ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2022 Справа № 917/788/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши справу № 917/788/22

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландтех", вул. Ельворті, 7, оф.425, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25002 (поштова адреса : а/с 11, м. Кропивницький-5, Кіровоградська область, 25002)

до відповідача Фермерського господарства "Агро Плюс 7", с. Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39763

про стягнення 316 642,99 грн.

Секретар судового засідання : Теницька С.В.

Представники сторін :

від позивача: Філоненко А.В., довіреність №5 від 05.01.2022 року;

від відповідача: не з`явився.

Обставини справи : 25.07.2022 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландтех" до Фермерського господарства "Агро Плюс 7" про стягнення 316 642,99 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 09.07.2021 між сторонами Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № 878-КД/СТ/ВЗ/2021, з яких : 223 920,73 грн основний борг, 21 823,77 грн пеня за період з 01.12.2021 по 31.05.2022, 68 079,48 грн штраф, 2 819,01 грн 3% річних.

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не повністю здійснив оплату отриманої сільськогосподарської техніки у визначений Договором купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 09.07.2021 р № 878-КД/СТ/ВЗ/2021 строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2022 справу № 917/788/22 розподілено судді Ківшик О.В..

Суд ухвалою від 26.07.2022 вказану позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

23.08.2022 р від відповідача надійшли :

- заява за вх № 5827 від 23.08.2022 про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді;

- клопотання за вх № 5903 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін з посиланням на приписи ч. 5 ст. 252 ГПК України, яке судом задоволено;

- клопотання за вх № 5904 про продовження процесуальних строків на подання відзиву на позовну заяву та на подання доказів сплати боргу, які встановлені ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.07.2022 у даній справі.

Суд ухвалою від 25.08.2022 задовольнив заяву відповідача про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді; задовольнив клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання, яке призначив на 13.09.2022 на 11:00 год; клопотання про продовження процесуальних строків на подання відзиву на позовну заяву та на подання доказів сплати боргу задовольнив частково.

26.08.2022 на електронну адресу Господарського суду Полтавської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландтех" надійшла заява (вх № 5916 від 26.08.2022 , скріплена КЕП представника заявника) про забезпечення позову по даній справі шляхом накладення арешту на кошти у розмірі ціни позову - 316 642,99 грн. та судового збору - 4 749,64 грн., які обліковуються на розрахункових рахунках Фермерського господарства "Агро Плюс 7" (), яку суд ухвалою від 29.08.2022 повернув заявнику через відсутність доказів сплати судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову.

01.09.2022 на електронну адресу Господарського суду Полтавської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландтех" надійшла заява (вх № 6042 від 01.09.2022, скріплена КЕП представника заявника) про забезпечення позову по даній справі шляхом накладення арешту на кошти у розмірі ціни позову - 316 642,99 грн та судового збору - 4 749,64 грн, які обліковуються на розрахункових рахунках Фермерського господарства "Агро Плюс 7" (), до якої залучено платіжне доручення № 11475 від 31.08.2022 про сплату судового збору в сумі 1 240,50 грн. Суд ухвалою від 01.09.2022 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландтех" про забезпечення позову вх № 6042 від 01.09.2022 відмовив.

13.09.2022 представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав не електронну адресу суду клопотання вх № 6372 від 12.09.2022 про відкладення розгляду справи. Крім того, у даному клопотанні відповідач повідомив суд про направлення ним на адресу суду відзив на позов.

Суд протокольною ухвалою від 13.09.2022 клопотання відповідача задовольнив, про що зазначено в протоколі судового засідання від 13.09.2022.

Суд ухвалою від 13.09.2022 повідомив відповідача про перерву в підготовчому засіданні по 23.09.2022 до 11:00 год.

14.09.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого останній визнає суму основного боргу в розмірі 223 920,73 грн. та заперечує проти позовних вимог щодо стягнення з нього 21 823,77 грн. пені, 68 079,48 грн. штрафу та 2 819,01 грн. 3% річних.

20.09.2022 на електронну адресу Господарського суду Полтавської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландтех" надійшла відповідь на відзив (вх № 6672 від 20.09.2022, скріплена КЕП представника позивача), у якій останній спростовує доводи відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Інші заяви по суті до суду не надходили.

23.09.2022 представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Направлення відповідачу в паперовому вигляді ухвали суду від 13.09.2022 року у строк, передбачений ст. 242 ГПК України, не відбулось у зв`язку з відсутністю окремих номіналів поштових марок та тимчасовим припиненням Господарським судом Полтавської області відправлення поштової кореспонденції у паперовому вигляді, про що на офіційному вебсайті суду було розміщене відповідне інформаційне повідомлення. Дана обставина зафіксована у наявному в матеріалах справи акті від 13.09.2022, який підписаний відповідальними працівниками суду.

Копію ухвали суду від 13.09.2022 року в електронному вигляді було направлено за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи представнику відповідача, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою (а.с. 105).

Отже, відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про дату та час проведення судового засідання, про що свідчать матеріали справи. Крім того, ухвала суду у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Сторони заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження суду не надали.

Суд розпочав розгляд справи по суті в установлені строки. Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Статтею 248 ГПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд враховує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних).

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07 липня 1989 року).

Враховуючи вищевикладене, закінчення присічного строку розгляду справи, встановленого приписами 248 ГПК України, а також те, що суд створив всі умови для того, щоб сторони скористались всіма наданими їм процесуальними правами, суд приходить до висновку про необхідність прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази і письмові пояснення, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив наступне.

09.07.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ландтех" (далі - продавець) та Фермерським господарством "Агро Плюс 7" (далі - покупець) було укладено Договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № 878-КД/СТ/ВЗ/2021 (далі Договір, а.с. 13-16).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- продавець зобов`язується передати у власність покупця сільськогосподарську техніку (далі по тексту товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його ціну/вартість, сплативши за нього визначену Договором грошову суму. Найменування товару, його кількість, номенклатура, асортимент, ціна товару в гривнях та її еквівалент в іноземній валюті, строк передачі товару покупцю, а також інші умови, визначені крім тексту цього Договору також і в Специфікації (Додатку), яка є невід`ємною частиною договору (п. 1.1, п. 1.2 Договору);

- протягом строку дії цього Договору грошові зобов`язання покупця існують і підлягають сплаті у національній валюті України гривні. Сума у гривні, що підлягає сплаті покупцем на виконання ним грошових зобов`язань по даному Договору, визначається шляхом множення грошового еквівалента ціни товару (його неоплаченої частини) в іноземній валюті Євро, вказаній в Специфікації, на курс продажу відповідної іноземної валюти за міжбанківськими котируваннями, що опублікований на сайті на день, що передує дню фактичної оплати покупцем ціни товару (його частини) (п. 2.2 Договору);

- покупець зобов`язаний провести оплату товару згідно умов п. 2 Договору та відповідно графіку оплат зазначеного у Специфікації. Оплата вважається проведеною після зарахування грошових коштів на рахунок продавця, вказаний в тексті цього Договору та/або у рахунках на оплату (п. 3.5 Договору);

- факт отримання товару покупцем підтверджується підписаним актом приймання-передачі (п. 4.4. Договору);

- строк дії Договору починається з моменту підписання сторонами даного Договору і діє до 31 грудня 2022 року, але до повного виконання грошових зобов`язань (п. 5.1 Договору);

- покупець несе відповідальність за прострочення/порушення зазначених ц Специфікації строків оплати товару, сплачуючи за кожен день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за весь період. В разі прострочення оплати товару понад 15-ть календарних днів покупець додатково сплачує за письмовою вимогою продавця також і штраф в розмірі 20 від вартості товару (п. 7.2 Договору);

- за невиконання грошових зобов`язань за цим Договором продавець має право нарахувати покупцю крім пені та штрафу додатково 3% річних від вартості товару за кожен день прострочення (п. 7.3 Договору).

Також 09.07.2022 між сторонами було підписано Специфікацію № 1 до Договору (а.с. 17) та Специфікацію № 2 до Договору (а.с. 18), відповідно до яких погоджено визначені п. 1.2 Договору відомості, втому числі вартість товару та схему розрахунків.

В дотримання умов Договору позивачем було надано відповідачу плуг навісний Rover 40, 3 корпуси, GREGOIRE BESSON, № 147535 в кількості 1 шт., вартістю 340 397,40 грн, що підтверджується видатковою накладною № О00000919 від 19.08.2021 (а.с. 30) та актом прийому передачі від 19.08.2021 (а.с. 32), а також плуг навісний Rover 40 , 3 корпуси, GREGOIRE BESSON, № 147540 в кількості 1 шт., вартістю 340 397,40 грн, що підтверджується видатковою накладною № О00000920 від 19.08.2021 (а.с. 31) та актом прийому передачі від 19.08.2021 (а.с. 33).

Вказані видаткові накладні та акти підписані представниками сторін та скріплені печатками сторін, акти містять відмітку про відсутність претензій щодо якості та кількості товару.

За даними позивача будь-яких претензій щодо отриманого товару відповідачем позивачу не заявлялося, товар надано в повному об`ємі та в строк, проте відповідач прийняті на себе зобов`язання щодо оплати отриманого за Специфікацією № 2 товару своєчасно та у повному обсязі не виконав. Заборгованість відповідача складає грошовий еквівалент 6 669,23 Євро (на дату складання позовної заяви 223 920,73 грн), що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості відповідача.

Відповідачем було проведено часткову оплату у розмірі 140 000,00 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями банківських виписок по рахунку позивача (а.с. 19-29).

З огляду на неналежне виконання відповідачем умов Договору позивач звертався до відповідача з претензію № 23 від 18.02.2022 (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 40-42) про сплату заборгованості, яка за даними позивача була залишена відповідачем без реагування. Крім того, 30.03.2021 позивач повторно звернувся до відповідача з листом-вимогою № 57 про погашення заборгованості та наслідки незадоволення вимог (а.с. 43-48), у відповідь на яку листом від 30.03.2022 (а.с. 49) відповідач заборгованість в розмірі 6 669,23 Євро визнав, послався на виникнення обставин непереборної сили воєнний стан та військова агресія проти України, та прогарантував погасити заборгованість не пізніше 10.05.2022 р.

Не отримавши оплати заборгованості, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 316 642,99 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 09.07.2021 р між сторонами Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № 878-КД/СТ/ВЗ/2021, з яких : 223 920,73 грн основний борг, 21 823,77 грн пеня за період з 01.12.2021 р по 31.05.2022 р, 68 079,48 грн штраф, 2 819,01 грн 3% річних.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази : копії Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № 878-КД/СТ/ВЗ/2021 від 09.07.2021 та Специфікацій № 1 і № 2; копії фрагментів банківських виписок: АТ Креді Агріколь Банк від 15.07.2021, 30.07.2021, 14.12.2021, АТ ОТП Банк від 17.12.2021, 22.12.2021, АТ Креді Агріколь Банк від 04.02.2022; копії видаткових накладних № 000000919 від 19.08.2021 та № 000000920 від 19.08.2021; копії актів приймання-передачі від 19.08.2021; копію Витягу про реєстрацію в ДР обтяжень рухомого майна № 74636066; довідку № 174 від 19.07.2022 про існування курсу валют по датам оплати; копію акту перерахунку вартості товару від 04.02.2022 р по Специфікації №1; копію гарантійного листа ФГ «Агро Плюс 7»; копії Вимоги про оплату поставленого товару вих №23 від 18.02.2022 , накладної про її відправлення та опису вкладення; копії Листа-вимоги вих № 57 від 30.03.2022, викопіювання із журналу реєстрації вихідної документації підприємства та скрін-шот відправлення листа; копію листа ФГ «Агро Плюс 7» від 30.03.2022; копії Листа-повідомлення вих № 131 від 25.05.2022, повідомлення про вручення та скрін-шот відправлення на електронну адресу Відповідача; бухгалтерську довідку № 175 від 19.07.2022; акт перерахунку вартості товару від 19.07.2022 по Специфікації № 2.

На підтвердження обґрунтованості заперечень на позов відповідач надав Довідку ФГ «Агро Плюс 7» від 01.09.2022 р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору купівлі-продажу.

Відповідно ст. 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

У ст. 524 Цивільного Кодексу України унормовано, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні; сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ст. 533 Цивільного Кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується належне виконання позивачем зобов`язання за вищезазначеним Договором : здійснення 19.08 2021 поставки відповідачу плугу навісного Rover 40, 3 корпуси, GREGOIRE BESSON, № 147535 в кількості 1 шт, вартістю 340 397,40 грн та плугу навісного Rover 40, 3 корпуси, GREGOIRE BESSON, № 147540 в кількості 1 шт, вартістю 340 397,40 грн. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України отриманий від позивача товар оплатив з порушенням встановлених строків та не у повному розмірі. Дана обставина відповідачем визнається.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 223 920,73 грн. вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем визнаються, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України). Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно із ст. 3 Закону України від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" (із змінами та доповненнями) розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

У пункті 7.2 Договору сторони передбачили, що покупець несе відповідальність за прострочення/порушення зазначених у Специфікації строків оплати товару, сплачуючи за кожен день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за весь період. В разі прострочення оплати товару понад 15-ть календарних днів покупець додатково сплачує за письмовою вимогою продавця також і штраф в розмірі 20 % від вартості товару.

При укладені Договору сторони дійшли згоди щодо стягнення одночасно штрафу та договірних санкцій у разі невиконання відповідачем умов договору, тому їх одночасне застосування не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного між сторонами договору. Положеннями статтей 627, 628, 629 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 9 лютого 2018 року у справі №911/2813/17, від 22 березня 2018 року у справі № 911/1351/17, від 25 травня 2018 року у справі № 922/1720/17, від 2 квітня 2019 року у справі № 917/194/18 та враховується судом при вирішенні даного спору.

Суд також враховує презумпцію правомірності правочину відповідно до ст. 204 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 7.3 Договору сторони узгодили, що за невиконання грошових зобов`язань за цим Договором продавець має право нарахувати покупцю крім пені та штрафу додатково 3% річних від вартості товару за кожен день прострочення.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 2 891,01 грн 3% річних за період з 01.12.2021 р по 31.05.2022 р (з урахуванням моменту виникнення зобов`язання з оплати отриманого товару по Специфікації № 2), суд прийшов до висновку, що вимоги позивача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, відповідачем не спростовані та підлягають задоволенню.

В обґрунтування заперечень проти позову в частині стягнення пені, штрафу та трьох процентів річних відповідач посилається на умови розділу 6 Договору, а також те, що він не має можливості виконати свої зобов`язання перед відповідачем у зв`язку з форс-мажорними обставинами (введенням на території України воєнного стану та те, що Листом від 28.02.2022 Торгово-промисловою палатою України, на підставі статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Статуту ТПП України, засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) : військову агресію Російської Федерації проти України).

Крім того, відповідач покликається на те, що внаслідок введення воєнного стану в Україні відповідач опинився в скрутному фінансовому стані.

Заперечення відповідача судом як правомірні не оцінюються за наступного мотивування.

По-перше, у п. 6.2 р. 6 Договору, на який посилається відповідач, визначено, що сторона, для якої створилась неможливість виконання зобов`язань по цьому договору внаслідок дій непереборної сили, зобов`язана в триденний термін письмово повідомити іншу сторону про настання/припинення наведених вище обставин (п. 6.2 Договору).

Проте, відповідачем не надано суду доказів письмового повідомлення позивача про настання дій непереборної сили. На наявність таких відповідач не посилається.

Суд наголошує, що незважаючи на «загальновідомість» ситуації з введеним воєнним станом та навіть виданням ТПП України універсального листа про підтвердження надзвичайності та невідворотності обставин, не можна ігнорувати положення договору про форс-мажор щодо належного повідомлення контрагента про настання непереборних обставин, строки такого повідомлення та конкретну ТПП.

Наявність універсального або навіть індивідуального сертифікату ТПП, чи листа ТПП України від 28 лютого 2022 не означає безумовне звільнення від відповідальності.

По-друге, Лист ТПП від 28.02.2022 не може підтвердити форс-мажор в прив`язці до конкретного зобов`язання.

Відповідач посилаючись на форс-мажор як на підставу для звільнення від відповідальності, не довів, як саме проявився форс-мажор у конкретному зобов`язанні. Одного лише абстрактного посилання на наявність форс-мажору недостатньо.

Зокрема, з цього приводу в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (КГС ВС) від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21 зазначено: «… Форс-мажорні обставини не мають преюдиціального (заздалегідь встановленого) характеру. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом …».

З огляду на викладене абстрактний та загальний лист ТПП від 28.02.2022 не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим).

По-третє, за Договором строк виконання зобов`язань відповідача настав до початку війни в Україні та припадав на час, коли не існувало жодних обмежень для належного виконання відповідачем зобов`язань по Договору.

По-четверте, наслідки військової агресії Російської Федерації проти України негативно вплинули на всі без виключення сфери господарської діяльності та на діяльність суб`єктів господарювання. Отже, сторони перебувають у рівних умовах, а тому посилання відповідача на скрутний фінансовий стан судом не оцінюється як правомірне.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 223 920,73 грн основного боргу, 21 823,77 грн. пені за період з 01.12.2021 по 31.05.2022, 68 079,48 грн штрафу, 2 819,01 грн 3% річних, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем частково визнаються, в іншій частині не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 4 749,64 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 236, 237-238, 240, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Агро Плюс 7", с. Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39763, ідентифікаційний код юридичної особи за на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландтех", вул. Ельворті, 7, оф. 425, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25002 (поштова адреса : а/с 11, м. Кропивницький-5, Кіровоградська область, 25002), ідентифікаційний код юридичної особи за : 223 920,73 грн основного боргу, 21 823,77 грн пені, 2 819,01 грн 3% річних від суми боргу, 68 079,48 грн штрафу та 4 749,64 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням рішенням законної сили.

З огляду на увільнення судді Ківшик О.В. від виконання основної роботи як учасника підготовки суддів та слухачів Національної школи суддів 26-30 вересня 2022 року повне рішення підписане 06.10.2022 року.

Суддя О.В.Ківшик

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).