ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"04" жовтня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/345/15

Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про заміну стягувача у справі за позовом: Акціонерного товариства "Універсал Банк"

за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Даріяфарма"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства "Альба Україна"

про стягнення 335488,26 грн

за участю:

від заявника: не прибув;

від боржника: Дуднік Т.В. - довіреність від 02.09.2022;

від стягувача: не прибув;

від третьої особи; не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 22.10.2015 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Даріяфарма" на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" - 300811,59грн заборгованості та 6016,44 грн судового збору. На виконання вищевказаного рішення 13.11.2015 судом видано відповідні накази.

23.08.2022 на адресу суду від ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" надійшла заява про заміну стягувача у наказі № 906/345/15, виданому на виконання рішення господарського суду.

Ухвалою суду від 23.08.2022 заяву про заміну стягувача у виконавчому документі її правонаступником прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 01.09.2022.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Житомирської області від 29.08.2022 №99/2022, у зв`язку з перебуванням судді Вельмакіної Т.М. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл заяви.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 13.09.2022, заяву про заміну стягувача передано на розгляд судді Сікорській Н.А.

Ухвалою від 31.08.2022 заяву ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про заміну стягувача суддя Сікорська Н.А. прийняла до свого провадження та призначила судове засідання для розгляду заяви на 01.09.2022.

Ухвалою від 01.09.2022 суд відклав розгляд заяви ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про заміну стягувача на 15.09.2022.

У зв`язку з перебуванням судді Сікорської Н.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл заяви.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 13.09.2022, заяву про заміну стягувача у виконавчому документі передано на розгляд судді Вельмакіній Т.М.

Ухвалою від 13.09.2022 заяву ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про заміну стягувача, суддя Вельмакіна Т.М., прийняла до свого провадження, судове засідання для її розгляду призначено на 15.09.2022.

До суду від представника боржника надійшли:

- 13.09.2022 оригінал клопотання №13/1від 09.09.2022 про проведення відеоконференції, копія якого міститься в матеріалах справи;

- 14.09.2022 заперечення №13 від 09.09.2022 з додатками.

В судовому засіданні 15.09.2022 розгляд заяви про заміну стягувача у виконавчому документі відкладено на 04.10.2022.

В судовому засіданні представник боржника надав усні пояснення щодо поданого заперечення, наголосивши на тому що на час укладення договору факторингу №30/04/21/ФК2 від 30.04.2021, яким обґрунтовано вимоги заяви про заміну стягувача у виконавчому документі, заборгованість була сплачена, виконавче провадження не відкривалося, виконання рішення суду станом на 19.01.2016 підтверджується наданими до справи платіжними дорученнями.

Представники стягувача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

З метою отримання інформації щодо отримання стягувачем та третіми особами ухвали від 15.09.2022 про відкладення розгляду заяви, суд здійснив запити та отримав Трекінги відстеження поштових відправлень із сайту Укрпошти, з яких вбачається, що ухвали, відправлені ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та АТ "Універсал Банк", вручені за довіреністю (а.с. 91-93). Ухвала, направлена ПАТ "Альба Україна" - не вручена під час доставки: інші причини.

З метою перевірки інформації щодо третьої особи, суд здійснив пошуковий запит та отримав електронний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається що юридична адреса ТОВ "Альба Україна", відповідає зазначеній у заяві про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Оскільки згідно ч. 3 ст. 334 ГПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви за відсутності представників стягувача та третьої особи.

Обґрунтовуючи заяву про заміну стягувача у виконавчому документі, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (заявник) вказало, що відповідно до укладеного 30.04.2021 року між АТ "Універсал Банк" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" Договору Факторингу № 30/04/21/ФК2, набуло право грошової вимоги до ПАТ "Альба Україна" за кредитним договором № 408/12 від 23 березня 2012 року. Пояснює, що йому невідома інформація щодо видачі та перебування наказу на примусовому виконанні, оскільки не має процесуального статусу стягувача, що позбавляє його можливості вжити відповідних заходів для встановлення місцезнаходження наказу. Звернув увагу, що Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц дійшов висновку щодо можливості заміни стягувача/позивача за наявності ознак закінчення законодавчо встановленого строку на пред`явлення виконавчих документів до виконання і відсутності обставин його поновлення. Зауважив, що аналогічні висновки міститься і у постановах від 16 серпня 2018 року у справі № 6/275-08, від 19 лютого 2020 року у справі № 23897/10, від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц та від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц, а також в постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц.

Також заявник пояснив, що відповідно до Статуту Акціонерного товариства "Універсал Банк", затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів ПАТ "Універсал Банк" від 31.10.2018 та погодженого НБУ від 20.12.2018, АТ "Універсал Банк" є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ "Універсал Банк, тип якого у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів ПАТ "Універсал Банк" (протокол № 2-2018 від 31 жовтня 2018 року) було змінено на приватне акціонерне товариство та який було перейменовано на АТ "Універсал Банк". Копія протоколу № 2-2018 від 31 жовтня 2018 року розміщена на офіційному веб- сайті АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" за посиланням: (https://www. universalbank, com, ua/storase/avp/uploads/public/5 be/5 73/916/5Ъе573916еЗ 1.pdf). Зсилаючись на ст. 512, 514 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 52, 334 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), заявник вважає, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь якій стадії судового процесу. На підтвердження доводів щодо наявності підстав для заміни стягувача правонаступником, заявник зіслався на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.02.2020 у справі № 910/5737/15-г, від 20.03.2020 у справі № 906/703/16, від 06.02.2020 у справі № 908/2251/18, від 15.08.2019 у справі № 904/4253/17 та № 5023/5604/11 від 16 квітня 2020 року.

У письмових запереченнях (а.с. 59-60), боржник просив суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому документі у повному обсязі. Пояснив, що 19.01.2016 рішення Господарського суду Житомирської області у даній справі виконано у добровільному порядку. У зв`язку з відсутністю боргу, виконавче провадження у даній справі не відкривалося, на підтвердження чого надав скріншот із сайту Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (а.с. 65). Вважає, що оскільки на момент укладення договору факторингу №30/04/21/ФК2 від 30.04.2021 заборгованість ПАТ "Альба Україна" перед АТ "Універсал Банк" в розмірі 300811,59 грн була сплачена, остання не входить до переліку відступленого права вимоги, так як не можуть бути передані права кредитора по зобов`язанням, які не існують. Також вважає, що пропуск позовної давності для пред`явлення виконавчих документів до виконання на момент укладення сторонами договору факторингу №30/04/21/ФК2 від 30.04.2021, унеможливлює та виключає право ТОВ "ФК ЄАПБ" на заміну стягувача у виконавчому документі по цій справі.

Дослідивши матеріали заяви про заміну стягувача у виконавчому документі, суд враховує таке.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Згідно з положеннями статей 18, 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74, 75) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, вказувала, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 ГПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 цього Кодексу. У такому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як д о в і д к р и т т я в и к о н а в ч о г о п р о в а д ж е н н я, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку, з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження, заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є з а м і н а боржника або с т я г у в а ч а у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в частині п`ятій статті 334 ГПК України (постанова ВП ВС від 18.01.2022 у справі № 34/425).

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку н е о б х і д н о с т і заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 334 ГПК України).

Питання процесуального правонаступництва врегульовані ч. 1 ст. 52 ГПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи н а б у д ь - я к і й с т а д і ї с у д о в о г о процесу.

Процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі № 917/1339/16).

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір (постанова ВП ВС від 18.01.2022 у справі № 34/425).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України, д о н о в о г о к р е д и т о р а п е р е х о д я т ь п р а в а первісного кредитора у зобов`язанні в о б с я з і і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 у справі № 34/425).

Судом встановлено, що 30.04.2021 між АТ "Універсал Банк" (клієнт) та ТОВ "ФК "ЄАПБ" (фактор) було укладено Договір Факторингу № 30/04/21/ФК2 (далі - Договір (а.в.с. 11-15), відповідно до п. 2.1. якого, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору та підписується одночасно з ним (пункт 2.1 Договору).

Фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі Фактором у клієнта прав вимоги та набуття фактором прав вимоги на борг (п. 2.2. Договору).

Відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за Кредитними Договорами, Договорами поруки та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно додатку №2 до цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги визначені цим договором та всі права вимоги за договорами поруки. Сторони підписують акт прийому-передачі реєстру прав вимог в день здійснення оплати суми фінансування згідно п. 3.1.цього договору.

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього Договору (п. 2.3. Договору).

Згідно з п. 2.4. Договору, в день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги боргу до позичальників, клієнт зобов`язаний передати фактору реєстр прав вимог в електронному вигляді за формою, наведеною в Додатку №3 до цього Договору, на підставі акту прийому-передачі реєстру прав вимог в електронному вигляді (додаток №4).

Клієнт підтверджує, що на дату укладення цього Договору відомості у реєстрі прав вимог є достовірними, що він п о в і д о м и в фактора про всі відомі йому будь які обставини, що свідчать про недійсність прав вимоги або їх п р и п и н е н н я, про недійсність або припинення дії кредитних договорів, договорів забезпечення та зазначив ці відомості у реєстрі прав вимог (п. 2.5. Договору).

Відповідно п. 3.3. Договору, сторони домовились, що сума боргу, яка відступається клієнтом фактору за цим Договором, станом на дату відступлення прав вимоги становить в загальному розмірі суму ,64 (два мільярди сімсот шістдесят чотири мільйони сто дев`яносто тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень 64 копійок)...

За умовами п. 10.1 Договору, останній вступає в силу у дату його підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

30.04.2021 між 2021 ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та АТ "Універсал Банк" підписано Акт передачі реєстру прав вимоги за Договором факторингу №30/04/21/ФК2 від 30.04.2021, згідно якого ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" прийняло реєстр прав вимоги кількістю 1611 шт., після чого з урахування п. 2.1. Договору факторингу до нього перейшли права вимоги боргу до позичальників і він став кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів. Вказаний акт підписаний сторонами і скріплений їх печатками (а.с. 17).

Відповідно до підписаного сторонами Витягу реєстру прав вимоги згідно Додатку №1 до Договору факторингу №30/04/21/ФК2 від 30.04.2021, АТ "Універсал Банк" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги боргу до позичальників клієнта на умовах, передбачених Договором факторингу №30/04/21ФК2 згідно наступного реєстру прав вимог: №1072. ПрАТ "Альба Україна" за кредитним договором №408/12, загальне тіло - 626425,37 грн, загальні %- 3834968,84 грн, загальний баланс - 4461394,21 грн (а.с.16).

Як зазначалось вище, рішенням господарського суду Житомирської області від 22.10.2015 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Даріяфарма" на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" - 300811,59грн заборгованості та 6016,44 грн судового збору. Розстрочено виконання рішення господарського суду Житомирської області в частині сплати 300811,59грн. заборгованості, згідно наступного графіку: до 30.11.2015 - 100270,53грн.; до 31.12.2015 - 100270,53грн.; до 31.01.2016 - 100270,53грн.

У вищевказаному рішенні суд встановив, що 23.03.2012 між ПАТ "Універсал Банк" (Банк/позивач) та ПАТ "Альба Україна" (позичальник/третя особа) укладено кредитний договір № 408/12, згідно якого позивач надав позичальнику (ТОВ "Альба Україна"), а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у формі кредитної лінії, в сумі ліміту кредитної лінії 5000000,00 євро, які видаються траншами, та сплачувати проценти за користування кредитними коштами у розмірі 28% річних, терміном/строком дії ліміту кредитної лінії по 10.01.2015.

Позовні вимоги ґрунтувалися на договорі застави майнових прав № РL-03/408/12 від 05.06.2014, згідно якого позивач просив стягнути на його користь з відповідача заставлену заборгованість по договору купівлі-продажу №1069 від 27.05.2013 (а.с. 46-47, т.1), у зв`язку з невиконанням ПАТ "Альба Україна" зобов`язань за кредитним договором № 408/12 від 23.03.2012.

Згідно рішення суду, оскільки наданими до справи видатковими накладними існування заборгованості по договору купівлі-продажу №1069 від 27.05.2013 в сумі 300811,59грн підтверджувалося, суд задовольнив позовні вимоги в цій частині. Так як заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 34676,67грн (335488,26грн. - 300811,59грн.) не підтверджувалась первинними документами, у її стягненні суд відмовив.

Натомість, відповідно до Витягу з Реєстру прав вимог згідно додатку №1 до Договору факторингу №30/04/21/ФК2 від 30.04.2021, відступлено за кредитним договором №408/12 від 23.03.2012 загальне тіло - 626425,37 грн, загальні % - 3834968,84 грн, загальний баланс - 4461394,21 грн, не співпадають із сумами боргу, стягнутими за рішенням суду від 22.10.2015, що унеможливлює достовірно встановити сам факт включення стягнутої за цим рішенням заборгованості до сум, які передавалися за Договором факторингу №30/04/21/ФК2.

Крім того, як було встановлено судом та підтверджується матеріалами відновленої справи №906/345/15, за платіжними дорученнями №6810/1 від 19.01.2016 на суму 100270,53 грн, №6498/1 від 16.12.2015 на суму 100270,53 грн, №6235 від 19.11.2015 на суму 100270,53 грн ТОВ "Даріяфарма" сплатило АТ "Універсал Банк" 300811,59 грн заборгованості та 6016,44 грн судового збору за платіжним доручення №6236 від 19.11.2015 (а.с. 61-64), згідно рішення суду у справі №906/345/15.

Тобто, 19.01.2016 рішення господарського суду Житомирської області від 22.10.2015 у справі №906/345/15 було виконано.

За вказаного, заборгованість в сумі 300811,59грн, яка виникла у зв`язку з невиконанням ПАТ "Альба Україна" зобов`язань за кредитним договором № 408/12 від 23.03.2012 та підтверджена рішенням господарського суду Житомирської області від 22.10.2015 у даній справі, на момент укладення Договору факторингу №30/04/21/ФК2 від 30.04.2021 була відсутня та не могла бути предметом останнього.

Оскільки, згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в о б с я з і і на умовах, що і с н у в а л и на м о м е н т п е р е х о д у цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, суд дійшов висновку що заявник - ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не набула прав первісного кредитора (АТ "Універсал Банк") у наказі №906/345/15 від 13.11.2015, оскільки такі права на дату відступлення права вимоги у останнього були відсутні.

Крім того, суд враховує, що згідно приписів ч.1 ст. 52 ГПК України, заміна кредитора чи боржника правонаступником допускається н а б у д ь - я к і й с т а д і ї с у д о в о г о процесу, однак п о г а ш е н н я заборгованості, стягнутої за рішенням суду, свідчить про закінчення виконавчого провадження як з а в е р ш а л ь н о ї с т а д і ї судового провадження.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України "Про виконавче провадження" органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - ЗУ № 1404-VIII).

С т а д і я в и к о н а в ч о г о п р о в а д ж е н н я як завершальна стадія судового процесу п о ч и н а є т ь с я після видачі виконавчого документа стягувачу та з а к і н ч у є т ь с я ф а к т и ч н и м в и к о н а н н я м с у д о в о г о р і ш е н н я або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання (така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного суду від 18.01.2022 у справі №34/425, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13 та від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17).

Зважаючи на те, що ТОВ "Даріяфарма" просить застосувати строк позовної давності, суд зауважує, що згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Однак, заявник звернувся до суду з метою заміни стягувача у виконавчому документі правонаступником, тому положення ст. 256 ЦК України застосуванню не підлягають.

Натомість суд враховує, що здійснення заміни сторони у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження можливо лише, якщо строк пред`явлення наказу до виконання не сплив, крім випадків одночасного звернення із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанови Верховного Суду від 11.03.2021 у справі №910/2954/17; від 25.06.2019 у справі №910/10031/13; від 21.08.2020 у справі №905/2084/14-908/4066/14; від 24.05.2021 у справі №911/4460/21; від 30.07.2019 у справі №5/128).

Отже, подання заяви про заміну стягувача (чи боржника) його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

За вказаного, заявник із заявою про зміну стягувача у виконавчому документі повинен був одночасно звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки такої заяви подано не було, вказане є додатковою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому документі. При цьому, суд враховує правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14, де вказано, що заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість штучно збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

За вказаного, суд не встановив підстав, а також, визначеної ч.5 ст. 334 ГПК України, необхідності для заміни стягувача у наказі № 906/345/15, виданому на виконання рішення Господарського суду Житомирської області у справі №906/345/15, тому у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" від 16.08.2022 про заміну стягувача у виконавчому документі слід відмовити.

Керуючись статтями 52, 74, 86, 233-235, 334 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" від 16.08.2022 про заміну стягувача у виконавчому документі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Ухвалу підписано 17.10.2022.

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - у справу; 2 - ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (рек.) + , V .

3 - Акціонерне товариство "Універсал Банк" (рек.) + ; 4 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Даріяфарма" (рек.) + . ntk; ; 5 - Публічне акціонернне товариство "Альба Україна" (рек.).