ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2022 р. Справа№ 911/2455/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Скрипки І.М.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 05.10.2022 у справі №911/2455/21 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційної скарги Приватного сільськогосподарського підприємства «Шевченківське»

на рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2022, повний текст якого складено 01.02.2022

у справі №911/2455/21 (суддя Чорногуз А.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Маховецького Дмитра Олексійовича

до Приватного сільськогосподарського підприємства «Шевченківське»

про стягнення боргу, штрафу, пені, 3% річних та втрат від інфляції за договором купівлі-продажу №0402В1 від 04.02.2021.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 250 000,00 грн. за поставлений за договором купівлі-продажу № 0204В1 від 04.02.2021, але неоплачений товар, пені в сумі 15 435,00 грн., штрафу в сумі 75 000,00 грн., 3 % річних в сумі 3 000,00 грн. та інфляційних втрат в сумі 10 500,00 грн.

Крім того у позові позивач просив покласти на відповідача витрати, що понесені на професійну правничу допомогу у сумі 35 000,00 грн.

У відзиві на позов відповідач не заперечив проти наявності у нього заборгованості у заявленій позивачем до стягнення сумі, проте зауважив на тому, що позивачем невірно визначено дату початку періоду виникнення прострочення та, відповідно, невірно розраховані заявлені до стягнення суми пені та інфляційних втрат та на тому, що умовами спірного договору не передбачена можливість одночасного стягнення пені та штрафу, так як зі змісту п. 6.6 вказаного договору слідує, що у випадку прострочення оплати на строк до 10 днів відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмірі 0,5% від простроченої суми за кожен день прострочення, а у випадку прострочення більш ніж на 10 днів - штраф у розмірі 30% від суми боргу, яка існувала на одинадцятий день прострочення.

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.01.2022, повний текст якого складений та підписаний 01.02.2022, у справі №911/2455/21 позов задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено основний борг в сумі 250 000,00 грн., штраф в сумі 75 000,00 грн., 3, % річних в сумі 3 000,00 грн., пеню в сумі 14 910,96 грн., інфляційні втрати в сумі 5 788,33 грн. та 5 201,52 грн. судового збору, в решті позову відмовлено.

Розглядаючи спір сторін по суті, суд першої інстанції встановив, що матеріалами справи належним чином підтверджено факт невиконання відповідачем свого обов`язку по оплаті поставленого позивачем за спірним договором товару, з огляду на що позивач має право на стягнення з відповідача як основного боргу, так і пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних втрат.

Водночас, суд першої інстанції, під час перевірки розрахунків позивача щодо нарахування пені та інфляційних втрат за вказані позивачем періоди прострочення встановив, що такі розрахунки є частково неправильними, так як позивачем при розрахунку не було враховано, що останнім днем для оплати товару у відповідача було 15.03.2021, а прострочення платежу, відповідно, почалося з 16.03.2021, з огляду на що задовольнив зазначені вимоги за розрахунком суду в сумі 14 910,96 грн. пені та 5 788,33 грн. інфляційних втрат.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 08.02.2022 у справі № 911/2455/21 заяву позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 7 000,00 грн. витрат на правову допомогу (вказане судове рішення учасниками судового процесу не оскаржується - примітка суду).

Не погоджуючись рішенням Господарського суду Київської області від 12.01.2022, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить повністю скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі №911/2455/21 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У апеляційній скарзі відповідач послався на те, що оспорюване рішення суду першої інстанції є незаконним, а в обґрунтування вимог апеляційної скарги на ті ж самі обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме на те, що умовами спірного договору не передбачена можливість одночасного стягнення пені та штрафу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2022, вказану скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Куксов В.В., Скрипка І.М.

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що у даному випадку унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування матеріалів даної справи у суду першої інстанції та відкладення вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2022 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2455/21, а також відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №911/2455/21.

28.04.2022 від Господарського суду Київської області до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2022 апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Шевченківське» на рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі №911/2455/21 залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 7 961,52 грн. та доказів надсилання копії апеляційної скарги Фізичній особі-підприємцю Маховецькому Дмитру Олексійовичу.

23.05.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків від 17.05.2022 разом із доказами сплати судового збору у розмірі 7 961,52 грн. та доказами надсилання копії апеляційної скарги Фізичній особі-підприємцю Маховецькому Дмитру Олексійовичу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Шевченківське» на рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі №911/2455/21, розгляд апеляційної скарги призначено на 06.07.2022 о 14:00 грн.

30.05.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представниці позивача надійшло клопотання, в якому вона просить надати їй можливість прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення «EasyCon». Вказане клопотання задоволено ухвалою від 31.05.2022.

06.07.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання в якому відповідач, з посиланням на те, що з огляду на військовий стан його представник на даний час перебуває за місцем свого тимчасового проживання у с. Стрітівка Київської області та позбавлений можливості взяти участь в судовому засіданні та те, що відповідач не має у своєму штаті юристів, не пов`язаний договорами з іншими юристами, а директор відповідача Винник М.П. не має юридичної освіти та не має можливості представляти інтереси відповідача, просить відкласти судове засідання на іншу дату.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2022 задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, розгляд апеляційної скарги відкладено на 05.10.2022 о 14:00 год.

Розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/2979/22 від 28.09.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/2455/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2022, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Шаптала Є.Ю., Скрипка І.М..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2022 апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Шевченківське» на рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі №911/2455/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Шаптала Є.Ю., Скрипка І.М., вирішено розгляд апеляційної скарги здійснювати у раніше визначеному судовому засіданні 05.10.2022 о 14:00 год.

04.10.2022 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач з посиланням на те, що матеріалами справи підтверджується як факт поставки позивачем відповідачу товару на заявлену до стягнення суму, так і факт не оплати вказаного товару відповідачем, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Крім того, 04.10.2022 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі сучасника судового процесу.

Станом на 05.10.2022 до Північного апеляційного господарського суду відзивів на апеляційну скаргу, інших клопотань від учасників справи не надходило.

Позивач та відповідач в жодне судове засідання представників не направили

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників сторін за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції зміні чи скасуванню, з наступних підстав.

04.02.12021 позивач, як продавець, та відповідач, як покупець, уклали договір купівлі-продажу №0402В1 (далі Договір), в п. 1.1 якого погодили, що продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає та сплачує корма для тварин (у т.ч. макуха соняшника, шрот соняшника та інш.) в подальшому - товар, який зазначено у специфікації, що є додатком до цього Договору та його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 2.1 Договору ціна однієї тони товару, загальна вартість та об`єм (кількість) товару визначаються в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору на кожну партію товару, а також видаткових накладних та рахунках фактурах. Остаточна кількість та загальна вартість кожної партії товару вказується у видатковій накладній та може відрізнятися від кількості та суми, вказаній в Специфікації.

Розрахунок покупцем за товар за цим Договором проводиться за кожну партію товару в безготівковій формі шляхом переказу грошей на поточний рахунок продавця по факту відвантаження товару на склад покупця протягом 5-ти банківських днів, якщо інше не зазначено в специфікації, яка є невід`ємною частиною договору (п. 2.3 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору продавець передає товар по кількості у відповідності до видаткової накладної, підписаної уповноваженими представниками сторін.

Товар вважається переданим покупцеві після підписання сторонами видаткової накладної (п. 3.2 Договору).

Згідно з п.п. 7.1, 7.2, 7.3 Договору Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений п 7.1. цього Договору, та закінчується 31.12.2021. Закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

04.02.2021 сторони уклали Специфікацію №1 до Договору в якій погодили, що: найменування товару макуха сонячна; одиниця виміру тон; ціна за 1 тону 10000,00 грн.; загальна кількість 25 тон (+/- 15%); сума 250 000,00 грн.; оплата даної партії товару здійснюється протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару на склад покупця.

На виконання умов Договору та Специфікації № 1 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 250 000,00 грн., що відповідачем не заперечується та підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими копіями видаткової накладної №1 від 22.02.2021, довіреності № 06 від 22.02.2021 та товарно-транспортної накладної № 1 від 22.02.2021.

Відповідач вказаний товар не оплатив, з огляду на що позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив частково, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на досліджені документальні докази, колегія суддів вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт невиконання відповідачем свого обов`язку по оплаті товару на суму 250 000,00 грн., а відтак, позовні вимоги про стягнення основного боргу підлягають задоволенню в сумі 250 000,00 грн. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Щодо позовних вимог про стягнення, нарахованих на суму основного боргу пені в сумі 15 435,00 грн., штрафу в сумі 75 000,00 грн., 3 % річних в сумі 3 000,00 грн. та інфляційних втрат в сумі 10 500,00 грн., слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

У силу ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В п. 6.6 Договору сторонами погоджено, що покупець за порушення обов`язку визначеного у п. 2.3. цього Договору, за вимогою постачальника зобов`язаний сплатити останньому пеню у розмірі 0,5% від простроченої суми за кожен день прострочення. У випадку прострочення строків оплати більше ніж на 10 (десять) днів покупець у кожному випадку сплачує постачальнику штраф у розмірі 30% від суми боргу, яка існувала на одинадцятий день прострочення.

Колегія суддів вважає помилковими посилання відповідача на те, що зі змісту п. 6.6 Договору слідує, що у випадку прострочення оплати на строк до 10 днів відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмірі 0,5% від простроченої суми за кожен день прострочення, а у випадку прострочення більш ніж на 10 днів - штраф у розмірі 30% від суми боргу, яка існувала на одинадцятий день прострочення, що свідчить про неможливість одночасного стягнення штрафу та пені, та зазначає про те, що вказане спростовується самим змістом п. 6.6 Договору.

Частина 2 ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт несвоєчасного виконання відповідачем свого обов`язку щодо оплати отриманого за Договором товару який тривав більш, ніж 10 днів, позивач відповідно до приписів Договору має право нарахувати на прострочену суму грошових зобов`язань пеню та штраф, а відповідно до положень ст. 625 ЦК України - інфляційні втрати та 3 % річних та звернутися за їх стягненням до суду.

Водночас, як вірно встановлено судом першої інстанції позивачем невірно визначено дату початку періоду прострочення та, як наслідок дати з яких позивач має право на нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

З розрахунків позивача слідує, що він визначає початок періоду прострочення з 14.03.2021, проте враховуючи, що датою поставки товару є 22.02.2021, а оплачений він мав бути протягом 21 календарного дня з дня поставки, товар мав бути відповідачем оплачений у строк по 15.03.2021 включно, а з 16.03.2021 почалося прострочення платежу.

У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Вказане свідчить про те, що у спірних правовідносинах за березень 2021 інфляційні втрати не нараховуються.

Водночас судом першої інстанції цілком вірно встановлено, що при перевірці розрахунків 3 % річних встановлено те, що попри помилки позивача щодо початкового періоду нарахування, останнім нараховано 3% річних у меншому розмірі, ніж вони складають за період з 16.03.2021 по 10.08.2021.

За таких обставин суд першої інстанції цілком вірно задовольнив позовні вимоги позивача про стягнення штрафу в сумі 75 000,00 грн. та 3 % річних в сумі 3 000,00 грн. за розрахунками позивача, а пені та інфляційних втрат за розрахунком суду в сумі 14 910,96 грн. та 5 788,33 грн. відповідно. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі №911/2455/21, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи вимоги та доводи апеляційної скарги, апеляційна скарга Приватного сільськогосподарського підприємства «Шевченківське» задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з цією апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Шевченківське» на рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі №911/2455/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі №911/2455/21 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Повернути до Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2455/21.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 05.10.2022.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Є.Ю. Шаптала

І.М. Скрипка