ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/2478/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання Земляк А.В.,

за участю представників:

від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" Крапівцева О.О.,

від Приватного підприємства "Компанія "Софторг" Петрова А.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 про розстрочку виконання рішення, прийняту суддею Шаратовим Ю.А., м. Одеса, повний текст складено 08.07.2022,

у справі №916/2478/20

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

до відповідача: Приватного підприємства "Компанія "Софторг"

про стягнення 2 000 000 грн

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 р. Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося з позовом до Приватного підприємства "Компанія "Софторг", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму податку на додану вартість у розмірі 2000000 грн за договором поставки №Т-014120 від 02.04.2020, товар за яким звільнений від оподаткування ПДВ.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 31.08.2020 відкрито провадження у справі №916/2478/20.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.12.2020 у справі №916/2478/20, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021, у задоволенні позову відмовлено; витрати по сплаті судового збору покладено на позивача.

Постановою Верховного Суду від 01.06.2021 касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задоволено частково; рішення Господарського суду Одеської області від 18.12.2020 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 у справі №916/2478/20 скасовано; справу передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А. від 30.06.2021 справу №916/2478/20 прийнято до свого провадження.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.11.2021 у справі №916/2478/20, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2022, позов задоволено; стягнуто з Приватного підприємства "Компанія "Софторг" на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 2000000 грн та витрати на сплату судового збору в розмірі 135000 грн.

04.07.2022 на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2021 у справі №916/2478/20 місцевим господарським судом було видано наказ про його примусове виконання.

21.06.2022 до суду першої інстанції від Приватного підприємства "Компанія "Софторг" надійшла заява б/н та б/д (вх.№2-457/22 від 21.06.2022), в якій останнє просило розстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2021 у справі №916/2478/20 та затвердити наступний графік виконання судового рішення: з 21.06.2022 до 21.07.2022 сплатити 333333,33 грн; з 22.07.2022 до 21.08.2022 сплатити 333333,33 грн; з 22.08.2022 до 21.09.2022 сплатити 333333,33 грн; з 22.09.2022 до 21.10.2022 сплатити 333333,33 грн; з 22.10.2022 до 21.11.2022 сплатити 333333,33 грн; з 22.11.2022 до 21.12.2022 сплатити 333333,33 грн.

Зазначена заява обґрунтована тим, що у зв`язку із широкомасштабною військовою агресією проти України та введенням на території держави воєнного стану з 24.02.2022 у Приватного підприємства "Компанія "Софторг" відсутня можливість одномоментної сплати всієї суми боргу за рішенням суду у даній справі, оскільки на банківському рахунку відповідача недостатньо коштів для виконання судового рішення, при цьому залишок коштів на рахунку використовується для розрахунку із найманими працівниками, оскільки, не зважаючи на втрату за час війни майже 50% власних виробничих потужностей і призупинення роботи своїх підрозділів у деяких містах з їх подальшою релокацією до міста Львів, всі робочі міста компанією були збережені, а заробітна плата виплачується в повному обсязі. При цьому заявник наголошує на тому, що низка покупців мають перед ним заборгованість, а тому Приватне підприємство "Компанія "Софторг" має намір повністю та добровільно погасити борг перед Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" шляхом поетапної сплати останнього частинами.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 у справі №916/2478/20 (суддя Шаратов Ю.А.) заяву Приватного підприємства "Компанія "Софторг" про розстрочку виконання судового рішення б/н та б/д (вх.№2-457/22 від 21.06.2022) задоволено частково; розстрочено виконання рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2021 у справі №916/2478/20 строком на 4 місяці, а саме: до 04.11.2022, наступним чином: з 04.07.2022 до 31.07.2022 сплатити 533750 грн; з 01.08.2022 до 31.08.2022 сплатити 533750 грн; з 01.09.2022 до 30.09.2022 сплатити 533750 грн; з 01.10.2022 до 04.11.2022 сплатити 533750 грн; в решті заяви Приватного підприємства "Компанія "Софторг" про розстрочку виконання судового рішення б/н та б/д (вх.№2-457/22 від 21.06.2022) відмовлено.

Дана ухвала суду мотивована наявністю правових підстав для розстрочення Приватному підприємству "Компанія "Софторг" виконання рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2021 у справі №916/2478/20 з огляду на доведеність заявником наявності обставин, що утруднюють одномоментне виконання судового рішення, а також те, що виконання рішення з розстроченням на 4 місяці не порушить баланс інтересів сторін, а, навпаки, сприятиме досягненню мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом стягувача.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 у справі №916/2478/20 в частині задоволення заяви відповідача про розстрочку виконання судового рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити Приватному підприємству "Компанія "Софторг" у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2021 у справі №916/2478/20 повністю.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що під час постановлення оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом протиправно не було враховано того факту, що Приватне підприємство "Компанія "Софторг" безпідставно збагатилося за рахунок Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на суму 2000000 грн, при цьому вказане порушення триває близько двох років. Водночас апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що товариство позивача також працює в умовах воєнного стану, виконує свої функції та задачі, у зв`язку з чим, враховуючи недоведеність відповідачем наявності обставин неможливості або ускладнень виконання рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2021 у справі №916/2478/20, оскаржуваною ухвалою боржнику фактично надано перевагу для зволікання у виконанні цього судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 12.08.2022 (вх.№1127/22/Д1 від 15.08.2022) Приватне підприємство "Компанія "Софторг" просить у повному обсязі відмовити у задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 у справі №916/2478/20. Зокрема, відповідач зазначає про те, що ним сумлінно виконується оскаржувана позивачем ухвала місцевого господарського суду, розстрочення виконання рішення на підставі якої жодним чином не сприяє ухиленню Приватного підприємства "Компанія "Софторг" від сплати боргу та в результаті не вплине на фінансовий стан стягувача.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 28.07.2022 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження; вирішено розглянути останню поза межами строку, встановленого частиною другою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній з урахуванням обставин справи для здійснення її своєчасного апеляційного перегляду відповідно до завдань господарського судочинства згідно зі статтею 2 Господарського процесуального кодексу України; призначено справу №916/2478/20 до розгляду на 21.09.2022 о 9:30; попереджено сторін про те, що явка представників останніх у судовому засіданні 21.09.2022 обов`язковою не визнається, а також запропоновано їм надати до суду апеляційної інстанції заяви про розгляд справи без їх участі або заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Між тим у зв`язку з перебуванням судді Таран С.В. у відпустці з 19.09.2022 по 21.09.2022 судове засідання у справі №916/2478/20, призначене на 21.09.2022 о 9:30, не відбулося, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 призначено справу №916/2478/20 до розгляду на 12.10.2022 об 11:00.

У судовому засіданні 12.10.2022, проведеному в режимі відеоконференції, представник Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" апеляційну скаргу підтримав; представник Приватного підприємства "Компанія "Софторг" висловив заперечення проти її задоволення.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-Х від 24.02.2022, на всій території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України №2119-Х від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

В подальшому у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України Законом України №2212-IX від 21.04.2022 було затверджено указ Президента України №259/2022 від 18.04.2022, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України №2263-IX від 22.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, а указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022, який затверджено Законом України №2500-IX від 15.08.2022 з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Вищезазначені обставини збройної агресії проти України стали підставою для проведення релокації філій відповідача, розташованих у містах Харків, Київ та Дніпро до міста Львів на підставі відповідного наказу директора Приватного підприємства "Компанія "Софторг" №2502-2022 від 25.02.2022.

З наявної у матеріалах справи фінансової звітності Приватного підприємства "Компанія "Софторг" за 2021 рік та 5 місяців 2022 року вбачається зменшення чистого прибутку відповідача від реалізації продукції.

Відповідно до банківської виписки по рахунку Приватного підприємства "Компанія "Софторг" б/н від 21.06.2022 залишок коштів відповідача на рахунку складає 196743,42 грн.

Дебіторська заборгованість контрагентів відповідача перед ним станом на 01.06.2022 становила 5427115,45 грн, про що свідчить наданий Приватним підприємством "Компанія "Софторг" до суду першої інстанції реєстр підприємств-контрагентів відповідача.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

В силу статті 1291 КонституціїУкраїни суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За умовами частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частинами першою, другою статті 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №11-рп/2012 від 25.04.2012 невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело як джерело права.

За умовами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішення по справі "Деркач та Палек проти України" Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, даний пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 Конвенції як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бурдов проти Росії").

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок. За певних обставин така затримка може бути виправданою, але вона не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії").

У рішенні по справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

В силу частин першої, п`ятої статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Частинами третьою, четвертою статті 331 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, надання відстрочення (розстрочення) виконання судового рішення є процесуальною дією суду, яка вчиняється останнім за встановлення обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.

При цьому колегією суддів враховується, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 Господарського процесуального кодексу України, вказана норма процесуального закону не вимагає.

Законодавцем визначено чіткі критерії для застосування відстрочення (розстрочення) виконання судового рішення, обмежено строк надання такого відстрочення (розстрочення) виконання, визначено можливість вжиття заходів забезпечення на період дії відстрочки (розстрочення) та не передбачено можливості настання наслідків щодо порушення конституційного принципу обов`язковості виконання судового рішення.

Аналогічну правову позицію об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладено в постанові від 16.10.2020 у справі №905/2912/15.

Розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатися господарським судом. При цьому розстрочення є можливим при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками, декілька індивідуально визначених речей тощо).

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява №6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява №60858/00).

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора.

Розстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача.

Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.09.2020 у справі №905/30/16, від 14.07.2020 у справі №908/1884/19 та від 16.01.2020 у справі №910/1820/19.

Водночас чинним законодавством України не передбачено вичерпний перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, і на підставі яких суд може прийняти рішення про надання відстрочки, натомість встановлено лише критерії для визначення таких обставин. Зокрема, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочення виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан; стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення; щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Крім того, обставини, за яких виконання рішення неможливе, повинні існувати насправді, в реальності, та безпосередньо перешкоджати його виконанню в строки, в обсязі та в порядку, визначені у рішенні, а тому не є підставами для надання відстрочки або розстрочення виконання рішення обставини, які зумовлені суб`єктивним фактором і неправомірною поведінкою самого боржника.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів зауважує на тому, що відстрочення (розстрочення) виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ними обґрунтувань та дослідження доказів.

Дослідивши докази, надані відповідачем на обґрунтування своєї позиції щодо можливості відстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2021 у справі №916/2478/20, зокрема, документи фінансової звітності та виписку по банківському рахунку, якими підтверджено зменшення чистого прибутку відповідача від реалізації продукції та недостатність коштів на його банківському рахунку для погашення боргу перед Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк", суд апеляційної інстанції зазначає, що майновий стан Приватного підприємства "Компанія "Софторг" є тією обставиною, яка утруднює саме одномоментне виконання ним вищенаведеного судового рішення.

При цьому місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали було обґрунтовано враховано в якості надзвичайної події загальновідому обставину військової агресії проти України, що зумовила тимчасову втрату виробничих потужностей Приватного підприємства "Компанія "Софторг" та необхідність проведення релокації низки своїх філій.

Даний висновок суду про те, що обставина перебування відповідача у стані економічної кризи у зв`язку з проведенням бойових дій, зокрема, у зонах розміщення структурних підрозділів підприємства, перешкоджає повному відновленню його виробничої діяльності, носить винятковий характер і ускладнює виконання судового рішення повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.09.2019 у справі №905/1885/18.

Разом з тим поданий відповідачем реєстр підприємств-контрагентів, відповідно до якого дебіторська заборгованість контрагентів Приватного підприємства "Компанія "Софторг" перед останнім становить 5427115,45 грн підтверджує наявність можливого джерела погашення заборгованості перед Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" та подальшу можливість боржника та його прагнення здійснити добровільне погашення такої заборгованості.

Крім того, апеляційний господарський суд наголошує на тому, що розстрочення виконання рішення жодним чином не зменшує суму грошових коштів, яка має бути сплачена боржником на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2021 у справі №916/2478/20, натомість таке розстрочення забезпечить реальне виконання останнім цього рішення без накопичення боргів з заробітної плати, тобто дозволить досягти мети виконання судового рішення з дотриманням балансу інтересів обох сторін (співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора), тим більше, що тривалість відповідного розстроченням для стягувача не є надмірною, оскільки воно передбачає щомісячну сплату відповідачем частини загальної суми заборгованості.

За таких обставин, враховуючи відсутність жодного доказу на підтвердження погіршення фінансового стану позивача, виникнення ускладнень у здійсненні його діяльності чи завдання останньому збитків в результаті розстрочення виконання судового рішення у даній справі, з огляду на зумовлені об`єктивними та надзвичайними обставинами (широкомасштабною військовою агресією проти України) перешкоди у повноцінному відновленні виробничої діяльності відповідача та недостатність у нього коштів для одномоментного погашення боргу перед Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк", що підтверджується наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції, користуючись правом, наданим положеннями чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви Приватного підприємства "Компанія "Софторг" б/н та б/д (вх.№2-457/22 від 21.06.2022) та розстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2021 у справі №916/2478/20 строком на 4 місяці, що є адекватним проявом балансу між інтересами кредитора і боржника та узгоджується з нормами законодавства, яке регулює порядок виконання судових рішень, у тому числі і можливість розстрочення їх виконання.

Твердження апелянта щодо неврахування місцевим господарським судом вини відповідача у виникненні даного спору апеляційний господарський суд вважає необґрунтованими, оскільки сама по собі наявність вини Приватного підприємства "Компанія "Софторг" у виникненні спору в силу вимог чинного процесуального законодавства жодним чином не унеможливлює застосування інституту розстрочення виконання судового рішення, адже не спростовує доведеність заявником існування обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення у цій справі.

Водночас надання такої розстрочки не заблокує роботу підприємства відповідача, забезпечивши його стабільну діяльність, та дозволить останньому отримати дохід, який в подальшому спрямувати на погашення заборгованості перед Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк", при цьому Господарським судом Одеської області при постановленні оскаржуваної ухвали було правомірно враховано як можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, так і такі ж наслідки для стягувача при затримці виконання рішення, у зв`язку з чим визначено межі виправданої затримки виконання рішення суду на 4 місяці, а не на півроку, як просив відповідач.

З огляду на те, що питання розстрочення виконання рішення належить до дискреційних повноважень суду, який, у свою чергу, навів належні та достатні підстави в обґрунтування свого висновку про розстрочення виконання рішення суду у цій справі на 4 місяці шляхом сплати коштів рівними частинами, і в даному випадку не вбачається, що суд першої інстанції використав свої повноваження з порушенням вимог чинного законодавства або з недотриманням "справедливого балансу" між сторонами, а доводи скаржника стосовно порушення Господарським судом Одеської області норм права при постановленні оскаржуваної ухвали від 04.07.2022 у справі №916/2478/20 не знайшли свого підтвердження, підстав для скасування зазначеного судового акта колегія суддів не вбачає.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 у справі №916/2478/20 без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.10.2022.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук