (п`яти) календарних днів після підписання акту приймання-передачі наданих послуг за звітний місяць. За погодженням сторін замовник може здійснювати попередню оплату за послуги.

Пунктом 5.2 договору сторони визначили, що оплата здійснюється відповідачем в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача, вказаний в реквізитах до цього договору.

Положеннями ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що відповідач не розрахувався за отримані послуги, доказів протилежного матеріали справи не містять.

За таких обставин позивач обґрунтовано заявив до стягнення 59760,00 грн. заборгованості.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань з оплати наданих послуг, позивач просить стягнути 7421,50 грн. інфляційних втрат за період з лютого 2022 року по травень 2022 року та 746,59 грн. 3% річних, що розраховані за період з 01.02.2022р. по 03.07.2022р.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин між сторонами як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Норми ст. 625 ЦК України спрямовані в першу чергу на те, щоб внаслідок неправомірних дій боржника (прострочення) право власності кредитора не було порушене, оскільки внаслідок знецінення національної грошової одиниці купівельна спроможність коштів, які б кредитор міг одержати за належного виконання боржником своїх грошових зобов`язань, буде значно меншим, що має відповідно наслідком зменшення майнового блага кредитора.

Крім того, невиконання або неналежне виконання боржником свого грошового зобов`язання не може бути залишене без реагування та застосування до нього міри відповідальності, оскільки б це суперечило загальним засадам цивільного законодавства, якими є справедливість, добросовісність та розумність (ст. 3 Цивільного кодексу України).

Тому, оскільки застосування індексу інфляції до суми боргу фактично має на меті одержання кредитором того, на що він розраховував одержати у разі належного виконання боржником грошового зобов`язання, то стягнення 3% річних є тою мірою відповідальності, яку боржник зобов`язаний понести за неналежне виконання свого грошового зобов`язання.

Отже, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У розумінні положень ст. 625 ЦК України, кредитором є будь-яка особа, в якої наявне право грошової вимоги.

Відтак, з огляду на те, що відповідачем неналежним чином виконано його грошове зобов`язання перед позивачем з оплати поставленого товару нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат є правомірним.

Суд, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних, встановив правомірність та правильність таких нарахувань, а тому вимога про стягнення 7421,50 грн. інфляційних втрат та 746,59 грн. 3% річних підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Приймаючи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути на користь позивача 59760,00 грн. основної заборгованості, 7421,50 грн. інфляційних втрат та 746,59 грн. 3% річних.

При цьому судом не приймається до уваги посилання відповідача на п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, оскільки даним пунктом передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), тобто вказане стосується виконання грошових зобов`язань за договорами кредитування, а не господарських відносин, які є предметом розгляду у даній справі.

Згідно з ч. 9 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, в зв`язку із тим, що спір виник внаслідок порушення останнім своїх договірних зобов`язань.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи - підприємця Рачковського Миколи Івановича м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" с.Ганнопіль Славутського району Хмельницької області про стягнення 67928,09 грн. задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" (Хмельницька обл. Славутський р-н, с. Ганнопіль, вул. Миру, буд. 16, код 30929334) на користь фізичної особи - підприємця Рачковського Миколи Івановича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) - 59760,00 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят гривень 00 коп.) основної заборгованості, 7421,50 грн. (сім тисяч чотириста двадцять одна гривня 50 коп.) інфляційних втрат, 746,59 грн. (сімсот сорок шість гривень 59 коп.) 3% річних, 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 коп.) витрат на оплату судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення підписано та складено 17.10.2022р.

Суддя С.В. Гладій

Виготовлено в 3 примірниках:

1 - до справи,

2 - позивачу на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу (30030, Хмельницька обл., Славутський р-н, с. Ганнопіль, вул. Миру, буд. 16) рекомендованим