номер провадження справи 9/65/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2022 Справа № 908/1023/22

м. Запоріжжя

За позовом: Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради, (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 129-А)

до відповідача: Комунального підприємства «Водоканал», (69002, м.Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61)

про стягнення суми

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

від позивача: Балховітіна В.Г.;

від відповідача: Гриценко О.І.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради про стягнення з відповідача: Комунального підприємства «Водоканал» суми 459293,08 грн. основного боргу, суми 15036,95 грн. 3% річних та суми 82259,64 грн. інфляційних втрат, всього зазагальної суми 556 589,67 грн.

Ухвалою суду від 13.07.2022 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1023/22, присвоєний номер провадження 9/65/22, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.08.2022. Ухвалою суду від 09.08.2022 відкладено підготовче засідання на 06.09.2022.

06.09.2022 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та перехід до розгляду справи по суті, в судовому засіданні оголошено перерву та ухвалено: продовжити судове засідання 27.09.2022. В судовому засіданні 27.09.2022 оголошено перерву до 05.10.2022.

05.10.2022 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовані, зокрема, наступним. Позивач належним чином виконував свої зобов`язання за договором № 1609/19 від 10.02.2020 по наданню послуги з перекачування води перекачувальною насосною станцією на магістральному водогоні від м. Запоріжжя до смт. Кушугум, смт. Малокатеринівка, смт.Балабіне. Відповідач не виконав обов`язок по сплаті за надані послуги за період грудень 2020 червень 2021, посилаючись на припинення 31.12.2021 вказаного договору та договору позички № 1 від 30.06.2015, на підставі якого укладався він укладався. Відповідачем було направлено на адресу позивача два примірника додаткової угоди № 2 від 30.12.2020, згідно з якою пропонував внести зміни в частині орієнтовної загальної вартості договору, вказавши, що така вартість становить 677000,00 грн. Позивач підписав вказану додаткову угоду із протоколом розбіжностей, в якому збільшив вартість договору до 940000,00 грн. та запропонував продовжити дію договору до 30.04.2021, з огляду на те, що договір позички, на підставі якого укладався спірний договір, не припинив свою дію 31.12.2020 через наявність порушення його умов з боку відповідача та необхідністю продовжити договір на термін усунення відповідачем виявлених порушень. Відповідач направив лист, в якому зазначив, що не погоджується із протоколом розбіжностей від 13.01.2021 до додаткової угоди № 2 від 30.12.2020. Разом із цим листом відповідач повернув позивачу не підписані зі свого боку оригінали акту надання послуг № 3200від 31.12.2020 та рахунок на оплату № 2343 від 31.12.2020. Не погоджуючись з такою думкою, позивач листом від 31.03.2021 № 12/063 повідомив, що сплив терміну дії договору не звільняє відповідача від виконання зобов`язань в частині оплати за надані послуги. Представником позивача 01.02.2021 та 01.03.2021 було знято покази приладу обліку питної води, встановленого у машинному залі насосної станції, з яких вбачалось, що відповідач продовжує користуватись послугами з перекачування питної води. Заперечень щодо користування послугами не надходило, відповідач спростування факту користування такими послугами не надав, тому позивачем було направлено відповідачу акти та рахунки на оплату за наданні послуги за січень та лютий 2021 року та повторно направлений рахунок та акт за грудень 2020 року. В подальшому позивачем також направлялись акти та рахунки на оплату наданих послуг за березень, квітень, травень 2021 року (з калькуляцією витрат). Нарахування за надані послуги за період січень, лютий, березень та травень 2021 здійснювались згідно з даними показів знятих з приладу обліку питної води, а за квітень 2021 у зв`язку із ненаданням доступу до приладу обліку, про що складено Акт про недопуск від 05.05.2021, - розрахунковим шляхом згідно з п. 8.6.5 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018. Відповідач повернув всі зазначені акти без підписання, посилаючись на сплив терміну договору. Позивач наголосив, що відповідач жодного разу не заперечив проти того, що користується послугами після закінчення терміну дії договору. Відповідач надає послуги з водопостачання споживачам, а отже користується водопровідними мережами і відповідно послугами з перекачування питної води. Позивач не припиняв надання послуг з перекачування питної води враховуючи те, що відповідач не може забезпечити належний тиск в мережі, наслідком чого була б неможливість забезпечення водопостачання до населених пунктів. У липні 2021 представниками відповідача були перекриті засувки на насосній станції, що означало фактичне припинення користування насосною станцією. Зобов`язання, яке виникли внаслідок укладення договору, та невиконане належним чином продовжує існувати незважаючи на закінчення строку дії договору. З огляду на факт продовження користування відповідачем послугами з перекачування питної води після припинення дії договору, між позивачем та відповідачем були встановлені позадоговірні відносини по яким у відповідача існує обов`язок сплачувати позивачу кошти за надані послуги. У відповідача існує заборгованість за період грудень 2020 травень 2021. Крім того, за прострочку виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано відповідачу до сплати суму 3 % річних за загальний період з 19.04.2021 по 01.07.2022, а також втрати від інфляції за квітень 2021 травень 2022. На підставі викладеного позивач просив позов задовольнити. Вимоги обґрунтовано ст. ст. 509, 526, 530, 599, 598, 610-612, 625, 632, 653 ЦК України, ст. ст. 3, 6, 180, 193, 202, 216, 217, 220 ГК України та умовами договору № 1604/19 від 10.01.2020.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що позов не визнає. Враховуючи, що строк дії договору № 1604/19 від 10.01.2020 був визначений до 30.12.2020, підстави для невизнання спірної суми за період грудень 2020 та січень червень 2021 є різними. Станом на 01.12.2020 залишок від договірної ціни (орієнтовної загальної вартості договору), встановленої в п. 3.1 договору, за вирахуванням суми наданих послуг згідно актів за період січень листопад 2020, становив 44938,96 грн. У зв`язку із недостатністю залишку ціни договору для оплати послуг за грудень 2020 КП «Водоканал» запропонувало внести зміни до договору, шляхом укладення додаткової угоди № 2 від 30.12.2020, проект якої був надісланий КП «Облводоканал» ЗОР. Позивач повернув додаткову угоду підписану із протоколом розбіжностей, згідно з яким запропоновано внести зміни не лише до п. 3.1, а і до п. 6.1 договору з викладенням їх в новій редакції. Тобто позивач не розглянув пропозиції КП «Водоканал» про внесення змін до певного пункту договору, а фактично звернувся з новою ініціативою щодо змін умов договору, що суперечить ч. 3 ст. 188 ГК України. Проте, підстави для продовження терміну дії договору до 31.04.2021 та збільшення загальної суми вартості договору в запропонованій позивачем редакції були відсутні. Послуги з перекачування води насосною станцією до населених пунктів Кушугум, Малокатеринівка, Балабіне надавались на підставі договору № 1604/19 від 10.01.2020 з урахуванням наявних договірних відносин за договором позички №1 від 30.06.2015, строк дії якого закінчився 31.12.2020. Запропоноване згідно протоколу розбіжностей збільшення вартості договору та продовження його строку до 30.04.2021 визнано безпідставним та необґрунтованим. Крім того, на час складання протоколу розбіжностей 13.01.2021, строк дії договору закінчився. Таким чином, сторони не досягли згоди щодо внесення запропонованих відповідачем змін до договору в частині збільшення ціни договору з метою її приведення до фактичної вартості послуг включно за грудень 2020 року, додаткова угода № 2 від 30.12.2020 є неукладеною. У КП «Водоканал» на умовах укладеного договору відсутні підстави для здійснення оплати послуги за відсутності згоди Виконавця на врегулювання вартості договору на 2020 рік. Станом на 31.12.2020 залишку орієнтовної договірної вартості було недостатньо для оплати послуг за грудень 2020. Враховуючи непогодження позивачем збільшення ціни договору для наступної можливості здійснити прийняття послуг за грудень 2020 згідно наданого ним акту, відповідач вважає, що залишок договірної ціни у розмірі 44938,96 грн. і є вартістю послуг, наданих у грудні 2020. Проте, акт наданих послугу, рахунок та калькуляція витрат за грудень 2020 на суму 44938,96 грн. від позивача не надходили. Договірні підстави для здійснення КП «Водоканал» прийняття послуг за перекачування води за грудень 2020 та їх оплати згідно акту надання послуг № 3200 від 31.12.2020 в сумі 64640,40 грн. відсутні. В договорі відсутня умова згідно якої послуги у разі обґрунтованого не підписання Замовником акту надання послуг, вважалися б прийнятими та обов`язковими для оплати. Після закінчення строку дії договору, який був встановлений до 31.12.2020, і продовження якого сторонами не погоджено, у КП «Облводоканал» ЗОР відсутні підстави для надання послуг по договору, у КП «Водоканал» відсутні будь-які права та обов`язки за договором, зокрема, протягом січня червня 2021 року. Насосна перекачувальна станція не перебуває на балансі, експлуатації, користуванні, зоні обслуговування КП «Водоканал»; не входить до переліку майна за договором позички № 1 від 30.06.2015, та протягом строку його дії не перебувала у користування КП «Водоканал». Завдання Замовника - КП «Водоканал» щодо надання послуг з перекачування питної води було надано лише за період січень грудень 2020, на період січень червень 2021 відсутні будь-які завдання з боку КП «Водоканал». З огляду на це у позивача відсутні підстави для посилання на умови договору № 1604/19 від 10.01.2020 в обґрунтування зобов`язань за період січень червень 2021. Твердження позивача про те, що у липні 2021 представниками відповідача були перекриті засувки на насосній станції є непідтвердженими. Станція перебуває у господарському віданні саме позивача. Саме у сфері відповідальності та компетенції позивача, як балансоутримувача та користувача насосної станції, перебувають питання щодо здійснення чи не здійснення перекачування питної води. Позадоговірних відносин, як стверджує позивач, між сторонами не виникало. Надані позивачем документи на підтвердження надання послуг у спірний період складені в односторонньому порядку, не прийняті відповідачем, договірні умови щодо їх складання відсутні, не підтверджено законності складання та пред`явлення вказаних у них витрат до сплати відповідачем, тому ці документи не є обов`язковою підставою для проведення розрахунків. Крім того, відповідач звернув увагу, що в позовній заяві позивачем допущено арифметичні помилки в наведеному розрахунку заборгованості, яка повинна складати 450293,08 грн., а не 459293,08 грн. На підставі викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, від відповідача заперечення на відповідь на відзив, які прийняті судом до розгляду.

Позивач у відповіді на відзив, в тому числі зазначив, що у наведеному у позовній заяві розрахунку основного боргу наявна арифметична помилка, яка виникла з технічних причин, та надав (виклав у відповіді на відзив) вірний розрахунок основного боргу, згідно з яким основний борг за актами наданих послуг становить загальну суму 450293,08 грн. При цьому позивач зазначив, що вважає за необхідне зменшити розмір позовних вимог та виклав у прохальній частині відповіді на відзив позовні вимоги, з урахуванням виправленої арифметичної помилки, а саме: просив суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 450293,08 грн., суму 3% річних в розмірі 15036,95 грн. та суму інфляційних втрат в розмірі 82259,64 грн.

Судом прийнято до уваги зазначені позивачем обставини щодо виправлення допущеної арифметичної помилки в частині загального розміру заявленої до стягнення суми основного боргу. При цьому, вправлення арифметичної помилки не є по суті зменшенням розміру позовних вимог.

Враховуючи викладене, предметом розгляду є позовні вимоги з урахуванням виправленої позивачем арифметичної помилки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством «Облводоканал» Запорізької обласної ради (Позичкодавець, позивач у справі) та Комунальним підприємством «Водоканал» (Користувач, відповідач у справі) був укладений договір позички №1 від 30.06.2015, згідно з умовами якого Позичкодавець передає Користувачу у безоплатне користування на строк, що обумовлений цим Договором, Майно (об`єкт позички), який користувач зобов`язується повернути Позичкодавцеві після закінчення строку встановленого договором (п.1.1 договору).

Згідно з п.п. 1.2, 2.1, 2.2 Договору предметом позички за цим договором є майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, майно, яке входить до складу магістрального водоводу Запоріжжя-Вільнянськ-Новомиколаївка та систем водопостачання смт. Кушугум, згідно з Додатком № 1 до договору (Перелік майна, що передається в позичку, в якому вказується найменування, вартість, місцезнаходження майна) та обліковується на балансі КП «Облводоканал» ЗОР (далі Майно).Користувач користується ним протягом строку позички.

Призначення майна: надання послуг з централізованого водопостачання (п.1.3 договору).

Додатковою угодою № 6 від 29.04.2020 термін дії Договору позички продовжено до 31.12.2020 включно, стосовно майна, що входить до напрямків: смт.Кушугум, с. Балабине, с. Малокатеринівка.

10.01.2020 між Комунальним підприємством «Облводоканал» Запорізької міської ради (Виконавець) та Комунальним підприємством «Водоканал» (Замовник) укладено Договір №1604/19 по наданню послуги з перекачування води перекачувальною насосною станцією на магістральному водогоні від м. Запоріжжя до смт.Кушугум, смт.Малокатеринівка, смт. Балабине (далі Договір).

Відповідно до змісту п. 1.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується перекачувати питну воду перекачувальною насосною станцією на магістральному водогоні від м. Запоріжжя до смт.Кушугум, смт.Малокатеринівка, смт. Балабине, яка знаходиться на балансі КП «Облводоканал» ЗОР, та задіяна в технологічній схемі водопостачання на вказаному магістральному водогоні (перекачування води).

Обсяг послуг визначається щомісяця за правилами обліку питної води (п.1.2.).

Відповідно до п. 3.2 Договору обумовлено, що вартість витрат по перекачуванню 1 куб.м питної води визначається щомісячно з загальних фактичних витрат Виконавця, пов`язаних з перекачуванням питної води. Обсяги перекачаної питної води визначаються згідно «акту виконаних робіт (послуг)», що виставляються Виконавцем Замовнику щомісяця.

У разі неможливості своєчасного надання акту виконаних послуг та рахунку за поточний місяць Виконавець надає Замовнику планову калькуляцію за поточний місяць.

Згідно з п. 3.4. Договору розрахунки шляхом оплати Замовником рахунків Виконавця протягом 10 банківських днів за фактом надання послуг з перекачування питної води у визначених об`ємах підтверджених актом виконаних робіт (послуг). Одночасно з рахунком Виконавець надає Замовнику фактичну калькуляцію витрат пов`язаних з перекачуванням питної води за розрахунковий період. Акти наданих робіт (послуг) та рахунок на оплату повинні містити показники зафіксовані приладами обліку. Оплата здійснюється за умови наданої зареєстрованої податкової накладної.

Відповідно до п. 3.6. Договору визначено, що приймання-передача наданих послуг за умовами даного договору оформляється «актом приймання-передачі робіт (послуг)» за календарний місяць, складеним Виконавцем та переданим Замовнику, упродовж 1 (одного) робочого дня місяця наступного за звітним. Підписання «акту приймання-передачі робіт (послуг)» уповноваженим представником Замовника є підтвердженням відсутності претензій чи зауважень з його боку.

В пунктах 3.7 та 3.8 визначено порядок надання Замовником обґрунтованих зауважень або заперечень щодо об`єму чи строку надання послуг та розгляду їх Виконавцем.

В пункті 3.1. Договору визначено, що орієнтована загальна вартість цього договору становить 250 000 грн., в тому числі ПДВ 20%. Загальна сума включає в себе вартість витрат Виконавця протягом дії даного договору згідно з калькуляцією витрат, що є підставою для визначення вартості послуги, додається до даного Договору та є його невід`ємною частиною. Остаточна ціна Договору визначається згідно актів прийому виконаних робіт (послуг).

26.05.2020 сторонами підписано Додаткову угоду № 1 до вказаного Договору, згідно з якою сторони на підставі взаємної згоди вирішили пролонгувати Договір № 1604 від 10.01.2020 до 31.12.2020 включно, у зв`язку із п. 6.1. договору викласти в наступній редакції:

« 6.1. Даний договір набуває чинності з 01 січня 2020 року і діє до 31.12.2020 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від повного виконання ними своїх зобов`язань згідно з даним Договором».

Також даною додатковою угодою враховуючи згоду сторін пролонгувати даний Договір, сторони вирішили збільшити вартість Договору на 400 000 грн., у зв`язку із чим речення перше пункту 3.1 викласти в наступній редакції:

« 3.1. Орієнтована загальна вартість цього договору становить 650 000 грн., в тому числі ПДВ 20%.»

Матеріали справи свідчать, що із супровідним листом від 30.12.2020 вих. №7856/20/061 КП «Водоканал» надано КП «Облводоканал» ЗОР для підписання Додаткову угоду № 2 до договору № 1604/19 від 10.01.2020, два примірника якої додано до цього листа.

Відповідно до змісту Додаткової угоди № 2 від 31.12.2020, було запропоновано укласти додаткову угоду про наступне:

« 1. Пункт 3.1 розділу 3 Договору № 1604/19 від 10.01.2020 викласти в наступній редакції:

«Орієнтовна загальна вартість цього договору становить 677 000 грн., в тому числі ПДВ 20%. Загальна сума включає в себе вартість витрат Виконавця протягом дії даного договору згідно з калькуляцією витрат, що є підставою для визначення вартості послуги, додається до даного Договору та є його невід`ємною частиною. Остаточна ціна Договору визначається згідно актів прийому виконаних робіт (послуг).»

2. Додаткова угода набирає чинності з моменту підписання. Сторони досягли домовленості, що відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України умови цієї Додаткової угоди застосовуються з 01.12.2020р.

3. Всі інші умови договору залишаються чинними та незмінними …».

Згідно з вхідним штемпелем на вищевказаному супровідному листі відповідача Комунальним підприємством «Облводоканал» ЗОР отримано його 30.12.2020. вхід. № 2459.

Позивачем у відповідь направлено лист від 13.01.2021 вих. № 12/0038 (за вхідним штемпелем отримано відповідачем 13.01.2021) в якому, зокрема, зазначено, що з огляду на відмову КП «Облводоканал» підписувати акти приймання-передачі щодо повернення майна за договором позички № 1 від 30.06.2015, КП «Водоканал» продовжує експлуатацію даного майна та постачання води, у зв`язку із чим є необхідність продовження строку дії Договору № 1604/19 від 10.01.2020 та направлено підписану зі свого боку Додаткову угоду № 2 від 30.12.2020 до договору із протоколом розбіжностей. Позивач просив підписати протокол розбіжностей від 13.01.2021 та повернути один примірник на його адресу.

Згідно зі змістом Протоколу розбіжностей від 13.01.2021 КП «Облводоканал» запропоновано читати пункти Додаткової угоди № 2 від 30.12.2020 до договору в редакції Виконавця. Зокрема, перше речення пункту 3.1 розділу 3 Договору №1604/19 від 10.01.2020 викладено наступним чином «Орієнтовна загальна вартість договору становить 940 000 грн., в тому числі ПДВ 20%» (далі по тексту без змін).

Також протоколом розбіжностей включено до додаткової угоди пункт 2: « 2. Сторони, на підставі взаємної згоди вирішили викласти пункт 6.1 розділу 6 Договору №1604/19 від 10.01.2020 року викласти в наступній редакції: « 6.1. Даний договір набуває чинності з 01 січня 2020 року і діє до 30 квітня 2021 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором».

КП «Водоканал» у відповіді від 27.01.2021 вих. № 415/21/06.1 (а.с. 19), який згідно вхідним штемпелем отримано позивачем 28.01.2021, на вищезазначений лист позивача від 13.01.2021 вих. № 12/0038 повідомив про відсутність підстав для збільшення загальної вартості договору в запропонованій Виконавцем редакції та продовження строку дії договору до 30.04.2021. Зокрема зазначив, що строк дії договору позички № 1 від 30.06.2015 закінчився 31.12.2020, КП «Водоканал» заперечує проти продовження строку дії договору позички та наполягає на негайному підписанні актів прийому-передачі майна у зв`язку із відсутністю підстав для користування майном. Крім того, відповідачем вказано, що у наданій ним редакції додаткової угоди №2 від 30.12.2020 не пропонувалось внесення змін до пункту 6.1 договору.

КП «Водоканал» також зазначено, що у зв`язку із закінченням 31.12.2020 строку дії договору позички №1 від 30.06.2020 та Договору №1604/19 від 10.01.2020 по наданню послуг з перекачування води насосною станцією, враховуючи відсутність підстав для внесення змін до договору на підставі додаткової угоди №2 від 30.12.2020 з протоколу розбіжностей, вважає, що сторони не досягли згоди щодо внесення змін до договору та повернув протокол розбіжностей від 13.01.2021 в двох примірниках без розгляду та підписання. Також цим листом відповідачем було повернуто Акти надання послуг № 3200 від 31.12.2020 на суму 64640,40 грн. в 2-х примірниках, рахунок № 2343 від 31.12.2020 на оплату вказаної суми та калькуляцію витрат за грудень 2020.

Позивач листом від 31.03.2021 вих. № 12/0632 (а.с. 20-21) повідомив, що сплив терміну дії договору не звільняє відповідача від виконання зобов`язань в частині оплати за надані послуги. При цьому, в листі зазначено, що 01 лютого та 01 березня 2021 представником КП «Облводоканал» було знято покази приладу обліку питної води, встановленого у машинному залі насосної станції, з яких вбачалось, що відповідач продовжує користуватись послугами з перекачування питної води. Тобто між сторонами встановлені позадоговірні відносини по яким у КП «Водоканал» існує обов`язок сплачувати позивачу кошти за надані послуги. Позивачем було направлено відповідачу для підписання акт надання послуг № 3200 від 31.12.2020 (за грудень 2020) (повторно), акт надання послуг № 156 від 31.01.2021 (за січень 2021), акт надання послуг № 221 від 28.02.2021 (за лютий 2021) для оформлення (підписання) та відповідні рахунки на оплату, а також затверджені позивачем калькуляції витрат КП «Облводоканал» з надання послуги на перекачування води насосною станцією (інв. № 2851) за відповідні місяці.

В подальшому позивачем листами від 15.04.2021 вих. № 12/0781, від 13.05.2021 за вих.№ 12/1045, від 07.06.2021 вих. № 12/1279 (а.с. 22, 26-27, 31) також направлялись відповідачу акт надання послуг № 469 від 31.03.2021 (за березень 2021), акт надання послуг №636 від 30.04.2021 (за квітень 2021), акт надання послуг № 824 від 31.05.2021 (за травень 2021), підписані зі свого боку акти від 01.04.2021, від 01.06.2021 про встановлення обсягів перекачаної питної води насосною станцією для оформлення актів виконаних робіт (послуг), акт від 05.05.2021 про недопуск до приладу обліку для зняття показань за квітень 2021 та затверджені позивачем калькуляції витрат КП «Облводоканал» з надання послуги на перекачування води насосною станцією (інв. № 2851) за вказані місяці.

Відповідно до змісту вищезазначених листів нарахування за надані послуги за березень та травень 2021 здійснювались згідно з даними показів знятих з приладу обліку обсягів перекачаної питної води. За квітень 2021, у зв`язку із ненаданням доступу до приладу обліку, про що представником позивача складено Акт про не допуск від 05.05.2021 (а.с.25), - розрахунковим шляхом згідно з п. 8.6.5 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018.

Відповідач листами від 21.04.2021 вих. № 2413/21/06, від 07.06.2021 вих. № 3354/21/02, від 22.06.2021 вих. № 3632/21/06 (а.с. 23, 28, 32) повернув всі зазначені акти без підписання, посилаючись на відсутність підстав для підписання акту за грудень 2020 на суму 64640,40 грн. у зв`язку із недосягненням сторонами згоди щодо зміни (збільшення) вартості договору, шляхом укладення додаткової угоди № 2 від 30.12.2020, та відсутність договірних відносин у період січень - травень 2021 року.

Листом від 18.08.2021 вих. № 12/2044 (а.с. 106) позивачем направлено відповідачу акт надання послуг № 1024 від 30.06.2021 (за червень 2021), рахунок на оплату від 30.06.2021, акт від 01.07.2021 про встановлення обсягів перекачаної питної води насосною станцією для оформлення актів виконаних робіт (послуг) та калькуляції витрат КП «Облводоканал» з надання послуги на перекачування води насосною станцією (інв. № 2851) за червень 2021, затверджену позивачем 01.07.2021, які також були повернуті КП «Водоканал» без підписання листом від 15.09.2021 вих. № 5363/21/06. (а.с. 107).

В липні 2022 КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради звернулось до суду з позовом про стягнення з КП «Водоканал» заборгованості за надані послуги з перекачування води перекачувальною насосною станцією на магістральному водогоні від м. Запоріжжя до смт. Кушугум, смт. Малокатеринівка, смт. Балабине за період з грудня 2020 по червень 2021 включно, а також нарахованих суми 3% річних та суми інфляційних втрат за прострочення грошового зобов`язання, за яким відкрито провадження у даній справі № 908/1023/22.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України, згідно з якою господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 626, ст. 629 ЦК України).

За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п. п.1, 7 ст.193 ГК України.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін виникли на підставі договору №1604/19 від 10.01.2020 по наданню послуги з перекачування води перекачувальною насосною станцією на магістральному водогоні від м. Запоріжжя до смт.Кушугум, смт.Малокатеринівка, смт. Балабине, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено Договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 67, ч.4 ст.179 ГК України, ст.ст. 6, 627, 628 ЦК України сторони вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.).

За змістом ст.ст. 7, 13, 74, 76 ГПК України до основних засад судочинства віднесені рівність сторін перед судом і законом, змагальність сторін, яка полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В даному випадку для вирішення спору необхідним є встановлення обставин, на які посилається позивач, а саме: встановлення факту наявності у відповідача зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт (послуг) за спірний період у заявленому позивачем розмірі на підставі наданих ним доказів.

Судом вище встановлено, що Додатковою угодою № 1 від 26.05.2020, яка згідно з п. 3 цієї угоди набрала чинності з 30.04.2020, термін дії Договору № 1604 від 10.01.2020 продовжено до 31.12.2020 включно. Також даною додатковою угодою враховуючи згоду сторін пролонгувати даний Договір, сторони вирішили збільшити вартість Договору, шляхом викладення першого речення п. 3.1. в редакції, згідно з якою орієнтована загальна вартість цього договору становить 650 000 грн., в тому числі ПДВ 20%.

Відповідно до п. 3.5 Договору загальна вартість договору, що вказана в п. 3.1 договору, може бути змінена за взаємною згодою сторін у встановленому законодавством та цим Договором порядку.

Згідно з п. 6.3 Договору зміна умов договору здійснюється за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди.

У випадку неможливості врегулювання спору, суперечок, що виникли, шляхом переговорів, сторони звертаються до Господарського суду, відповідно до чинного законодавства України. (п. 8.3. договору).

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За змістом ч.ч. 1,2 ст. 651 цього Кодексу зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як встановлено судом вище, КП «Водоканал» було надано КП «Облводоканал» ЗОР для підписання Додаткову угоду № 2 від 30.12.2020 до договору № 1604/19 від 10.01.2020, з пропозицією внести зміни до п. 3.1 договору із визначенням орієнтовної загальної вартості в розмірі 677 000 грн., в тому числі ПДВ 20%, та встановити, що умови цієї Додаткової угоди застосовуються з 01.12.2020р.

Згоди щодо внесення зазначених змін до умов договору в редакції запропонованій КП «Водоканал» сторонами не досягнуто.

Так, КП «Облводоканал» ЗОР було підписано Додаткову угоду № 2 від 30.12.2020 з протоколом розбіжностей від 13.01.2020, згідно з яким фактично вносились зміни до п.6.1 договору щодо продовження терміну дії договору до 30 квітня та збільшення орієнтовної загальної вартості Договору і визначення її у розмірі 940 000 грн.

КП «Водоканал» листом від 27.01.2021 вих. № 415/21/06.1 (а.с. 19) повідомив позивача про відсутність підстав для збільшення загальної вартості договору в запропонованій Виконавцем редакції та для продовження строку дії договору до 30.04.2021.

Жодна із сторін не зверталась до суду з позовом щодо внесення змін до договору. Зміни до умов договору щодо збільшення його ціни в установленому договором та чинним законодавством порядку не внесено.

Отже орієнтована загальна вартість Договору № 1604 від 10.01.2020 становить 650 000 грн., в тому числі ПДВ 20%. Термін дії Договору - до 31.12.2020 включно.

Зі змісту ст.ст. 13, 14 ЦК України слідує, що цивільні права і обов`язки здійснюються та виконуються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускається зловживання правами.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. (ч. ст. 598 ЦК України).

Відповідно до п. 2.2. укладеного сторонами Договору Замовник зобов`язався своєчасно сплатити і прийняти фактично надані послуги Виконавця з перекачування питної води у розмірі та у строки, зазначені Договором.

У разі ненадходження коштів або порушення умов Договору, Виконавець має право зупинити виконання умов Договору до усунення порушення (п. 5.2.).

В пункті 4.2. Договору визначено, що перекачування питної води виконується постійно у продовж дії договору.

Позивачем не доведено факту наявності зобов`язання відповідача з оплати послуг з перекачування питної води насосною станцією в межах договору № 1604/19 від 10.01.2020 після закінчення терміну його дії, який сплив 31.12.2020, на підставі та в порядку, визначеному умовами цього договору.

Так, КП «Водоканал» в листі від 27.01.2021 вих. № 415/21/06.1 (а.с. 19) наголошено на тому, що строк дії договору позички № 1 від 30.06.2015, на підставі якого був укладений договір №1604/19 від 10.01.2021, закінчився 31.12.2020, КП «Водоканал» заперечує проти продовження строку дії договору позички та наполягає на негайному підписанні актів прийому-передачі майна у зв`язку із відсутністю підстав для користування майном.

В актах надання послуг за період з січня по червень 2021 включно, виставлених рахунках за цей період підставою вказано саме договір № 1604/19 від 10.01.2020, позивачем застосовано порядок визначення розміру вартості наданих послуг та умови щодо здійснення розрахунків за вказаним актами згідно з розділом 3 цього Договору. Однак, договірні підстави для здійснення КП «Водоканал» прийняття послуг за вказаним актами відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості на підставі актів надання послуг за період з січня по червень 2021 включно на загальну суму 385652,68 грн. із підстав та доказів, на яких вони заявлені, є недоведеними та необґрунтованими, тому в цій частині позову судом відмовляється.

У зв`язку із цим позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суми вартості послуг за вказаними актами також не підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості вартості наданих послуг за грудень 2020 року, в межах строку дії договору, на підставі акту надання послуг № 3200 від 31.12.2020 на суму 64640,40 грн. суд зазначає наступне.

Враховуючи встановлений судом вище факт недосягнення сторонами згоди із внесення змін до договору щодо збільшення загальної вартості договору (до 677000,00 грн.), запропонованої КП «Водоканал» у Додатковій угоді № 2 від 30.12.2020, позовні вимоги про стягнення повної суми вартості послуг за грудень 2020 згідно наданого позивачем акту надання послуг № 3200 від 31.12.2020 на суму 64640,40 грн., суд вважає недоведеними.

Як зазначив відповідач у відзиві, станом на 31.12.2020 залишку орієнтовної договірної вартості було недостатньо для оплати послуг за грудень 2020. На підтвердження цього відповідачем додано до відзиву письмову інформацію щодо Договору (а.с.94), в якій вказано перелік Актів надання послуг за час дії Договору № 1604/19 від 10.01.2020, а саме: з січня 2020 по листопад 2020 включно (копії актів надано в матеріали справи, а.с. 95-105) на загальну суму 605061,04 грн. Залишок загальної вартості Договору склав 44938,96 грн. з ПДВ 61,04).

Договірні підстави для здійснення КП «Водоканал» прийняття послуг за перекачування води за грудень 2020 та їх оплати згідно акту надання послуг № 3200 від 31.12.2020 в сумі 64640,40 грн., який не підписаний з боку КП «Водоканал» та на який останнім було надано відповідні заперечення щодо його не підписання, відсутні.

Договір не містить умов згідно яких послуги у разі обґрунтованого не підписання Замовником акту надання послуг, вважалися б прийнятими на зазначену у ньому суму вартості послуг.

Як зазначив відповідач у своєму відзиві на позовну заяву, залишок договірної ціни у розмірі 44938,96 грн. і є вартістю послуг, наданих у грудні 2020. Відповідач не був позбавлений можливості оплатити позивачу вказану суму. Доказів оплати послуг за грудень 2020 у розмірі 44938,96 грн. відповідач суду не надав.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача вартості наданих послуг за грудень 2020 року в розмірі залишку договірної ціни в сумі 44938,96 грн., які є обґрунтованими.

Крім того, згідно з викладеними у позовній заяві розрахунком, позивачем заявлено до стягнення 3% річних за період з 19.04.2021 по 01.07.2022 та інфляційних втрат за період квітень 2021 травень 2022, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати наданих послуг за грудень 2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В обґрунтування початку періоду нарахування відсотків річних та інфляції позивачем у відповіді на відзив зазначено, що акт надання послуг № 3200 від 31.12.2020 та рахунок на оплату позивач направив листом від 31.03.2021 вих. № 12/0632 та отримано відповідачем 05.04.2021 (про що свідчить вхідний штемпель КП «Водоканал»). Відповідь з відмовою від підписання цього акту відповідач надав лише 21.04.2021 листом вих. № 2413/21/06, тобто відповідач не сповістив про непогодження акту вчасно, в строк встановлений в 3.7 Договору.

З урахуванням умов п. 3.4. Договору щодо строків проведення розрахунків, суд дійшов до висновку про обґрунтованість визначеного позивачем періоду нарахування 3 % річних, починаючи з 19.04.2021 та інфляційних втрат з квітня 2021. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що вперше акт та рахунок за грудень було направлено позивачем ще у січні 2021, як то слідує зі змісту листа КП «Водоканал» від 27.01.2021 вих. № 415/21/06.1 (а.с.19).

Враховуючи вищенаведені висновки суду щодо належної до стягнення суми заборгованості за грудень 2020 у розмірі 44938,96 грн., факт прострочення оплати якої є доведеним, суд здійснивши перерахунок в межах заявлених позивачем періодів нарахування, встановив, що за прострочення оплати вказаної суми боргу до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума 1621,50 грн. 3% річних та сума 9170,48 грн. втрат від інфляції.

На підставі викладеного, позовні вимоги в цілому задовольняються судом частково.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом п. 1 ч. 1, ч. 2 статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Згідно з платіжним дорученням № 3785 від 05.07.2022 позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 8348,86 грн.

З урахуванням виправленої позивачем арифметичної помилки, загальний розмір позовних вимог (ціна позову) складає 547589,67 грн., 1,5 % від якої становить 8213,85 грн.

У зв`язку із цим позивачу підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України сума 135,01 грн. надмірно сплаченого судового збору. Вказана сума судового збору буде повернута позивачу ухвалою суду за відповідним клопотання позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищезазначеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 835 грн. 96 коп. витрат зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Водоканал», (69002, м.Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61) на користь Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради, (69005, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 129-А) суму 44938 (сорок чотири тисячі дев`ятсот тридцять вісім) грн. 96 коп. основного боргу, суму 1621 (одну тисячу шістсот двадцять одну) грн. 50 коп. 3% річних, суму 9170 (дев`ять тисяч сто сімдесят) грн. 48 коп. інфляційних втрат та суму 835 (вісімсот тридцять п`ять) грн. 96 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 11.10.2022.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва