ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

07 жовтня 2022 року м. ХарківСправа № 913/869/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши матеріали скарги Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" на постанову приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича від 13.01.2022 ВП №68145653 про арешт коштів боржника (вх.№2313 від 01.02.2022) у справі

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м.Київ
до Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот", м.Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 317 908 182,52 грн.
за участю представників:

від позивача (стягувача): не з`явився

від відповідача (боржника): не з`явився

від приватного виконавця: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі за текстом - позивач, стягувач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" (далі за текстом - відповідач, боржник), в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просила стягнути 317908182,52грн., з яких 283198704,31грн. інфляційних втрат за період січень 2013-квітень 2015, 34709478,21грн. 3% річних за період з 07.12.2013 по 28.05.2015 за прострочення виконання зобов`язання за договором №06/09-1984 від 22.12.2009.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.11.2015, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.02.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2016, позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 26102541,19грн. інфляційних втрат та 17933755,02грн. 3 % річних. В іншій частині позову відмовлено.

29 лютого 2016 року господарським судом Харківської області видано наказ про стягнення з відповідача на користь позивача 26102541,19грн. інфляційних втрат, 17933755,02 грн. 3% річних, 10122,96 грн. судового збору.

Постановою Верховного Суду України від 12.04.2017 вищевказані судові рішення скасовані в частині відмови у задоволенні позову ДК "Газ України" до ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" про стягнення 257096613,12грн. інфляційних втрат і 16775723,19грн. 3% річних. Справа №913/869/14 у цій частині передана на розгляд до господарського суду Харківської області.

За результатами нового розгляду господарським судом Харківської області прийнято рішення від 28.11.2017 у даній справі, яким позов в частині вимог про стягнення 257096613,12грн. інфляційних втрат і 16775723,19грн. 3% річних задоволено. Дане рішення було залишено без змін постановами Харківського апеляційного господарського суду від 22.02.2018 та Верховного Суду від 20.06.2018.

21 грудня 2017 року господарським судом Харківської області на виконання даного рішення видано наказ, яким з відповідача на користь позивача, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 25.01.2018, стягнуто 257096613,12грн. інфляційних втрат, 16775723,19грн. 3% річних, 327263,04грн. судового збору.

01 лютого 2022 року від Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" надійшла скарга на постанову приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича від 13.01.2022 ВП №68145653 про арешт коштів боржника (вх.№2313 від 01.02.2022), в якій боржник просить вищевказану постанову визнати протиправною та скасувати.

Ухвалою від 03.02.2022 дана скарга прийнята до розгляду та провадження з її розгляду зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 і ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.09.2021 у справі №913/869/14 про відмову у задоволенні скарги на постанову приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павла Васильовича від 09.08.2021 ВП №66444884 про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Верховного Суду від 16.02.2022 вищевказану касаційну скаргу ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" залишено без задоволення, а відповідні постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 і ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.09.2021 у справі №913/869/14 - без змін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.02.2022 поновлено провадження з розгляду даної скарги боржника, судове засідання призначено на 02.03.2022.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 12.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до наказу голови господарського суду Харківської області №17 від 24.02.2022 "Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану" у зв`язку із реальною загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду та суддів було встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: тимчасово зупинено здійснення судочинства у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу, до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці громадян в умовах воєнної агресії проти України; заборонено пропуск та самостійне переміщення учасників судового процесу по суду; рекомендовано учасникам судового процесу утриматись від відвідування суду, а свої процесуальні права та обв`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням засобів електронного зв`язку (підсистеми ЄСІТС "Електронний суд").

У зв`язку з вищевикладеними обставинами призначене на 02.03.2022 судове засідання у даній справі не відбулося.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.09.2022 судове засідання призначено на 07.10.2022.

Представники сторін та приватний виконавець в судове засідання 07.10.2022 не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

Слід зазначити, що відповідно до акту господарського суду Харківської області від 29.09.2022 про неможливість відправки кореспонденції, ухвалу від 29.09.2022, яка адресована ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот", м. Сєверодонецьк, не було відправлено у зв`язку з призупиненням Акціонерним товариством "Укрпошта" приймання та пересилання поштових відправлень до тимчасово окупованих територій України та районів ведення бойових дій, на території яких не працюють відділення поштового зв`язку у зв`язку з повномасштабною збройною агресією росії проти України - до поштового відділення 93403.

За час розгляду даної скарги боржник не повідомляв суду будь-яку іншу адресу свого місцезнаходження, а тому у суду була відсутня можливість повідомити боржника засобами поштового зв`язку.

В той же час, з 20.06.2022 Державна судова адміністрація України відновила загальний доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень та роботу сервісу "Стан розгляду справ".

Ухвала від 29.09.2022 у даній справі про призначення розгляду скарги до розгляду на 07.10.2022 була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 03.10.2022. Отже, у боржника була можливість отримати інформацію про розгляд його скарги та у випадку необхідності подати до суду відповідні заяви та клопотання, зокрема, за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (з 05.10.2021 офіційно функціонують три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний суд", "Електронний кабінет", "Підсистема відеоконференцзв`язку").

Частиною 2 статті 342 ГПК України визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши скаргу боржника на постанову приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича від 13.01.2022 ВП №68145653 про арешт коштів боржника, суд зазначає наступне.

13 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненком Олексієм Вікторовичем (надалі - приватний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68145653 з примусового виконання наказу №913/869/14 від 29.02.2016, виданого господарським судом Харківської області про стягнення з боржника на користь стягувача 26102541,19грн. інфляційних втрат, 17933755,02 грн. 3% річних, 10122,96 грн. судового збору.

У межах виконавчого провадження №68145653 приватним виконавцем винесено постанову від 13.01.2022 про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення, арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 48475636,12грн.

Як вбачається зі змісту даної постанови, на примусовому виконанні приватного виконавця знаходяться:

1) наказ № 9/5014/969/2012 від 24.11.2016, виданий господарським судом Донецької області, про стягнення з боржника на користь стягувача судового збору за розгляд заяви про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 14 червня 2016 року у справі № 9/5014/969/2012(5/65/2011) у сумі 94 642,59грн. (надалі - Наказ №1)

2) наказ №913/869/14 від 29.02.2016, виданий господарським судом Харківської області про стягнення з боржника на користь стягувача 26102541,19грн. інфляційних втрат, 17933755,02 грн. 3% річних, 10122,96 грн. судового збору (надалі - Наказ №2).

Суд зауважує, що у вищевказаних постановах приватним виконавцем помилково зазначено невірний номер наказу №2, а саме: №913/866/14, що фактично слід вважати опискою, оскільки вказані приватним виконавцем сторони, суми стягнення, а також дата видачі відповідають реквізитам саме наказу №913/869/14 від 29.02.2016.

Статтею 339 ГПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У даному випадку боржник, звертаючись зі скаргою на вищевказану постанову приватного виконавця зазначив, що оскаржувана постанова прийнята не на підставі та у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, тому вважає її протиправної підлягає скасуванню. При цьому, боржник вважає, що дії виконавця та винесення постанови ВП №68145653 від 13.01.2022 про арешт коштів боржника на підставі Наказів №1 та №2, строк пред`явлення яких до виконання сплинув ще у 2019 році, вчинені поза межами повноважень приватного виконавця, не відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадженим" та є неправомірними.

Суд вважає вказані доводи необґрунтованими, виходячи з наступного.

Щодо строку пред`явлення до виконання Наказу №2.

Матеріалами справи встановлено, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС за заявою Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (стягувач) 19.03.2019 було відкрито виконавче провадження ВП № 58668051 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 29.02.2016 у справі №913/869/14.

Проте на підставі заяви стягувача Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС було винесено постанову ВП № 58668051 про повернення стягувачу наказу суду на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження". В пункті 3 зазначеної постанови стягувачу було роз`яснено, що наказ Господарського суду Харківської області від 29.02.2016 у справі №913/869/14 може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 16.07.2023.

Стягувач з метою виконання зазначеного судового рішення 16.07.2020 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича із заявою № 31/01-526 про відкриття виконавчого провадження за наказом Господарського суду Харківської області від 29.02.2016 у справі № 913/869/14, що зумовило винесення зазначеним виконавцем 16.07.2020 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 62597739 з примусового виконання наказу про стягнення грошової суми в розмірі 44046419,17 грн.

Проте 15.07.2021 виконавцем за письмовою заявою стягувача винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. 09.08.2021 на підставі відповідної заяви стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66440811 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 29.02.2016 у справі №913/869/14.

Боржник в межах даної справи №913/869/14 раніше оскаржував правомірність відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем Григорчуком П.В. та наводив ті ж самі доводи, що й у даній скарзі, а саме: що строк пред`явлення наказу від 29.02.2019 у справі №913/869/14 до виконання закінчився у 2019 році, а тому виконаче провадження було неправомірно відкрите приватним виконавцем 09.08.2021.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.09.2021 у даній справі, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 та постановою Верховного Суду від 16.02.2022, в задоволенні скарги ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" було відмовлено, а доводи боржника про закінчення строку пред`явлення наказу від 29.02.2019 у справі №913/869/14 до виконання у 2019 році визнані необґрунтованими.

При цьому, Верховний Суд у своїй постанові від 16.02.2022 зазначив наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і далі у редакції, чинній станом на момент винесення оскаржуваної постанови приватного виконавця) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. Поряд із цим, частиною 5 цієї статті передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Разом з тим зазначеними положеннями не виключається та не обмежується переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у разі повернення його стягувачу з інших підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.12.2021 у справі №34/289-64/200, від 29.07.2021 у справі № 2608/4065/12.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26.06.2018 у справі № 727/1256/16-ц, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа на підставі заяви не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

З огляду на установлені обставини, Верховний Суд, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26.06.2018 у справі №727/1256/16-ц, погодився із правильним висновком господарських судів попередніх інстанцій про те, що оскільки з часу повернення виконавчого документа стягувачу строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання поновився, то на підставі положень статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач повторно 05.08.2021, тобто у встановлений законом строк, звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження до приватного виконавця Григорчука П.В.

Крім того, господарськими судами установлено, що матеріали цієї справи не містять доказів того, що приватним виконавцем в рамках зазначеного виконавчого провадження виносилась постанова саме про закінчення виконавчого провадження, що в свою чергу перешкоджало би стягувачу подати виконавчий лист до виконання повторно.

Частиною 4 статті 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, відповідно до приписів ч.4 ст.75 ГПК України при розгляді даної скарги слід вважати доведеною ту обставину, що строк пред`явлення наказу №913/869/14 від 29.02.2016 до виконання не закінчився 29.02.2019, на чому помилково наполягає боржник, а був поновлений у зв`язку з повторним пред`явленням до виконання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що строк пред`явлення до виконання наказу в чергове перервався і у серпні 2021 року, коли стягувач знову звертався із заявою про відкриття виконавчого провадження до приватного виконавця Григорчука П.В.

Наведене свідчить, що станом на час відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу №913/869/14 від 29.02.2016 згідно з оскаржуваною постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича від 13.01.2022 ВП №68145653, строк пред`явлення наказу до виконання не закінчився, а тому приватний виконавець діяв правомірно та відповідно до приписів чинного законодавства.

Щодо строку пред`явлення до виконання Наказу №1.

Як зазначає боржник у скарзі, 08.11.2018 на підставі заяви ДК "Газ України" Сєвєродонецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області було відкрито виконавче провадження №57631234 з виконання наказу № 9/5014/969/2012 від 24.11.2016. За інформацією сайту "Автоматизована система виконавчого провадження Міністерства Юстиції" 28.09.2021 на підставі заяви ДК "Газ України" Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції була винесена постанова по ВП №57631234 про повернення даного наказу №1 до ДК "Газ України". Отже, і в цьому випадку повернення Наказу №1 відбулось на підставі заяви ДК "Газ України", а не з підстав неможливості виконання рішення або заборони на відчуження на майно, у зв`язку з чим це не є підставою для поновлення строків для повторної подачі Наказу №1 з дня повернення цього Наказу до ДК "Газ України". Фактично, строк для подачі Наказу №1 закінчився 24.11.2019.

Таким чином, вищевказані доводи скаржника є аналогічними з тими, що заявлені відносно вищевказаного Наказу №2, а тому також не можуть бути прийняті судом з огляду на вищевикладену позицію Верховного Суду щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, оскільки приватний виконавець 13.01.2022 правомірно відкрив виконавче провадження №68145653 та виконує в його межах Накази №1 та №2, у суду відсутні підстави погодитися з доводами скаржника про те, що дії приватного виконавця щодо винесення постанови від 13.01.2022 про арешт коштів боржника вчинені поза межами його повноважень та не відповідали вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною 3 статті 343 ГПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" на постанову приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича від 13.01.2022 ВП №68145653 про арешт коштів боржника (вх.№2313 від 01.02.2022) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Ухвалу підписано 12.10.2022.

Суддя М.В. Калантай