ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2022 Справа № 904/1207/22

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Тараса РИМА,

за участю секретаря судового засідання Лілії БЕРНАЦЬКОЇ,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Міського комунального підприємства "Покровське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства" (далі Комунальне підприємство, Позивач),
до відповідача:фізичної особи підприємця Новицького Володимира Станіславовича (далі Підприємець, Відповідач),
про:стягнення 22'584,52 грн,
за участю представників:
позивача:Андрій МОТРОНЧУК, Руслана СУХИНА,
відповідача:Володимир РЕЙМЕР.
I. Процедури.

1. На розгляд Господарського суду Дніпропетровської області надійшов позов Комунального підприємства до Підприємця про стягнення 22'584,52 гривень. Ухвалою від 25.05.2022 зазначений суд передав справу для розгляду Господарському суду Львівської області за встановленою територіальною підсудністю.

2. Ухвалою від 04.07.2022 Господарський суд Львівської області залишив позов без руху.

3. Ухвалою від 11.07.2022 суд відкрив провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначив на 17.08.2022.

4. Рух справи відображено у попередніх ухвалах суду.

II. аргументи сторін.

Позиція позивача.

5. Позивач надає Відповідачеві послуги з водопостачання та водовідведення на підставі укладеного договору № 372 від 02.06.2008 на відпуск води із комунального водопроводу та приймання стоків у комунальну каналізацію.

6. Згідно з приписами законодавства та укладеного між сторонами договору Відповідач має обов`язок здійснювати своєчасну повірку лічильника спожитої води за власний рахунок. У разі невиконання Відповідачем цього обов`язку Позивач має право проводити розрахунок спожитої Відповідачем води за окремою процедурою за весь період від дня, наступного за закінченням місячного терміну повірки, до дня установки повіреного лічильника.

7. Відповідач повинен був провести повірку лічильника води до 08.08.2019. Натомість провів таку 27.08.2019. Позивача ж про таку повірку було повідомлено 11.06.2020. У зв`язку з цим Позивач 16.06.2020 здійснив перерахунок спожитої Відповідачем води з 08.08.2019 (день закінчення терміну дії міжповірочного інтервалу лічильника) до 27.08.2019 (день фактичної повірки лічильника). За вказаний період Відповідачу нараховано 16478,52 гривень.

8. Предметом позову є стягнення:

8.1. 16'478,52 грн основного боргу.

8.2. 986,00 грн пені.

8.3. 4'211,19 грн інфляційних втрат.

8.4. 908,80 грн 3% річних.

9. Підставою позову є порушення Відповідачем строку повірки лічильника води та договору на відпуск води із комунального водопроводу та прийняття стоків у комунальну каналізацію № 372 від 02.06.2008 в частині своєчасності оплати наданих послуг.

10. Попередній розрахунок судових витрат становить 2'481,00 грн витрат на оплату судового збору.

Заперечення Відповідача.

11. Позивач зловживає процесуальними правами, оскільки подав завідомо безпідставний позов. У зв`язку з цим Відповідач просить накласти на Позивача штраф.

12. Довіреність, видана у порядку передоручення представнику Комунального підприємства Мотрончуку А., не засвідчена нотаріально. Це суперечить частині 2 статті 245 Цивільного кодексу України. Отже, всі документи, подані представником Мотрончуком А., є неналежними та недопустимими доказами.

13. Повірка лічильника повинна була бути проведена до 08.08.2020, а не до 08.08.2019. Адже чинні станом на 08.08.2019 нормативно-правові акти встановлювали чотирирічний міжповірочний інтервал, а не трирічний як вважає Позивач. Зважаючи на це, Відповідач вчасно провів повірку лічильника.

14. Договір № 372 від 02.06.2008 на відпуск води із комунального водопроводу та приймання стоків у комунальну каналізацію втратив чинність у 2019 році на підставі пункту 3 Прикінцевих в перехідних положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

15. У договорі прізвище споживача вказано як "Новіцький", однак прізвище Позивача "Новицький".

16. У судовому засіданні 05.10.2022 Відповідач усно додатково надав такі заперечення:

16.1. Зацитував листи, яких немає у матеріалах справи.

16.2. Власником квартири, за якою надавались послуги водопостачання та водовідведення, є Відповідач як фізична особа, а не як фізична особа підприємець. Отже, на правовідносини з постачання та водовідведення за цим об`єктом поширюється режим фізичних осіб. А тому і справу належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

III. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

Обставини, які підлягають установленню.

17. З урахуванням аргументів сторін до предмету доказування у цій справі належать обставини, які підтверджують/спростовують виникнення між сторонами договірних відносин, наявність підстав для нарахування упродовж 08.08.2019-27.08.2019 вартості спожитої Відповідачем води за окремою процедурою. У разі наявності підстав для нарахування вартості води за окремою процедурою, суду належить перевірити підставність та правильність нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

18. Крім того, суд додатково повинен встановити чи зловживає Позивач процесуальними правами та чи належним чином підтверджені повноваження представника Позивача Мотрончука А.

Щодо можливого зловживання Позивачем процесуальними правами.

19. Частиною 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

20. Подання завідомо безпідставного позову означає, що позивач заздалегідь усвідомлював безпідставність свого позову та всупереч інтересам правосуддя, а також засадам судочинства, звернувся з таким позовом. Про це можуть свідчити дії позивача, які за своєю суттю та наслідками суперечать один одному. Штучність позову, серед іншого, може бути у разі подачі позову з метою перешкоджання іншому провадженню в іншій справі. Однак такий висновок не може ґрунтуватися лише на припущеннях. В іншому випадку висновок про те, що подання такого позову є зловживанням процесуальними правами, не буде переконливим, а отже, залишення позовної заяви без розгляду може розцінюватися як порушення права позивача на судовий захист.

21. Відповідач стверджує, що позов є завідомо безпідставний, за відсутності предмета спору. На думку Відповідача, Позивач пред`явив цей позов з метою помсти Відповідачу за опубліковані у ЗМІ критичні статті щодо діяльності Комунального підприємства та з метою заволодіти особистими коштами Відповідача.

22. Суд не погоджується з аргументами Відповідача щодо завідомої безпідставності позову та відсутності предмету спору.

23. Зокрема, предметом спору є стягнення коштів, нарахованих Відповідачу за порушення строку повірки лічильника води. При цьому, оцінюючи матеріали справи та нормативно-правові акти, суд погоджується з тим, що існують труднощі у визначенні міжповірочного інтервалу. І з цього приводу між сторонами є дійсний спір.

24. Право на звернення до суду гарантується. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому процесуальним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого його віднесено законом.

25. Реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання або оспорювання своїх прав або охоронюваних законом інтересів.

26. Суд перевіряє доводи позивача та залежно від встановленого вирішує питання про наявність або відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права або інтересу.

27. Суд звертає увагу Відповідача, що Позивач наділений правом захищати свої права і законні інтереси будь-яким наданим законом способом, який він вважає найбільш ефективним у конкретному процесі.

Щодо належного підтвердження повноважень представника Позивача.

28. Відповідно до частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

29. Згідно з пунктом 1 частини 1, частиною 3 та 8 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі, він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

30. Так, представник Позивача Мотрончук Андрій Петрович подавав заяви по суті справи в електронній формі, долучаючи до них довіреність, сформовану у системі "Електронний суд". Довіреність видана керівником Позивача Глущенком Віталієм Леонідовичем. У довіреності зазначено, що вона видана у порядку передоручення.

31. Аналізуючи зазначену довіреність, суд констатує, що насправді така видана не у порядку передоручення. Адже від імені юридичної особи довіреність видає її керівник чи інша уповноважена на це посадова особа. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (том 1, а. с. 88) Глущенко В. Л. є керівником Комунального підприємства, уповноваженим учиняти від імені юридичної особи дії, у тому числі підписувати договори тощо.

32. Таким чином, довіреність, видана від імені Комунального підприємства на ім`я Мотрончука Андрія Петровича, не потребує нотаріального засвідчення за правилами частини 2 статті 245 Цивільного кодексу України.

Виникнення між сторонами договірних відносин.

33. Сторони 02.06.2008 уклали договір на відпуск води з комунального водопроводу та прийняття стоків у комунальну каналізацію № 372 (далі Договір від 02.06.2008) (а. с. 10-11). Згідно з пунктом 1.1 Договору від 02.06.2008 його предметом є надання послуг водопостачання та водовідведення Комунальним підприємством та оплата наданих послуг Підприємцем.

34. Відповідно до пункту 11.4 Договору від 02.06.2008 він укладається на строк з 02.06.2008 по 31.12.2008, набирає чинності з дня його підписання та вважається таким, що щорічно продовжений, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією зі сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

35. При цьому суд не бере до уваги заперечення Відповідача, відображені в пункті 15 цього рішення. Адже Договір від 02.06.2008 містить правильний ідентифікаційний код Відповідача, а тому зазначення «Новіцький» суд трактує як помилку. Відповідач не довів, що у нього виникли правові відносини з Позивачем на підставі іншого договору.

36. Оскільки у матеріалах справи немає доказів того, що одна зі сторін заявляла про відмову від договору, такий пролонговувався.

37. Пунктом 2.1 Договору від 02.06.2008 встановлено, що облік води визначається за показниками водолічильника ЛК15х № 6448094.

Наявність підстав для нарахування за період 08.08.2019-27.08.2019 вартості спожитої Відповідачем води за окремою процедурою.

38. Частинами 1 та 2 статті 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначено, що у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

39. Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодичною повіркою засобів вимірювальної техніки визнається повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

40. Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Частина 3 цієї ж статті зобов`язує суб`єктів господарювання своєчасно з дотриманням установлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку. Частина ж 4 покладає на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки, відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду).

41. Відповідно до пункту 13 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193 "Про затвердження Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів" (у редакції, чинній станом на 08.08.2016) заявники зобов`язані подавати ЗВТ на періодичну повірку з дотриманням міжповірочних інтервалів, установлених Мінекономрозвитку.

42. Враховуючи ту обставину, що Відповідач є суб`єктом господарювання, він був зобов`язаний провести періодичну повірку встановленого лічильника води своєчасно та з дотриманням міжповірочного інтервалу.

43. Відповідно до пунктів 5.2.1 та 5.2.6 Договору від 02.06.2008 абонент зобов`язаний: суворо дотримуватись вимог Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України, рішень виконкому міської ради, а також рішень, затверджених сесією міської ради; за власний рахунок здійснювати придбання, установку і повірку розрахункових лічильників, які є на балансі абонента у відповідності з міжповірочним інтервалом, затвердженим Держстандартом.

44. Пунктом 3 розділу IV Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 08.02.2016 № 193 (тут і далі у редакції, чинній станом на 08.08.2016), встановлено, що оформлення результатів періодичної, позачергової повірок та повірки після ремонту здійснюється таким чином: позитивні результати періодичної, позачергової повірок та повірки після ремонту ЗВТ засвідчують відбитком повірочного тавра на ЗВТ чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлюють свідоцтво про повірку ЗВТ за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку. На вимогу заявника можливе поєднання зазначених видів засвідчення результатів повірки.

45. Сторони погоджуються, що 08.08.2016 лічильник Відповідача внаслідок чергової повірки визнано придатним до використання.

46. Згідно з відомостями про ремонт/повірку лічильника води від 08.08.2016 (том 2, а. с. 34) лічильник ЛК-15х № 6448094 є придатний до використання. В паспорті № 3 лічильника (заводський номер 6448094, DN 15, ЛК-15х) міститься інформація про проведення повірки 08.08.2016 та відбиток повірочного тавра (том 2, а. с. 34 на звороті).

47. Про 3-річний міжповірчий інтервал лічильника, встановленого в приміщенні Відповідача, зазначено лише в акті прийняття лічильника на облік та пломбування лічильника від 11.08.2016 (том 1, а. с. 236). Однак ані законодавство, ані нормативно-правові акти чи договір не встановлювали, що в такому акті може бути встановлений міжповірочний інтервал. Тому зазначений акт не є допустимим доказом установлення трирічного міжповірочного інтервалу.

48. Комунальне підприємство надіслало Підприємцю рахунок № 1774 від 25.07.2019 (том 1, а. с. 234-235), у якому зазначило про необхідність повірки лічильника до 08.08.2019.

49. Наступна повірка лічильника Відповідача було проведена 27.08.2019, про що свідчить свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 161841 від 27.08.2019 (том 1, а. с. 42).

50. Наказом від 27.06.2008 № 190 Міністерство з питань житлово-комунального господарства України затвердило Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (далі Правила). Пунктом 1.1 Правил встановлено, що останні визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України (тут і надалі в редакції станом на час виникнення правовідносин).

51. Пунктом 3.3 Правил установлено, що у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/с та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

52. Оскільки Позивачу не було відомо про проведення повірки лічильника, він у різний час надсилав Відповідачу довідки-розрахунки, а також рахунки про оплату вартості спожитої води (том 1, а. с. 14-40). Нарахування проводилися за правилами здійснення розрахунків, зазначених у пункті 3.3 Правил. Зважаючи на те, що визначені Позивачем періоди не є актуальними, суд не аналізуватиме ці докази.

53. ДП "Кривбасстандартметрологія" листом від 03.06.2020 (том 1, а. с. 41) повідомило Комунальне підприємство, що лічильник Підприємця пройшов повірку 27.08.2019. Комунальне підприємство отримало цей лист 11.06.2020, про що свідчить проставлена вхідна дата на документі.

54. У зв`язку з отриманням інформації про здійснення повірки лічильника, Комунальне підприємство скасувало раніше нараховані за період з 08.08.2019 по 30.04.2020 платежі (див. пункт 52 цього рішення) та здійснило перерахунок вартості наданих послуг за період 08.08.2020-27.08.2019. Про зазначене Підприємцю надіслано (а. с. 46) претензію (а. с. 43), довідку-розрахунок (а. с. 44) та рахунок за період з 08.08.2019 до 27.08.2019 № 1253 від 16.06.2020 на суму 16'478,52 грн (а. с. 45). Розрахунок був складений за правилами здійснення розрахунків, зазначених у пункті 3.3 Правил, оскільки з 08.08.2019 по 27.08.2019 облік води здійснювався неповіреним лічильником.

55. Відповідно до частини 2 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

56. Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері технічного регулювання, стандартизації, метрології та метрологічної діяльності (пункт 1 Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 459, в редакції постанови від 17.02.2021 № 124).

57. Пунктом 3 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, Міністерства промислової політики України, Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 15.06.2005 № 141/212/91 «Про врегулювання питання щодо збільшення міжповірочних інтервалів лічильників холодної та гарячої води» установлено трирічний міжповірочний інтервал лічильників холодної та гарячої води крильчастих номінальних діаметрів DN10-DN20, результати вимірювань яких використовуються під час розрахунків у сфері побутових і комунальних послуг.

58. Проте зазначений вище наказ утратив чинність 13.05.2016 (тобто до часу проведення повірки 08.08.2016) на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 04.04.2016 № 589/81.

59. Водночас відповідно до приписів наказу Мінекономрозвитку від 02.11.2015 № 1362 "Про затвердження переліку типів засобів вимірювальної техніки, стандартних зразків складу та властивостей речовин і матеріалів та внесення змін до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, переліків типів засобів вимірювальної техніки, стандартних зразків складу та властивостей речовин і матеріалів" змінено міжповірочні інтервали засобів вимірювальної техніки, унесених до Державного реєстру з такими номерами: лічильник води крильчастий ЛК (виробник ДП "Новатор", м. Хмельницький, номер згідно з Державним реєстром засобів вимірювальної техніки У1740-15).

60. Відповідно до сертифікату перевірки типу, виданого ДП "Новатор" 25.08.2021 (том 2, а. с. 30-33) лічильник води крильчастий ЛК-…(модифікації 15х лічильник холодної води) призначений для вимірювання об`єму холодної питної води…

61. Вказане свідчить про те, що лічильник Відповідача є крильчастим, а його виробником є ДП "Новатор". Отже, на підставі наказу Мінекономрозвитку від 02.11.2015 № 1362 "Про затвердження переліку типів засобів вимірювальної техніки, стандартних зразків складу та властивостей речовин і матеріалів та внесення змін до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, переліків типів засобів вимірювальної техніки, стандартних зразків складу та властивостей речовин і матеріалів" підлягав повірці раз у 4 роки.

62. Крім того, 29.11.2016 (тобто після проведення Підприємцем повірки лічильника 08.08.2016, однак до моменту наступної повірки) набрав чинності наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 "Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями". Згідно з цим підзаконним нормативно-правовим актом міжповірочний інтервал для лічильників води становить 4 роки.

63. На підставі зазначеного, суд робить висновок, що міжповірочний інтервал становив 4 роки, а Відповідач мав обов`язок провести чергову повірку лічильника до 08.08.2020. Зазначене є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

64. Крім того, згідно з пунктом 5.14 Правил усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про повірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією. У випадку тривалості повірки понад місяць об`єм води визначається відповідно до пункту 3.3 цих Правил до дня установки повіреного засобу обліку.

65. Аналізуючи пункти 5.1, 5.14, 3.2 та 3.3 Правил у сукупності, можна дійти висновку, що обрахунок об`єму води здійснюється за правилами для безоблікового водокористування лише у випадку, коли тривалість повірки лічильника становить понад місяць. В матеріалах справи відсутні докази того, що повірка лічильника тривала більше місяця. Зазначене є додатковою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

66. Щодо усних заперечень Відповідача, висловлених у судовому засіданні 05.10.2022, то такі суд не бере до уваги.

67. По-перше, Відповідач не долучив до матеріалів листів, які цитував у судовому засіданні.

68. По-друге, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи (стаття 325 Цивільного кодексу України). Цивільне законодавство не виокремлює фізичну особу підприємця як самостійного чи окремого суб`єкта права, який може набувати право приватної власності. Натомість фізична особа, яка наділена статусом підприємця, управі використовувати власне майно у підприємницькій діяльності. Оскільки у правовідносинах з Позивачем Новицький В. С. діяв як підприємець, а не як побутовий споживач фізична особа, то й спір підлягає розгляду за правилами господарського, а не цивільного судочинства.

IV. Судові витрати.

Розподіл витрат на оплату судового збору.

69. Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір залишається за Позивачем.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 73, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 114, 238, Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в порядку та строки, які визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційну скаргу можна подати безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано 17.10.2022.

Суддя Рим Т.Я.