ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2022 року м.Дніпро Справа № 904/208/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач),

суддів Чередка А.Є., Кузнецова В.О.,

секретар судового засідання Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РИМ 2000" на додаткову ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2022 (прийняту суддею Красота О.І.) у справі №904/208/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробниче підприємство "КРОК", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РИМ 2000", м. Дніпро

про стягнення заборгованості 60 337,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви.

26.07.2022 Відповідач подав заяву про розподіл судових витрат в порядку ст. 130 ГПК України і просив суд поновити строк для подання цієї заяви, ухвалити додаткове рішення про стягнення з Позивача на користь Відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 86 020,48 грн.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Додатковою ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2022 у справі №904/208/22 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "РИМ 2000" про розподіл судових витрат - відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що заявляючи у відзиві на позов за № 7 від 03.03.2022 заяву в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, Відповідач посилався на Договір про надання правової допомоги № 1/22 від 18.02.2022, на підставі якого було видано ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АЕ № 1082408 від 18.02.2022 на керуючого Адвокатським бюро "Саєнко і партнери" Саєнка Івана Максимовича для підтвердження його повноважень, у той час, як до заяви про розподіл судових витрат подано документи на підтвердження надання витрат на правову допомогу за іншим договором, а саме Договором про надання професійної правової допомоги у господарському процесі № 1/22 від 22.01.2022. Будь-яких доказів стосовно виконання Договору про надання правової допомоги № 1/22 від 18.02.2022, на підставі якого було видано ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АЕ № 1082408 від 18.02.2022, Відповідачем (Заявником) суду не надано.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю "РИМ 2000" подало апеляційну скаргу на додаткову ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2022 у справі №904/208/22, в якій просить скасувати оскаржувану додаткову ухвалу і ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробниче підприємство "Крок" вартість судових витрат на професійну правову допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом Господарським судом Дніпропетровської області позовної заяви про стягнення заборгованості 86 020, 00 грн.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що в процесі підготовки відзиву (в порядку ст. 165 ГПК України) (вих. №7 від 03.03.2022) була допущена описка де зазначено, що Договір про надання професійної правової допомоги у господарському процесі № 1/22 укладено 18.02.2022, а не 22.01.2022. Аналогічну описку допущено і в процесі формування Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 18.02.2022. Посилання суду лише на відзив та Ордер на надання правничої (правової) допомоги від 18.02.2022, без врахування інших наданих Позивачем доказів в підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в своїй сукупності свідчать про недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

У відповідності приписів ч.5 ст. 126 ГПК України Позивач, не надав суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а надав заперечення (на заяву про розподіл судових витрат) від 08.08.2022.

Позивач не надав суду ні жодного доказу в доведення неспівмірності витрат, понесених Позивачем в процесі виконання умов Договору про надання професійної правової допомоги в господарському процесі №1/22 від 22 січня 2022 р., що свідчить про неспростовність, поданої Відповідачем Заяви про розподіл судових витрат за вих. №177 від 26.07.2022 р.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує. За доводами позивача, апелянт зазначає, що має місце описка, проте з цим не можна погодитися, оскільки дата укладення Договору про правову допомогу, а саме 18.02.2022 року указана не лише в ордері адвоката а і у Відзиві на позовну заяву.

Окрім того, провадження у справі № 904/208/22 було відкрито 31.01.2022 року. В той час як Відповідач надав до суду Договір про надання професійної правової допомоги у господарському процесі № 1/22 від 22.01.2022, який було укладено за 10 днів до відкриття провадження у справі. І до нього було надано детальний опис виконаних робіт в якому представник Відповідача витратив 8 годин 15 хвилин свого часу на надання правової допомоги.

Слід відмітити той факт, що ціна позову справи № 904/208/22 складає 59 675,81 грн. основної заборгованості та пені у розмірі 662,16 грн..

Однак, як вбачається з акту виконаних робіт від 22 липня 2022 року адвокатським бюро "Саєнко і партнери" у зв`язку із наданням правової допомоги ТОВ "РИМ2000" витрачено 58 год. 48 хв. часу. Вартість однієї години адвоката складає 1462,11 гривень. Відповідно до договору про надання правової допомоги № від 22 січня 2022 року № 1/22. Таким чином, сума витрат які ТОВ "РИМ2000" поніс на правничу допомогу складає 58 год. 48 хв. х 1462,11 гривень.= 85 972,206 грн..

Також позивач звертає увагу, що адвокатським бюро "Саєнко і партнери" включений вид робіт адвоката такий як телефоні розмови, набір тексту, створення електронної папки. Такі дії не можуть відноситися до надання правничої допомоги. Оскільки вони не відповідають критерію розумності. Окрім того, на сьогоднішній день ТОВ "РИМ2000" не сплачені витратити на правничу допомогу у розмірі 85 972,206 грн. які значно перевищують ціну позову даної справи.

Таким чином заявлені витрати ТОВ "РИМ2000" на правничу допомогу не відповідають критеріям розумності, співмірності в розумінні статей 126 та 129 ГПК України.

У ст. 130 ГПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат. Тобто стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу у разі закриття провадження у справі, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Проте, заявником не надано суду пояснень, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали; чи діяв позивач недобросовісно; чи пред`явив позивач необґрунтований позов; чи протидіяв він правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача тощо.

Відповідач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що надання правової допомоги веде свій відлік не з моменту прийняття господарським судом позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі 31.01.2022 р., а з моменту отримання відповідачем позовної заяви про стягнення заборгованості з додатками - 21.01.2022 р.

Чинна редакція ст. 126 ГПК України не поділяє витрачений адвокатом час на виконання відповідних робіт, на час складання процесуальних документів, на час участі в судових засіданнях, на час виконання технічної роботи щодо комп`ютерного набору різних документів, оформлення поштових конвертів, адміністрування, ведення телефонних перемовин, візування документів, посвідчення документів, моніторинг сайтів, перебування у відрядженні є часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, а тому належать до оплати.

З урахуванням визначеного сторонами погодинного порядку обчислення розміру вартості правової допомоги, розмір вартості наданої правової допомоги адвокатським бюро не залежить від ціни позову, а залежить від вартості об`єму витраченого адвокатом робочого часу.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2022 (колегія суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів: Мороза В.Ф., Кузнецова В.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РИМ 2000" на додаткову ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2022 у справі №904/208/22; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 13.10.2022 о 15:00 год.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Мороза В.Ф. 12.10.2022 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями за результатами якого для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Чередка А.Є., Кузнецова В.О.

В судовому засіданні 13.10.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробниче підприємство "КРОК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РИМ 2000" і просить суд стягнути борг за спожиту електроенергію згідно Договору № 07-20КР від 01.07.2020 у розмірі 59 675,81 грн., пеню у розмірі 662,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору № 07-20КР оренди нежилого приміщення від 01.07.2020 в частині оплати орендованого майна (відшкодування за спожиту електроенергії, утримання електричних мереж).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

15.03.2022 від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому він проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначає, що спірний Договір було розірвано за ініціативою Позивача, у зв`язку з чим Відповідачем було укладено договір оренди нежитлових приміщень з новим власником.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2022 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження; у зв`язку з відсутністю можливості для здійснення безпечного розгляду даної справи у відкритому засіданні з викликом учасників справи, до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії Російської Федерації проти України, про призначення справи до розгляду з визначенням дати часу та місця судового засідання сторони будуть повідомлені додатково.

Ухвалою суду від 22.06.2022 позовну заяву залишено без руху; встановлено Позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- вказати офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти Позивача, Відповідача;

- вказати юридичну та фактичну адреси Відповідача;

- надати опис вкладення з поіменним переліком документів, направлених на юридичну та/або фактичну адресу Відповідача;

- визначитись з вимогами щодо суми пені;

- надати період (з, до) розрахунку пені;

- надати належним чином засвідчені документи, які долучено до позовної заяви ("Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії);

- надати пояснення стосовно Експлікації приміщень виробничого будинку і Плану виробничого будинку та їх відношення до договірних відносин;

- надати пояснення та докази вартості Компенсації за обслуговування е/мереж за кількістю - 1 і за ціною (без ПДВ) 9 251,00 грн., яка включена до рахунку-фактури № СФ-0001681 від 01.12.2021 та акту № ОУ-2596 від 31.12.2021 здачі-прийняття робіт.

Ухвалу суду від 22.06.2022 отримано представником Позивача 29.06.2022, що підтверджується його особистим підписом в матеріалах справи. Таким чином, строк для усунення недоліків закінчився 04.07.2022.

Також, 29.06.2022 позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що позивач є власником електромереж і нові власники приміщень автоматично не становляться власниками мереж.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробниче підприємство "КРОК" залишено без розгляду, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви.

26.07.2022 Відповідач подав заяву про розподіл судових витрат в порядку ст. 130 ГПК України і просив суд поновити строк для подання цієї заяви, ухвалити додаткове рішення про стягнення з Позивача на користь Відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 86 020,48 грн.

Заява мотивована тим, що у зв`язку зі зверненням Відповідача за правовою допомогою, пов`язаною зі справою, включаючи підготовку до судового розгляду, збір доказів тощо, згідно з умовами Договору про надання професійної правової допомоги у господарському процесі № 1/22 від 22.01.2022 Відповідач поніс матеріальні витрати:

- на професійну правову допомогу адвоката, у т.ч. гонорару адвоката за правову допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду судом першої інстанції, збір доказів тощо;

- на компенсацію витрат адвоката, необхідних для надання правової допомоги, а саме поштові витрати.

У якості доказів надання адвокатом відповідачу юридичних послуг під час розгляду справи долучено до справи:

- Договір про надання професійної правової допомоги у господарському процесі № 1/22 від 22.01.2022 (а.с. 78-82);

- детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), витраченого часу адвокатом Саєнко Іваном Максимовичем, що здійснює адвокатську діяльність в організаційно-правовій формі Адвокатського бюро "Саєнко і партнери" на виконання умов Договору про надання професійної правової допомоги у господарському процесі № 1/22 від 22.01.2022 (за період часу з 21.01.2022 по 25.07.2022) (а.с. 83-88);

- акт виконаних робіт (наданих послуг), витраченого часу від 25.07.2022 на суму 85 972,48 грн. на виконання умов Договору про надання професійної правової допомоги у господарському процесі № 1/22 від 22.01.2022 (а.с. 89);

- рахунок на оплату № 8 від 28.07.2022 на суму 85 972,48 грн. (підстава для оплати - Договір № 1/22 від 22.01.2022) (а.с. 90);

- наказ № 2 Адвокатського бюро "Саєнко і партнери" "Про затвердження Розпорядження № 2 "Про "Порядок встановлення та обчислення базового розміру гонорару та доплат при погодинній формі винагороди (оплати) адвокатів, що здійснюють адвокатську діяльність в організаційно-правовій формі Адвокатського бюро "Саєнко і партнери" від 03.01.2022 (а.с. 93);

- розпорядження № 2 по Адвокатському бюро "Саєнко і партнери" "Про "Порядок встановлення та обчислення базового розміру гонорару та доплат при погодинній формі винагороди (оплати) адвокатів, що здійснюють адвокатську діяльність в організаційно-правовій формі Адвокатського бюро "Саєнко і партнери" від 03.01.2022 (а.с. 94-98);

- виписку з ЄДРПОУ щодо Адвокатського бюро "Саєнко і партнери" від 08.10.2021 (а.с. 99);

- довіреність від 18.02.2022 на уповноваження адвоката Саєнко І.М. (а.с. 100);

- цінний лист № 487 - відзив на позов на адресу Позивача (а.с. 91);

- цінний лист № 011 - відзив на позов на адресу суду (а.с. 92).

Попередньо відповідач у відзиві на позов за № 7 від 03.03.2022 у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України зробив заяву про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду буде подано заяву про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. До відзиву було надано ордер адвоката Саєнко І.М. на підставі договору від 18.02.2022 № 1/22.

Ухвалою суду від 29.07.2022 поновлено Відповідачу строк для подання заяви про розподіл судових витрат; призначено розгляд заяви Відповідача про розподіл судових витрат у судовому засіданні на 09.08.2022 о 14:00 год.

08.08.2022 Позивач подав заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в яких просив суд відмовити у її задоволенні у повному обсязі.

09.08.2022 представник Відповідача подав пояснення на заперечення Позивача, в яких просив суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з Позивача на користь Відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 86 020,48 грн.; у запереченнях Позивача відмовити у повному обсязі.

За наслідками розгляду вказаної заяви було прийнято оскаржувану ухвалу.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Частинами 11, 12, 13 статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету (ч. 2 ст. 226 ГПК України).

За положеннями статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

За своєю правовою природою залишення позову без розгляду є відмовою суду розглянути звернення особи про захист її порушеного права (позов) внаслідок визначених указаною статтею 227 ГПК України недоліків або дій цієї особи. Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення, при цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви. Особа може повторно звернутись до суду з такими ж вимогами.

Системний аналіз норм процесуального законодавства, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 129 та 130 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень саме частини п`ятої статті 130 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказана норма є спеціальною.

З викладеного убачається, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Тобто, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і у подальшому з залишенням позову без розгляду.

Отже, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Разом з тим, Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, відповідно до положень частини п`ятої статті 130 Господарського процесуального кодексу України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, останньому необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Обставини невиконання позивачем ухвали про залишення позову без руху в п`ятиденний термін, що стало підставою для залишення позову без розгляду самі по собі не свідчать про необґрунтованість дій позивача.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Однак, у поданій відповідачем заяві в порядку ч. 5 ст. 130 ГПК України останнім не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали. У свою чергу, колегією суддів апеляційного господарського суду також не встановлено недобросовісної поведінки позивача, умисної протидії швидкому розгляду спору чи мети порушити права відповідача затягуванням розгляду справи.

Не встановивши необґрунтованості дій позивача, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність вимоги щодо відшкодування понесених відповідачем витрат на правову допомогу та, відповідно, відсутність підстав для її задоволення.

Також, колегія суддів звертає увагу на невідповідність дат у документах поданих відповідачем, так у відзиві, ордері та довіреності на представництво (а.с. 40, 50, 100) зазначена дата 18.02.2022 та посилання на договір про надання професійної правової допомоги від 18.02.2022; тоді як сам договір про надання професійної правової допомоги (а.с. 78-82) датовано 22.01.2022.

Окрім того, сума заявлених витрат на професійну правничу допомогу 85 972,48 грн. не є співмірною зі складністю справи про стягнення боргу, ціною позову 60 337,97 грн. та часом, який можна було розумно витратити адвокату на виконання відповідних робіт у справі, враховуючи, що суд не розпочав розглядати її по суті, а сама справа не містить великої кількості матеріалів для вивчення.

Види правничої допомоги передбачені в ст.ст. 1, 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Не усі дії, визначені у детальному описі виконаних робіт можуть бути віднесені до правничої допомоги (створення електронної папки, набір та друк документів, їх засвідчення, направлення на електрону адресу документів, поїздки, телефонні розмови), а тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Таким чином, окрім того, що відповідачем не доведено необґрунтованості дій позивача, заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру і їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РИМ 2000" на додаткову ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2022 у справі №904/208/22 залишити без задоволення.

Додаткову ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2022 у справі №904/208/22 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.10.2022

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко

Суддя В.О. Кузнецов