РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2022 року м. Чернігівсправа № 910/6341/22
Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за правилами спрощеного позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянуто справу

за позовом: фізичної особи - підприємця Коршикова Олександра Сергійовича,

АДРЕСА_1 ;

e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

до відповідача: фізичної особи - підприємця Гуменюка Павла Андрійовича,

АДРЕСА_2 ;

e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

предмет спору: про стягнення боргу в сумі 33762,00грн

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Коршиков О.С. - особисто;

від відповідача: Гуменюк П.А. - особисто.

У судовому засіданні 05.10.2022, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фізичною особою - підприємцем Коршиковим Олександром Сергійовичем (надалі - ФОП Коршиков О.С.) до Господарського суду міста Києва подано позов до фізичної особи -підприємця Гуменюка Павла Андрійовича (надалі - ФОП Гуменюк П.А.) про стягнення 33762,00грн боргу за послуги в сфері інформатизації, надані на підставі договору №0802-2022 від 08.02.2022 (надалі - Договір). Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем умов Договору в частині своєчасної оплати за отримані послуги на підставі актів приймання - передачі №1-2022 від 21.03.2022 та №2-2022 від 04.04.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 у справі №910/6341/22 позовну заяву ФОП Коршикова О.С. до ФОП Гуменюка П.А. про стягнення 33762грн передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Чернігівської області.

22.08.2022, матеріали даної позовної заяви з доданими до неї документами надійшли до Господарського суду Чернігівської області.

Ухвалою суду від 12.09.2022, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження в справі №910/6341/22 за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання по розгляду спору по суті призначено на 05.10.2022 об 11:00.

05.10.2022, у судове засідання прибули обидві сторони.

Судом розпочато розгляд справи по суті та заслухано сторін.

Позивач позов підтримав у повному обсязі; відповідач наявність боргу в сумі 33762грн підтвердив, зазначив про відсутність достатніх коштів на оплату наявного боргу, в зв`язку з чим усно клопотав розстрочити виконання судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За статтею 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться. За частиною 1 вказаної статті до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2 статті 193 ГК України).

За приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

08.02.2022, між ФОП Коршиковим Олександром Сергійовичем (Виконавець, позивач) та ФОП Гуменюк Павлом Андрійовичем (Замовник, відповідач) укладено договір про надання послуг в сфері інформатизації №0802-2022 (надалі - Договір), предметом якого є послуги в сфері інформатизації згідно з замовленнями Замовника, зокрема: консультування з питань інформатизації; консультування з питань комерційної діяльності й керування; надання інших інформаційних послуг (п.1 та п.2.1. Договору).

Сторони, в п.2.2., п.2.3. Договору погодили, що Виконавець зобов`язується надати послуги, а Замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх на умовах, що передбачені цим Договором. Замовник здійснює запити на послуги шляхом надсилання їх Виконавцю електронною поштою або усно.

Ціна Договору визначається як сума вартостей робіт, виконання яких підтверджується відповідними рахунками / актами прийому-передачі послуг, що будуть підписані сторонами протягом терміну дії цього Договору (п.4.1. Договору).

Підтвердженням факту надання послуг Виконавцем в цілому або виконання конкретного етапу на певну дату і достатньою підставою для здійснення розрахунків з Виконавцем, є підписаний сторонами рахунок/акт прийому-передачі послуг. Обов`язок по складанню акту покладається на Виконавця, який готує такий акт, підписує його зі свого боку та передає Замовнику. Замовник протягом 5 (п`яти) банківських днів, після одержання акту прийому-передачі виконаних послуг, зобов`язаний надіслати Виконавцю підписаний акт прийому-передачі виконаних послуг або мотивовану відмову від їх прийняття (п.4.6., п.4.7. Договору).

Замовник здійснює оплату за даним Договором двічі на місяць шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Виконавця. Оплата здійснюється за фактом отримання виставленого Виконавцем рахунку / акту прийому-передачі послуг, в якому визначається вартість послуг. Сторони погодили, що оплата винагороди Виконавцю в рамках цього договору здійснюється шляхом переводу грошових коштів на банківський рахунок Виконавця, зазначений в розділі 7 цього Договору (п.4.6. Договору).

Сторони в п.6.1. встановили, що цей Договір набирає чинності з 15.02.2022 і діє протягом одного року або до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором чи його розірвання.

Виходячи з правової природи укладеного правочину суд дійшов висновку, що між сторонами склались відносини з надання послуг, які врегульовано главою 63 ЦК України.

Виходячи з умов Договору №0802-2022 від 08.02.2022 (п.6.1), на момент вирішення спору цей Договір є діючим. Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що цей Договір припинив свою дію (зокрема шляхом його розірвання сторонами) або був визнаний недійсним у судовому порядку.

Предметом позову в даній справі є стягнення вартості послуг в сфері інформатизації, наданих за Договором.

Тобто до обставин, що входять до предмету доказування в даній справі належить наявність між сторонами договірних правовідносин; факт надання позивачем та отримання відповідачем обумовлених Договором послуг; порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості отриманих послуг.

За статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За частиною 2 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, в строки та в порядку, що встановлені договором.

На виконання умов Договору позивачем надано, а відповідачем отримано послуги в сфері інформатизації загальною вартістю 33762,00грн, про що сторонами в двосторонньому порядку складено акти приймання-передачі наданих послуг №1-2022 від 21.03.2022 на суму 20600грн та №2-2022 від 04.04.2022 на суму 13162грн.

За частиною 1 статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Виходячи з умов п.4.6. Договору, строк по оплаті вартості отриманих відповідачем послуг загальною вартістю 33762грн є таким, що настав.

Позивач, у досудовому порядку, звертався до відповідача з вимогою про оплату, що отримана відповідачем 24.06.2022 та залишена ним без виконання (поштове відправлення №309).

Судом установлено, що договір №0802-2022 від 08.02.2022 на надання послуг у сфері інформатизації та акти приймання-передачі наданих послуг №1-2022 від 21.03.2022 та №2-2022 від 04.04.2022 підписано сторонами шляхом накладення їх електронних підписів.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається в випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги».

Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, в тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

За статтею 12 вказаного Закону перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

Частинами 1 та 2 статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» від 05.10.2017 №2155-VIII передбачено, що кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає:

-надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки;

-технічну підтримку та обслуговування наданих засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо:

-перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки;

-перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки;

-за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки;

-під час перевірки за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки отримано підтвердження того, що особистий ключ, який належить підписувачу чи створювачу електронної печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки;

-під час перевірки підтверджено цілісність електронних даних в електронній формі, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка.

Згідно з довідками про перевірку електронних підписів Договору №0802-2022 від 08.02.2022 та актів приймання-передачі наданих послуг №1-2022 від 21.03.2022 та №2-2022 від 04.04.2022, підписанти Коршиков О.С. та Гуменюк П.А. ідентифіковані, сертифікати електронних підписів указаних осіб чинні.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача простроченої заборгованості в сумі 33762,00грн за надані позивачем послуги за Договором. На момент ухвалення судового рішення відповідач доказів оплати наявного боргу до суду не надав.

Відповідач у судовому засіданні підтвердив наявність у нього боргу в сумі 33762грн та усно клопотав розстрочити його сплату. Позивач заперечував проти розстрочення сплати боргу.

Судом усне клопотання відповідача залишено без розгляду з підстав його невмотивованості. Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження існування обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Обов`язок доказування і подання доказів установлено статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 цієї статті).

Відповідно до частини 4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на зміст статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними ніж докази, надані на її спростування.

За приписами частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Тобто, виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем грошових зобов`язань по своєчасному розрахунку за отримані послуги за Договором, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі в сумі 33762,00грн.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам. Таким чином, оскільки заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, за рахунок відповідача має бути відшкодовано судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову в сумі 2481,00грн.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, частиною 2 статті 178, статтями 233, 236, 238, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи - підприємця Коршикова Олександра Сергійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до фізичної особи - підприємця Гуменюка Павла Андрійовича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення 33762,00грн, задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Гуменюка Павла Андрійовича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи - підприємця Коршикова Олександра Сергійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 33762,00грн боргу та 2481,00грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному в статті 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текс рішення складено та підписано 10.10.2022

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко