ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" жовтня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1242/22

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Дюльгер С.В.,

розглянувши справу № 916/1242/22

за позовом Одеського міського центру зайнятості (65078, Одеська обл., м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22-В; )

до відповідача: Державної екологічної інспекції в Одеській області (65058, Одеська обл., м. Одеса, проспект Шевченка, 12; )

про стягнення 71 985,54 грн;

представники сторін:

від позивача Трусова Ю.В.,

від відповідача не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Одеський міський центр зайнятості, звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Державної екологічної інспекції в Одеській області про стягнення 71 985,54 грн виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному ОСОБА_1 за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в результаті поновлення його на роботі за рішенням суду та видачі відповідного наказу роботодавцем.

В обґрунтування позовної вимоги вказав, що на підставі поданої 31.12.2020 заяви про надання статусу безробітного Одеським міським центром зайнятості ОСОБА_1 було надано статус безробітного з 31.12.2020. Відповідно до наказу Одеського міського центру зайнятості від 31.12.2020 № НТ201231 ОСОБА_1 було призначено виплату допомоги по безробіттю з 31.12.2020.

Зазначив, що 21.10.2021 безробітним ОСОБА_1 було подано до центру зайнятості заяву про припинення його реєстрації як безробітного у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням суду на підставі наказу роботодавця. На підтвердження зазначеного факту до заяви надавались копія постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі № 420/1111/21 та копія наказу роботодавця від 20.10.2021 № 150-тр/р «Про поновлення ОСОБА_1 ».

Вказав, що за період з 31.12.2020 по 20.10.2021 безробітним ОСОБА_1 було отримано допомогу по безробіттю у розмірі 71 985,54 грн, яку просить стягнути з роботодавця Державної екологічної інспекції в Одеській області на підставі ч. 1 ст. 34, ч. 4 ст. 35, ст. 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Ухвалою від 27.06.2022 позовну заяву (вх. №1290/22 від 20.06.2022) Одеського міського центру зайнятості залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду: офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів доказів, копії яких додано до заяви.

11.07.2022 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою від 18.07.2022 прийнято позовну заяву (вх. №1290/22 від 20.06.2022) Одеського міського центру зайнятості до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/1242/22, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17.08.2022, запропоновано сторонам надати до суду заяви по суті спору та встановлено відповідні строки.

29.07.2022 за вх. № 14834/22 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Звернув увагу, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі № 420/1111/21 разом з поновленням ОСОБА_1 на роботі, з Державної екологічної інспекції в Одеській області було також стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.12.2020 по 28.09.2021 в сумі 161 248,36 грн.

Вказав, що під час судового розгляду справи № 420/1111/21 ОСОБА_1 не було повідомлено ані суд, ані відповідача про перебування його на обліку у службі зайнятості та отримання ним будь-яких виплат.

Зазначив, що ОСОБА_1 , порушуючи свої права та обов`язки, передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», приховав факт отримання допомоги з центру зайнятості, внаслідок чого при присудженні судом оплати за час вимушеного прогулу не було враховано виплаченого матеріального забезпечення по безробіттю, що, на думку відповідача, надає можливість подвійного стягнення з державного бюджету, а саме одночасної виплати допомоги по безробіттю та виплати за вимушений прогул.

Відповідач вважає, що ОСОБА_1 було виплачено вимушений прогул з 29.12.2020 по 28.09.2021 в сумі 161 248,36 грн, що покриває суму виплачених коштів по безробіттю.

Крім того, не погоджується з періодом нарахування позивачем стягуваної суми, посилаючись на те, що постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 420/1111/21 ОСОБА_1 про поновлення ОСОБА_1 на роботі ухвалено судом саме 28.09.2021.

16.08.2022 за вх. № 16408/22 до суду надійшла відповідь на відзив, де позивач зазначив про необґрунтованість та безпідставність доводів відповідача, навів практику Верховного Суду у подібних правовідносинах та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Протокольною ухвалою від 17.08.2022 судове засідання було відкладено на 01.09.2022.

01.09.2022 позивачем надано до суду клопотання (вх. № 18106/22) про залучення до участі у справі співвідповідача Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) ().

У судовому засіданні 01.09.2022 представник відповідача заперечував щодо задоволення клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідача.

Протокольною ухвалою від 01.09.2022 розгляд справи було відкладено на 12.10.2022.

15.09.2022 відповідач надав до суду письмові заперечення (вх. № 19683/22) на клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідача.

Протокольною ухвалою від 12.10.2022 суд залишив без задоволення клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідача з тих мотивів, що за ч. 1 ст. 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Слід зазначити, що перше судове засідання у даній справі відбулось 17.08.2022, а клопотання про залучення співвідповідача було подано лише 01.09.2022. Враховуючи, що позивач не довів, що не знав та не міг знати до подання позову у даній справі про підставу залучення співвідповідача та пропустив відповідний строк, суд відмовив позивачу у задоволенні клопотання.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

12.10.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

На підставі заяви ОСОБА_1 № 5413 від 30.12.2020 про надання статусу безробітного Одеським міським центром зайнятості згідно з наказом № НТ201231 від 31.12.2020 було надано статус безробітного ОСОБА_1 з 31.12.2020.

Відповідно до наказу № НТ201231 від 31.12.2020 ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю з 31.12.2020.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі № 420/1111/21 визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції України від 09 грудня 2020 року №437-0 «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Державної екологічної інспекції в Одеській області - першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області з 29 грудня 2020 року, стягнуто з Державної екологічної інспекції в Одеській області () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.12.2020р. по 28.09.2021р. в сумі 161248,36 грн.

Наказом голови Державної екологічної інспекції України від 20.10.2021 № 150-тр/р «Про поновлення ОСОБА_1 » скасовано наказ Державної екологічної інспекції України від 09.12.2020 № 437-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Державної екологічної інспекції в Одеській області - першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області, з 29.12.2020.

21.10.2021 ОСОБА_1 подано до Одеського міського центру зайнятості заяву про припинення його реєстрації як безробітного у зв`язку з поновленням на роботі на посаді першого заступника начальника Одеської екологічної інспекції в Одеській області - першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області за рішенням суду.

Наказом Одеського міського центру зайнятості від 21.10.2021 № НТ211021 припинено виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 та знято його з реєстрації як безробітного з 20.10.2021 у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням суду.

Згідно з довідкою Одеського міського центру зайнятості (Т. 1, а.с. 22) за період з 31.12.2020 по 20.10.2021 безробітним ОСОБА_1 було отримано допомогу по безробіттю у розмірі 71 985,54 грн.

Надаючи оцінку наявним у матеріалах справи доказам та викладеним у заявах по суті спору доводам сторін, господарський суд виходить з наступного.

Статтею 39 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" статус безробітного надається особі працездатного віку до призначення пенсії, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи, з першого дня реєстрації у центрі зайнятості на підставі заяви.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 № 792 Центр зайнятості припиняє реєстрацію особи як безробітної з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження) про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі.

Частиною 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

У відповідності до ч. 4 ст. 35 вказаного Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" також визначено, що роботодавці - це підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

У даному випадку саме Державна екологічна інспекція в Одеській області (65058, Одеська обл., м. Одеса, проспект Шевченка, 12; ) по відношенню до ОСОБА_1 є роботодавцем у розумінні ч. 4 ст. 35 Закону "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а тому саме на відповідача покладено обов`язок по відшкодуванню суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Статтями 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, та обов`язок роботодавця сплатити суму виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Враховуючи те, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі № 420/1111/21 поновлено на посаді ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про те, що позивач має право на відшкодування відповідачем суми виплаченої допомоги по безробіттю у відповідності до ст. ст. 34, 35 Закону "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Щодо доводів відповідача, викладених у відзиві, суд зазначає наступне.

Види юридичної відповідальності відповідача перед незаконно звільненим ОСОБА_1 та перед центром зайнятості є різними. Так, виплачена допомога по безробіттю в сумі 71985,54 грн, стягнення якої є предметом даного спору, підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 34, ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". У той час, як середній заробіток за час вимушеного прогулу стягнутий рішенням суду з відповідача на користь ОСОБА_1 на підставі ч. 2 ст. 235 КЗпП, відповідно до якої при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного суду від 05.10.2020 у справі № 906/1043/19 суд зазначає, що страховик має право на компенсацію з роботодавця виплачених страхових коштів у повному обсязі лише у випадку поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за судовим рішенням, яке набрало законної сили, оскільки право особи отримати допомогу по безробіттю за рахунок страхових коштів гарантується Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та його реалізація не залежить від дотримання роботодавцем вимог трудового законодавства в частині визначення дати його звільнення чи причини звільнення, і саме на страховика покладено забезпечення виплати страхових коштів безробітному.

Виходячи з наведеного судом, сума виплаченого позивачем забезпечення у розмірі 71985,54 грн, виплачених ОСОБА_1 під час перебування на обліку в центрі зайнятості у період з 31.12.2020 по 20.10.2021, як безробітного, підлягають відшкодуванню відповідачем у відповідності до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", оскільки із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Щодо періоду нарахування стягуваної суми.

Як вже було зазначено судом, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 № 792 Центр зайнятості припиняє реєстрацію особи як безробітної з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження) про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі.

Отже, рішення про поновлення на роботі вважається виконаним із дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу, що також узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 20.04.2018 у справі № 914/154/17.

Таким чином, суд погоджується з позивачем, що виплачене забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному ОСОБА_1 має бути стягнуто з відповідача саме за період з 31.12.2020 по 20.10.2021, тобто, з дня призначення допомоги по безробіттю відповідним наказом центру зайнятості по день видання роботодавцем наказу про поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи задоволення позову, судовий збір у розмірі 2481,00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Одеського міського центру зайнятості (65078, Одеська обл., м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22-В; ) до Державної екологічної інспекції в Одеській області (65058, Одеська обл., м. Одеса, проспект Шевченка, 12; ) про стягнення 71 985,54 грн задовольнити.

2. Стягнути з Державної екологічної інспекції в Одеській області (65058, Одеська обл., м. Одеса, проспект Шевченка, 12; ) на користь Одеського міського центру зайнятості (65078, Одеська обл., м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22-В; ) заборгованість з виплаченої суми забезпечення та наданих соціальних послуг безробітному ОСОБА_1 у розмірі 71 985,54 грн за наступними реквізитами: одержувач Одеський міський центр зайнятості (); р/р UA0706054; МФО 820172; банк одержувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; призначення платежу: повернення допомоги по безробіттю за ОСОБА_1 .

3. Стягнути з Державної екологічної інспекції в Одеській області (65058, Одеська обл., м. Одеса, проспект Шевченка, 12; ) на користь Одеського міського центру зайнятості (65078, Одеська обл., м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22-В; ) 2481,00 грн витрат зі сплати судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 12 жовтня 2022 р. Повний текст рішення складено та підписано 17 жовтня 2022 р.

Суддя Р.В. Волков