ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.10.2022м. ДніпроСправа № 904/1615/20

за заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-а, ідентифікаційний номер юридичної особи ВП 44118658)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРУМ" (49006, м.Дніпро, пр.Пушкіна, буд. 4, ідентифікаційний номер юридичної особи 13738782)

про визнання грошових вимог

Суддя Суховаров А.В.

при секретарі судового засідання Рудь В.Г.

Представники:

від кредитора Волова О.В. посв. адв. №1348 від 14.09.2018 ПАТ "Інгосстрах"

від боржника Кондратенко Т.І. посв. представник ліквідатора

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/1615/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРУМ" (49006, м.Дніпро, пр.Пушкіна, буд. 4, ідентифікаційний номер юридичної особи 13738782).

Повноваження ліквідатора покладені на арбітражного керуючого Чичву Олега Сергійовича, свідоцтво №448 від 19.03.2013 (49005, м.Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 12, офіс 16, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

19.11.2020 на веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано повідомлення за №65490 про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод".

07.07.2022 до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРУМ" про визнання грошових вимог на суму 91 317,57грн. та судового збору у розмірі 4 962,00 грн.

Ухвалою суду від 12.07.2022 заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРУМ" про визнання грошових вимог на суму 91 317,57грн. та судового збору у розмірі 4 962,00грн. по справі №904/1615/20 призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.08.2022.

09.08.2022 до господарського суду Дніпропетровської області надійшло повідомлення ліквідатора Чичви О.С., відповідно до якого кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області визнано частково.

Ухвалами суду від 09.08.2022, 30.08.2022 розгляд заяви з грошовими вимогами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відкладено.

05.09.2022 до господарського суду Дніпропетровської області надійшли заперечення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на повідомлення щодо розгляду кредиторських вимог.

Ухвалою суду від 06.09.2022 судове засідання для розгляду заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відкладено на 22.09.2022.

20.09.2022 до господарського суду Дніпропетровської області надійшло повідомлення ліквідатора Чичви О.С. про результати розгляду кредиторських вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, за змістом якого вимоги визнані частково.

Ухвалю суду від 22.09.2022 судове засідання для розгляду заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання грошових вимог на суму 91 317,57грн. та судового збору у розмірі 4 962,00грн. до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРУМ" відкладено на 28.09.2022.

З огляду на проходження суддею Суховаровим А.В. підготовки суддів місцевих господарських судів за 26.09.2022 по 30.09.2022, судове засідання призначене на 28.09.2022, не відбулось.

Ухвалою суду від 28.09.2022 розгляд заяви з грошовими вимогами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області призначено на 19.10.2022.

В судовому засіданні 19.10.2022 представник ліквідатора наполягає на частковому визнанні грошових ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

За результатом дослідження поданих матеріалів, заслухавши присутніх в судовому засіданні учасників справи, господарський суд дійшов висновку щодо часткового визнання заявлених кредитором грошових вимог з наступних підстав.

Згідно поданої заяви ГУ ДПС у Дніпропетровській області просить суд визнати грошові вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРУМ", які підлягають погашенню у наступній черговості:

- 4 962,00 грн. - 1 черга (судовий збір),

- 68 353,77 грн. 2 черга (вимоги щодо сплати грошового зобов`язання з ЄСВ),

- 22 963,80 грн. 3 черга (вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)).

За змістом заявлених вимог, заборгованість боржника по єдиному внеску, нарахованому роботодавцем на суми заробітної плати застрахованих осіб, винагороди за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, оплати допомоги по тимчасовій непрацездатності становить суму 68 353,77 грн.

В обґрунтування вказаної суми заборгованості кредитор посилається на декларації з єдиного внеску:

- № від 21.10.2020 на суму 10 609,06 грн. (вимоги податкової на суму 10 043,12 грн.) - обов`язок зі сплати єдиного внеску виник 21.10.2020;

- № від 16.11.2020 на суму 11 135,28 грн. - обов`язок зі сплати єдиного внеску виник 20.11.2020;

- № від 21.12.2020 на суму 10 019,77 грн. - обов`язок зі сплати єдиного внеску виник 21.12.2020;

- № 2654 від 25.01.2021 на суму 37 155,6 грн. - обов`язок зі сплати єдиного внеску виник 25.01.2021.

Господарський суд зазначає, що відповідно до положень пп. 41.1 п.41.1 ст. 41 Податкового кодексу України податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Приписами пп..41.4 п.41.1 ст. 41 Податкового кодексу України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до приписів абзацу 2 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування`Платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою -підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Між тим, постановою господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2020 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "БІРУМ" (49006, м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд. 4, ідентифікаційний номер юридичної особи 13738782) банкрутом та запроваджено ліквідаційну процедуру у справі №904/1615/20.

Згідно положень частини 1 статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до статті 1 КУзПБ банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 59 КУзПБ з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Пунктом 1.3 ст. 1 Податкового кодексу України встановлено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Таким чином, з урахуванням вимог п. 1.3 ст. 1 ПК України та абз.3 ч. 1 ст. 59 КУзПБ у справі про банкрутство, з моменту визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, порядок погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з такого боржника регулюється КУзПБ, тому, з огляду на приписи статті 59 КУзПБ у боржника, визнаного судом банкрутом, не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з п.п. 37.3.4 ст. 37 ПК України підставами для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб.

З огляду на викладене, враховуючи те, що ПК України не врегульовано питання щодо погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені КУзПБ та з урахуванням наслідків визнання боржника банкрутом, передбачених абз.3 ч. 1 ст. 59 КУзПБ, на підставі п.п. 37.3.4 ст. 37 ПК України, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для припинення податкового обов`язку боржника, якого визнано банкрутом, щодо обчислення та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав після визнання боржника банкрутом.

Відповідно до п. 33.1 ст. 33 ПК України податковим періодом визнається встановлений цим Кодексом період часу, з урахуванням якого відбувається обчислення та сплата окремих видів податків та зборів.

За викладених обставин, господарський суд зазначає, що виникнення у боржника, щодо якого введено ліквідаційну процедуру у справі про банкрутство, податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав після визнання боржника банкрутом, буде нести за собою порушення права такого боржника, яке визначене законодавством, на звільнення від сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що у свою чергу, суперечить принципу правової визначеності, який є одним із елементів верховенства права.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в позиція викладена в постанові від 09.10.2019 по справі № 913/412/16.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання грошових вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на суму 58 310,65 грн. за податковими деклараціями з єдиного внеску № від 16.11.2020 на суму 11 135,28 грн., № від 21.12.2020 на суму 10 019,77 грн., № 2654 від 25.01.2021 на суму 37 155,6 грн., оскільки термін сплати відповідних зобов`язань настав після 19.11.2020 року, тобто після визнання ТОВ "Бірум" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі згідно постанови господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2020 по справі №904/1615/20, в той час як грошові вимоги на суму 10 043, 12 грн. за декларацією з єдиного внеску № від 21.10.2020, термін сплати якого настав 21.10.2020 року, є такими, що визнаються господарським судом та підлягають погашенню боржником у відповідній черговості.

Щодо грошових вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРУМ" на суму 22 963, 80 грн., господарський суд зазначає наступне.

За змістом поданої заяви, кредитор просить суд визнати штрафні санкції, нараховані податковим органом згідно Акта № 30021/26-15-04-17-13 від 14.09.2020 про результати камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ТОВ «Бірум» та податкових повідомлень-рішень від 15.09.2020 №, від 15.09.2020 № на загальну суму 11 054,80 грн., а також заборгованість ТОВ «Бірум» зі сплати ПДВ за податковою декларацією з податку на додану вартість № від 19.03.2020 у розмірі 11 909,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2020 відкрито провадження у справі №904/1615/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРУМ" (49006, м.Дніпро, пр. Пушкіна, буд. 4, ідентифікаційний номер юридичної особи 13738782) та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію) згідно ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно ч.3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Між тим, господарський суд зазначає, що грошові вимоги на суму 11 054,80 грн. є штрафними санкції, нарахованими податковим органом згідно рішення № від 15.09.2020 та № від 15.09.2020 за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та підлягали сплаті під час дії мораторію, запровадженого ухвалою суду від 06.04.2020 по справі №904/1615/20, що виключає наявність підстав для їх визнання господарським судом в силу приписів частини 3 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства, тому грошові вимоги на суму 11 054,80 грн. відхиляються судом.

Разом з тим, заборгованість ТОВ «Бірум» зі сплати ПДВ за податковою декларацією з податку на додану вартість № від 19.03.2020 у розмірі 11 909,00 грн., яка включена кредитором до складу заявлених до боржника грошових вимоги є такою, що виникла до відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Бірум», а отже визнається судом та підлягає погашенню у відповідній черговості згідно приписів ст. 64 Кодексу з процедур банкрутства.

Разом з тим, заявником сплачено судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до боржника у розмірі 4 962,00грн., який підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів до першої черги задоволення.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до стаття 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень частини 1 - 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За викладених обставин, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимог кредитора в частині визнання вимог заявника на суму 10 043, 12 грн. грошових зобов`язань боржника перед кредитором зі сплати ЄСВ, суми 11 909,00 грн. грошових зобов`язань боржника перед кредитором зі сплати ПДВ, а також витрат кредитора по сплаті судового збору на суму 4 962,00 грн., в той час як решта вимог кредитора відхиляється судом.

За змістом положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника

Згідно ч.1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 60 Кодексу України з процедур банкрутства у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

За результатом дослідження поданої заяви, господарський суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання кредитором Головного управління ДПС у Дніпропетровської області у справі №904/1615/20 з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРУМ" на загальну суму 26 915, 12 грн., яка підлягає погашенню у наступному порядку:

- 1 черга - 4 962, 00 грн. (витрати по сплаті судового збору);

- 2 черга - 10 034,12 грн. (грошове зобов`язання зі сплати ЄСВ);

- 3 черга - 11 909, 00 грн. (грошове зобов`язання зі сплати ПДВ).

Керуючись ст.ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 91, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРУМ" (49006, м.Дніпро, пр.Пушкіна, буд. 4, ідентифікаційний номер юридичної особи 13738782) на суму 4 962,00грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 10 034,12 грн. (грошове зобов`язання зі сплати ЄСВ) - 2 черга задоволення вимог кредиторів, 11 909, 00 грн. (грошове зобов`язання зі сплати ПДВ) - 3 черга задоволення вимог кредиторів.

В решті грошових вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРУМ" вимоги заявника відхилити.

Зобов`язати ліквідатора Чичву О.С. внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили 19.10.2022.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 19.10.2022.

Суддя А.В. Суховаров