ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" жовтня 2022 р. Cправа № 902/589/22

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Шейгець І.В.,

За участю представників сторін:

позивача Турков О.О., довіреність №123/01-20 від 19.08.2022;

відповідача1 Чорний Р.О., витяг з ЄДРЮОФОП та ГФ;

відповідача2 Дреженков П.О., довіреність №12 від 02.08.2022,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Громадської організації "Вінницька територіальна організація Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "КОЛОС" (вул. Генерала Арабея, 3, м. Вінниця, 21020)

до: Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області (вул. Келецька, 63, м. Вінниця, 21027)

до: Приватного закладу "Спортивний клуб "ВІКТОРІЯ-Т" (вул. Генерала Арабея, 3, м. Вінниця, 21020)

про скасування державної реєстрації земельних ділянок

В С Т А Н О В И В :

Громадська організація "Вінницька територіальна організація Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "КОЛОС" звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом до Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області та до Приватного закладу "Спортивний клуб "ВІКТОРІЯ-Т" про скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:100:0010; :02:100:0009; :02:100:0011 та :02:100:0014.

Ухвалою суду від 11.07.2022 відкрито провадження у справі № 902/589/22 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22 серпня 2022 року.

27.07.2022 до суду від відповідача1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому з підстав у ньому викладених просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача до відповідача1 в повному обсязі.

Протокольною ухвалою від 22.08.2022 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду справи по суті на 21.09.2022.

Протокольною ухвалою від 21.09.2022 судом оголошено перерву в судовому засіданні до 05.10.2022.

03.10.2022 до суду від позивача надійшов супровідний лис з Актом обстеження земельних ділянок.

Від відповідача2 до суду 03.10.2022 надійшли пояснення в яких останній визнає позовні вимоги у повному обсязі.

На визначену судом дату 05.10.2022 з`явились представники сторін.

Представники позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві та стягнути з відповідачів судові витрати зі сплати судового збору.

Представник відповідача1 проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просив відмовити в позові щодо нього.

Представник відповідача2 визнав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у поясненнях.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 05.10.2022 року, в зв`язку з неявкою представників сторін, судом долучено вступну та резолютивну частину рішення до матеріалів справи без проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як зазначено позивачем в позовній заяві останній користується земельною ділянкою по вул. Г. Арабея, 3 в м. Вінниці, загальною площею 2,63 га, на праві постійного користування, що підтверджується державним актом № 000172 від 1978 року.

У 2012 році позивач надав відповідачу2 згоду на вилучення частини земельної ділянки, як наслідок рішенням Вінницької міської ради № 957 від 02.10.2012 було надано Приватному закладу «Спортивний клуб «Вікторія-Т» погодження на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на вул. Генерала Арабея, 3, орієнтовною загальною площею 0,7187 га, із них: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування площею 0,3100 га, для благоустрою площею 0,4087 га (в тому числі в межах «червоних ліній» площею 0,0825 га), за рахунок земель Вінницької обласної організації ВФСТ «Колос» АПК України.

Відповідно до вищезазначеного рішення було сформовано та проведено державну реєстрацію земельних ділянок: №1 кадастровий номер: :02:100:0010, тип власності: не визначено, цільове призначення: 03.14 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, площа: 0.2847 га; №2 кадастровий номер: :02:100:0009, тип власності: не визначено, цільове призначення: 03.08 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, площа: 0.3142 га; №3 кадастровий номер: :02:100:0011, тип власності: не визначено, цільове призначення: 03.14 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, площа: 0.1198 га.

Відповідач2 виконав вимогу та провів державну реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, разом з тим державну реєстрацію речових прав на земельні ділянки протягом року проведено не було.

На решту земельної ділянки, площею 1,92 га, рішенням Вінницької міської ради від 27.12.2019 № 2111 позивачу було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі за адресою: м. Вінниця, вул. Г.Арабея, 3. На виконання зазначеного рішення було укладено договір з землевпорядною організацією на виготовлення технічної документації, дані роботи тривали певний час та були закінчені 17.08.2021, як наслідок було сформовано земельну ділянку та проведено державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі за номером :02:100:0014.

На сформованих земельних ділянках розміщено об`єкти нерухомого майна, загальною площею 9147,8 кв.м. які належать позивачу на праві власності.

Конфігурація цих чотирьох ділянок на даний час є неактуальною та такою що перешкоджає подальшій діяльності позивача і її підрозділам, їхнє об`єднання є неможливим.

За твердженням позивача, останній позбавлений права користуватися земельною ділянкою в повній мірі, як і власним нерухомим майном, яке на ній розміщене. Враховуючи напрямки діяльності, а саме реорганізація власних підрозділів, яка в свою чергу передбачає передачу в користування частину нерухомого майна з відповідною земельною ділянкою для його обслуговування та подальшій діяльності. Також ставить під сумнів виконання позивачем домовленостей перед Вінницькою міською радою щодо передачі будівлі гуртожитку до комунальної власності, що потребує виділення земельної ділянки для його обслуговування.

Крім того на даний час за замовленням позивача КП «ВМБТІ» виконує технічну інвентаризацію комплексу будівель по вул. Г.Арабея, 3 в м. Вінниці за результатами якої окремим будівлям та групам будівель буде присвоєно нову поштову адресу з подальшою реєстрацією речових прав, яка має бути проведена з відповідною земельною ділянкою, сформованою під такі будівлі та нову адресу.

Як вбачається з матеріалів справи позивач 30.05.2022 звернувся до відповідача1 стосовно скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :02:100:0010; :02:100:0009; :02:100:0011; :02:100:0014.

Відповідача1 листом від 13.06.2022 №0-2-0.2-1906/2-22 повідомив позивачу що інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі по зазначених земельних ділянках відсутня, разом з тим підстави скасування державної реєстрації передбачені діючим законодавством на даний час відсутні.

Крім того, в матеріалах справи наявний акт обстеження земельних ділянок від 03.10.2022, з якого вбачається, що на земельних ділянках відведених ПЗ «Спортивний клуб «Вікторія Т» знаходиться нерухоме майно (будівлі) яке належить на праві власності ГО «ВТО ВФСТ «Колос» (право власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 129768893 від 05.07.2018) разом з тим об`єкти нерухомого майна які б належали ПЗ «Спортивний клуб «Вікторія Т» відсутні.

З огляду на викладене, позивач вважає, що іншого способу для відновлення та захисту його порушеного права на користування та розпорядження земельними ділянками ніж звернення до суду з вимогою про скасування державної реєстрації земельних ділянок не існує.

Дані обставини стали підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач1 зазначив, що 31.05.2013 державним кадастровим реєстратором Відділу №2 Управління у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області було здійснено державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :02:100:0009; :02:100:0010; :02:100:0011.

Реєстрація земельних ділянок з кадастровими номерами 0:02:100:0009, 0:02:100:0010, 0:02:100:0011 в Державному земельному кадастрі повністю відповідала вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку. Факт правомірності реєстрації вказаних земельних ділянок не оспорюється позивачем та визнається останнім, що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві.

Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідач1 у відзиві на позовну заяву звертає увагу суду, що на даний час не визначено механізму встановлення вини заявника у нездійсненні державної реєстрації речового права на земельну ділянку протягом року з дня реєстрації такої земельної ділянки.

На сьогоднішній день та на момент звернення позивача до Головного управління (лист №72/01-20 від 30.05.2022) стосовно скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :02:100:0010, :02:100:0009, :02:100:0011, у Головному управлінні були відсутні відомості з приводу можливих причин не здійснення державної реєстрації речового права за ПП «Спортивний клуб «ВІКТОРІЯ-Т» на вказані земельні ділянки. В свою чергу, останній з заявою про відсутність намірів реєстрації речового права та відповідно скасування державної реєстрації земельної ділянки до Головного управління не звертався.

З огляду на це у Головного управління відсутні підстави для скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :02:100:0010, :02:100:0009, :02:100:0011 на підставі пункту 3 частини 13 статті 79-1 Земельного кодексу України, пункту 2 частини 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», підпункту 2 пункту 114 Порядку, які передбачають скасування державної реєстрації земельної ділянки у разі, коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, оскільки відсутні відповідні докази щодо наявності вини ПП «Спортивний клуб «ВІКТОРІЯ-Т» у нездійсненні державної реєстрації речового права на земельну ділянку протягом року з дня реєстрації такої земельної ділянки.

Щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:100:0014 відповідач1 зазначає, що дана земельна ділянка площею 1,9201 га зареєстрована в Державному земельному кадастрі 17.08.2021 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ГО «Вінницька територіальна організація Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» за цільовим призначенням 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея, 3, розробленої ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс».

Реєстрація вказаної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі також відповідала вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку. Факт правомірності реєстрації земельної ділянки не оспорюється позивачем та визнається останнім, що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві.

Підстави для скасування державної реєстрації земельних ділянок є чітко визначеними та передбачені частиною 13 статті 79-1 Земельного кодексу України, частиною 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п. 114 Порядку.

Така підстава для скасування державної реєстрації земельної ділянки як звернення заявника з заявою про скасування державної реєстрації земельної ділянки, згідно положень чинного законодавства відсутня.

Крім того, земельна ділянка з кадастровим номером :01:100:0014 була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 17.08.2021, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру №НВ- 021, доданим позивачем до позовної заяви. Тобто, рік з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки на момент звернення позивача до Головного управління (лист №72/01-20 від 30.05.2022), а також з позовною заявою до суду, - не пройшов. Зазначене вказує на відсутність підстав для скасування державної реєстрації земельно ділянки на підставі пункту 3 частини 13 статті 79-1 Земельного кодексу України, пункту 2 частини 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», підпункту 2 пункту 114 Порядку.

З огляду на викладене відповідач1 просить суд відмовити в задоволені позовних вимог Громадської організації «Вінницька територіальна організація «Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в повному обсязі.

У письмових поясненнях відповідач2 зазначає, що на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:100:0010; :02:100:0009; :02:100:0011; :02:100:0014 розташовано нерухоме майно що належить позивачу, відповідач2 дані земельні ділянки не використовує будь якої діяльності на земельних ділянках не здійснює.

Враховуючи зазначене відповідач2 заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права (інтересу), за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

В силу приписів п.6 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з частинами першою. другою статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

За приписами частин шостої, сьомої статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Нормами частин дев`ятої, десятої статті 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

За визначенням статті 1 Закону України від 22.05.2003 № 858-IV «Про землеустрій» документація із землеустрою - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Положеннями статті 22 Закону України «Про землеустрій» визначено, що землеустрій здійснюється на підставі укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою.

У відповідності з наведеним у статті 1 Закону України від 07.07.2011 №3613-VI «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Частинами першою, четвертою, сьомою, дев`ятою статті 9 вищеназваного Закону встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Факт правомірності реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :02:100:0010; :02:100:0009; :02:100:0011; :02:100:0014 не оспорюється позивачем та визнається останнім, що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону N 3613-VI порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Постановою КМ України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок № 1051).

Відповідно до п. 60 Порядку № 1051, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 зазначеного Закону Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Частиною 13 статті 79-1 Земельного кодексу України встановлено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: - поділу чи об`єднання земельних ділянок; - скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; - якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», не було зареєстровано протягом року з вини заявника.

Підстави для скасування державної реєстрації земельних ділянок також передбачені частиною 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п. 114 Порядку.

Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону N 3613-VI державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Аналогічні норми наведені в пункті 114 Порядку.

Суд погоджується з твердженням відповідача1, що на момент звернення позивача з листом №72/01-20 від 30.05.2022 стосовно скасування державної реєстрації земельних ділянок у Головному управлінні були відсутні відомості з приводу можливих причин не здійснення державної реєстрації речового права на вказані земельні ділянки, а позивачем до вище вказаного листа не додано доказів, що речове право на земельні ділянки не реєструвалось саме з вини відповідача-2.

Крім того, на даний час не визначено механізму встановлення вини заявника у нездійсненні державної реєстрації речового права на земельну ділянку протягом року з дня реєстрації такої земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову стосовно відповідача1, оскільки дії останнього були правомірними, вчиненими на підставі та в межах визначених законодавством.

В ч. 13 ст. 79-1 ЗК України визначено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника.

Відповідно до ч. 9 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами на сформованих земельних ділянках розміщено об`єкти нерухомого майна, загальною площею 9147,8 кв.м. які належать позивачу на праві власності.

Ст. 152 ЗК України визначає такі шляхи захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до пункту б) частини 3 статті 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в т.ч. шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав.

Як вбачається з письмових пояснень відповідач2 земельні ділянки не використовує будь якої діяльності на земельних ділянках не здійснює. В свою чергу, з заявою про відсутність намірів реєстрації речового права та відповідно скасування державної реєстрації земельної ділянки до Головного управління не звертався.

На переконання суду відповідач2 своїми діями та бездіяльністю позбавляє позивача права користуватися земельними ділянками в повній мірі, як і власним нерухомим майном, яке на них розміщене.

З огляду на викладене, позовна вимога про скасування державної реєстрації земельних ділянок підлягає задоволенню як така що відновить та захистить порушені права позивача на користування та розпорядження земельними ділянками та нерухомим майном, яке на них розміщене.

Згідно із ч.ч. 1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 14 ГПК України передбачено, зокрема, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як визначає ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У зв`язку із тим, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача2 витрати зі сплати судового збору покладаються на нього відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В позові до Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області відмовити.

2. Позов до Приватного закладу "Спортивний клуб "ВІКТОРІЯ-Т" задовольнити.

3. Скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:100:0010; :02:100:0009; :02:100:0011; :02:100:0014, які розташовані по вул. Г. Арабея, 3 в м. Вінниці загальною площею 2,6388 га.

4. Стягнути з Приватного закладу "Спортивний клуб "ВІКТОРІЯ-Т" (вул. Генерала Арабея, 3, м. Вінниця, 21020, ) на користь Громадської організації "Вінницька територіальна організація Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "КОЛОС" (вул. Генерала Арабея, 3, м. Вінниця, 21020, ) - 2481,00 грн - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення направити сторонам на відомі суду адреси електронної пошти: позивача , відповідача1 , відповідача2 ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 14 жовтня 2022 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи