ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. ЧернівціСправа № 926/3111/22
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ярошенко В.П., за участю секретаря судового засідання Герман Я.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» (58018, м. Чернівці, вул. Воробкевича Сидора, 1А, )

до Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (59440, Чернівецька область, Чернівецький район, с. Юрківці, вул. Центральна, 36, )

про стягнення заборгованості в сумі 144 444, 33 грн

За участю представників сторін:

Від позивача: Попов В.Д. - уповнов. предст.

Від відповідача: Іванюк Б.О. - адвокат

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» (58018, м. Чернівці, вул. Воробкевича Сидора, 1А, ) звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (59440, Чернівецька область, Чернівецький район, с. Юрківці, вул. Центральна, 36, ) в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 144 444,33 грн, з яких: 1 388,33грн - неустойка, 143 056,00 грн - штраф.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач порушив умови договору поставки природного газу в частині обсягів споживання природного газу, у зв`язку з чим позивачем було нараховано штрафні санкції, відповідно до умов договору.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2022 визначено суддю по справі - Ярошенко В.П.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 19 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановленоздійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено перше засідання по справі на 14.09.2022 року.

13.09.2022 до суду від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 15.09.2022 року відкладено розгляд справи на 29.09.2022 об 11:00 год.

27.09.2022 за вх. № 3595 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити позивачу у задоволені позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Зокрема, у відзиві на позовну заяву відповідач посилається, на те що позивачем протиправно визначено правову природу визначених пунктом 6.2.3 Договору №41EBChrZ246-18 від 23.07.2018 року грошових нарахувань як штрафних санкцій, а не як відшкодування збитків; позивачем не вказано які номінації (обсяги газу) Юрковецька сільська рада подобово замовляла для постачання природного газу для потреб Споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС; Розрахунок суми неустойки за споживання природного газу у менших обсягах від підтвердженого за жовтень 2018 року поданий позивачем, є невірним; позивачем протиправно занижено підтверджений обсяг природного газу за листопад-грудень 2018 року, що призвело до здійснення протиправних розрахунків штрафних санкцій, в наслідок чого відсутні правові підстави для задоволенні заявлених позовних вимог.

28.09.2021 за вх. № 3607 до суду від представника відповідача надійшла заява про продовження процесуального строку для подачі відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні 29.09.2022 суд розглянув заяву представника відповідача щодо продовження процесуального строку на подання відзиву.

Так, зазначена заява обґрунтована тим, що з метою належного захисту прав об`єднаної територіальної громади лише 12.09.2022 року між представником відповідача та Юрковецькою сільською радою було укладено договір про надання правової допомоги, крім того 19.09.2022 представник відповідача ознайомився з матеріалами справи.

Відповідно до ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

З метою забезпечення та дотримання принципу рівності та змагальності сторін, суд визнає причини пропуску представника відповідача процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву поважними.

Таким чином, заява представника відповідача про поновлення процесуального строку підлягає задоволенню, а відзив на позовну заяву суд приймає до розгляду.

29.09.2022 за вх. № 3610 до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивачем надаються додаткові обґрунтування підстав для звернення з позовною заявою. Дану відповідь на відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

29.09.2022 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 06.10.2022 о 15:30 год.

05.10.2022 за вх. № 3686 до суду від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, позивач виправив арифметичну помилку допущену під час розрахунку та просить стягнути з відповідача штрафні санкції в розмірі 144 364,33 грн. Дану заяву суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

З огляду на викладене, має місце нова ціна позову 144 364,33 грн., в межах якої вирішується спір між сторонами.

06.10.2022 за вх. № 1561 до суду від представника відповідача надійшли додаткові письмові пояснення, відповідно до якої відповідачем надаються додаткові обґрунтування власної позиції. Дані пояснення суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

Судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

23.07.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» (далі - Постачальник, позивач) та Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (далі - Споживач відповідач) було укладено договір №41EBChrZ246-18 (далі - Договір) на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовим.

Згідно з пунктом 1.1 Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу природний газ (надалі газ) (код за Державним класифікатором продукції та послуг ДК 021:20-6 Газове паливо (Природний газ)) у необхідних для Споживача обсягах, а Споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати Постачальнику вартість газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Згідно з пунктом 11.1 Договору, цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє в частині постачання газу з 23.07.2018 до 31.12.2018, а в частині проведення Споживачем розрахунків до їх повного здійснення.

Згідно з пунктом 11.2 Договору, Договір вважається продовженим на строк, достатній для проведення Споживачем процедури закупівлі на наступний календарний рік в порядку та розмірі, передбачених Законом. При цьому, у разі необхідності зміни Споживачем планових обсягів постачання газу на продовжений строк. Споживач, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення поточного календарного року, надає Оператору ГРМ та Постачальнику письмову пропозицію щодо зміни планових обсягів постачання газу, а сторони можуть після цього внести відповідні зміни в частині зміни планових обсягів постачання газу на продовжений строк до Додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною. У разі незабезпечення проведення Споживачем процедури закупівлі, обсяг газу оплачується Споживачем відповідно до п. 1.8 цього Договору.

Отже, позивачем вірно зазначено, що зобов`язання за Договором були чинними (дійсними) в 2018 року.

Відповідно до п. 2.9. по Договору, визначення фактичного обсягу поставленого Споживачу природного газу здійснюється в наступному порядку:

2.9.1. За підсумками розрахункового періоду Споживач до 02 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію акту, який визначає фактичний обсяг розподіленого Оператором ГРМ природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем.

2.9.2. На підставі отриманого від Споживача акту, складеного між Оператором ГРМ та Споживачем згідно з п.2.9.1 цього Договору, Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних Постачальником. При цьому, Споживач, після виконання ним п.2.9.1 цього Договору, зобов`язаний до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим(або в інший строк, визначений

Постачальником особисто (або через уповноваженого представника чи працівника Споживача) отримати у Постачальника два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних Постачальником.

2.9.3. Споживач протягом двох календарних днів з дати отримання акту приймання - передачі газу зобов`язується особисто (або через уповноваженого представника чи працівника Споживача) повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання - передачі газу, підписаний Споживачем та скріплений печаткою Споживача (за її наявності).

2.9.4. У випадку відмови Споживача від підписання акту приймання-передачі газу або його неповернення Споживачем Постачальнику в порядку, передбаченому п.2.9.3 цього Договору, такий акт вважається підписаним Споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником на підставі даних Оператора ГРМ, а акт приймання-передачі газу підписується Постачальником в односторонньому порядку та є підставою для проведення Споживачем розрахунків по цьому Договору.

2.9.5. Акт приймання - передачі газу вважається дійсним у разі його підписання працівником, що перебуває з відповідною Стороною у трудових відносинах (з боку Споживача - також особою, що перебуває на об`єкті Споживача) та може бути скріплений печаткою (штампом) відповідної Сторони (за їх наявності). Відсутність печатки (штампу) Сторони не є підставою для визнання недійсним акту приймання-передачі газу.

Згідно з п.3.2. Договору, ціна газу становить 6666, 67 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1333,33 грн., всього з ПДВ - 8000,00 грн.

Отже, доказами фактичного спожитого обсягу природного газу Споживачу, поставленого його Постачальником є акти приймання-передачі природного газу.

Додатком №1 до Договору встановлені договірні обсяги постачання природного газу в обсязі 30,600 тис. куб.м., в тому числі:

січень квітень липень1,000жовтень6,600
лютий травень серпень1,000листопад10,000
березень червень1,000вересень3,000грудень10,000

Відповідно до п.6.2.2. Договору якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання газу за Договором буде менший від підтвердженого обсягу газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач сплачує Постачальнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за розрахунковий період.

Відповідно до п.6.2.2. Договору якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого Споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач сплачує Постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) х Ц х К, де: Vф - обсяг фактично поставленого газу Споживачу протягом розрахункового періоду за Договором; V п - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц - вартість газу за Договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1 (при цьому, якщо перевищення обсягу газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта Споживача, у результаті чого Постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах Споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу Споживачу, або коли Споживач не обмежив (припинив) споживання газу на письмову вимогу Постачальника, коефіцієнт дорівнює 1.

Матеріали справи свідчать, що згідно акту приймання-передачі природного газу від 30.09.2018р., фактичний обсяг спожитого Відповідачем газу в вересні 2018р. становив 0,144 тис.куб.м., що на 856 куб.м, менше від договірного обсягу, замовленого Споживачем.

Згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.10.2018р., фактичний обсяг спожитого Відповідачем газу в жовтні 2018р. становив 2,075 тис.куб.м., що на 4 525 куб.м, менше від договірного обсягу, замовленого Споживачем.

Згідно акту приймання-передачі природного газу від 30.11.2018р., фактичний обсяг спожитого Відповідачем газу в листопаді 2018р. становив 23,404 тис.куб.м., що на 13 404 куб.м, більше від договірного обсягу, замовленого Споживачем.

Згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.12.2018р., фактичний обсяг спожитого Відповідачем газу в грудні 2018р. становив 32,36 тис.куб.м., що на 22 360 куб.м, більше від договірного обсягу, замовленого Споживачем.

Позивач зазначає, що враховуючи порушення Відповідачем умов Договору в частині зменшення споживання газу від договірного обсягу у спірному періоді, Відповідач на підставі п.п.6.2.2. Договору зобов`язаний сплатити Позивачу неустойку у сумі 1 308,33 грн.

Враховуючи порушення Відповідачем умов Договору в частині перевищення споживання газу від договірного обсягу у спірному періоді, Відповідач на підставі п.п.6.2.3. Договору зобов`язаний сплатити Позивачу штраф у сумі 143 056,00 грн.

За твердженням позивача загальна сума штрафних санкцій, яку Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу, становить 144 364,33 грн.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК України до неустойки відноситься штраф, який в свою чергу обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Саме такий вид штрафних санкцій передбачений п. п. 6.2.2, 6.2.3. Договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими: "Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом" (частина 1); "Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином" (частина 7).

Згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Частиною 1 ст. 230 ГК України визначає, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором; при цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання.

Таким чином, штраф, передбачений п. п. 6.2.2, 6.2.3. Договору, є таким видом штрафної санкції, що відповідає положенням чинного законодавства.

Позивач нарахував відповідачу неустойку в розмірі 1 106,83 грн. та штраф в розмірі 143 056,00 грн. Розрахунок неустойки та штрафу судом перевірено та встановлено, що він здійснений відповідачем арифметично та методологічно вірно.

Суд критично ставиться до доводів відповідача викладених у відзиві, що враховуючи наступне.

У ст. 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.03.2021р. по справі № 904/2073/19.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Підписаними договорами підтверджується, що при укладенні Договору Сторонами досягнуто згоди з усіх його істотних умов, включаючи предмет, ціну, відповідальність Сторін, тощо.

Суд констатує, що доводи представника Відповідача не відповідають дійсності, в наслідок невірного тлумачення умов Договору.

Погоджена Сторонами відповідальність споживача за зменшення та за перевищення споживання газу від договірного обсягу, замовленого Споживачем, викладена в п. 6.2.п. 6.2.3. Договору та не потребує додаткового тлумачення.

Окрім того, Договором не встановлено обов`язкового врегулювання спору в претензійному порядку.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Серявін та інші проти України", № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст.129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів по справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (59440, Чернівецька область, Чернівецький район, с. Юрківці, вул. Центральна, 36, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» (58018, м. Чернівці, вул. Воробкевича Сидора, 1А, ) заборгованість в сумі 144 364, 33 грн, з яких: 1308, 33 грн - неустойка, 143 056, 00 грн - штраф та компенсацію по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 11.10.2022.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя Ярошенко В. П.