номер провадження справи 5/60/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2022 Справа № 908/796/22

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Рейл Лоджистікс (вул. Ділова, буд. 5, корпус 2, м. Київ, 03150; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Індустрія, ЛТД (вул. Леваневського, буд. 2, смт. Кушугум, Запорізька область, 70450; )

про стягнення 1 925 040,18 грн.,

За участю представників сторін:

від позивача: Мурашко О.А., довіреність № 127-д від 14.12.2021;

від відповідача: Швець Д.І., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1088637 від 27.06.2022, посвідчення адвоката №759 від 01.09.2009;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

03.06.2022 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Рейл Лоджистікс № б/н від 27.05.2022 (вх. № 886/08-07/22 від 03.06.2022) до Товариства з обмеженою відповідальністю Індустрія, ЛТД про стягнення 1 925 040,18 грн.

03.06.2022 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 13.06.2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі № 908/796/22 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.07.2022 об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

27.06.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю Індустрія, ЛТД до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі та у зв`язку з наявністю збитків у ТОВ Індустрія, ЛТД, просить суд при задоволенні позовних вимог в порядку ст. 239 ГПК України відстрочити виконання рішення наступним чином:

- протягом 30 календарних днів з дня офіційного оприлюднення інформації про закінчення військового стану на території України 1 925 040,18 грн.;

- протягом 45 календарних днів з дня офіційного оприлюднення інформації про закінчення військового стану на території України сума судового збору, сплаченого позивачем при поданні позовної заяви.

04.07.2022 від ТОВ Рейл Лоджистікс на адресу суду надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів в підтвердження доводів викладених у позовній заяві.

Крім цього, 04.07.2022 від ТОВ Рейл Лоджистікс на електрону адресу суду та засобами поштового зв`язку надійшла заява, згідно якої позивач підтримав позовні вимоги викладені у позовній заяві від 27.05.2022.

Ухвалою від 04.07.2022 розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 25.07.2022 об 11 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою. Вирішено судове засідання, призначене на 25.07.2022 об 11 год. 30 хв. проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи EasyCon.

20.07.2022 від ТОВ Рейл Лоджистікс до суду надійшла заява (додаткові пояснення), згідно яких позивач у повному обсязі підтримав доводи викладені у позовній заяві та заперечив проти надання відповідачу розстрочки виконання рішення суду.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою суду від 10.08.2022 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 01.09.2022 о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

22.08.2022 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі та відмовити у наданні відповідачу розстрочки виконання рішення.

Ухвалою суду від 01.09.2022 № 908/796/22 розгляд справи по суті відкладено до 03.10.2022 о 12 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін та доручено Господарському суду міста Києва забезпечити проведення відеоконференції у справі № 908/796/22, розгляд якої відбудеться 03.10.2022 об 12 год. 30 хв. в приміщенні Господарського суду Запорізької області.

03.10.2022 від позивача до суду надійшло клопотання № б/н, б/д (вх. № 12006/08-08/22 від 03.10.2022) про долучення до матеріалів справи копію банківської виписки від 29.09.2022, яка свідчить про часткову оплату відповідачем заборгованості у розмірі 825 040,18 грн.

Вказані документи долучені судом до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 03.10.2022 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Акорд та в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 03.10.2022 представник позивача підтримав позовні вимоги зазначивши, що 27.05.2021 між позивачем (виконавцем) та відповідачем (замовником) укладено договір надання послуг № 27ТЕО/27, за умовами якого виконавець зобов`язався за дорученням замовника, за його рахунок і за винагороду надати замовникові послуги з надання залізничних вагонів технічно справних та комерційно придатних для перевезень вантажів замовника за відповідними маршрутами, зазначеними у додатках до договору. За період січень-лютий 2022 позивач виконав зобов`язання до договору у повному обсязі, що підтверджується підписаними актами та додатками до них. В порушення умов договору, відповідач не сплатив грошові кошти за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 1 925 040,18 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача підтримав відзив на позовну заяву, в якому визнав позовні вимоги та зазначив, що заборгованість у розмірі 1 925 040,18 грн. виникла через несплату актів виконаних робіт внаслідок дії форс мажорних обставин, пов`язаних з широкомасштабною агресією проти України. Примусове стягнення вказаної суми заборгованості з відповідача призведе до тяжких наслідків для підприємства відповідача як виробника продукції, у зв`язку з чим просить суд відстрочити виконання рішення.

Представник позивача заперечив проти надання відповідачу розстрочки виконання рішення суду з підстав зазначених у відповіді на відзив посилаючись на те, що призупинення платежів дебіторами за відвантажену відповідачем продукцію унаслідок військової агресії проти України як головну підставу невиконання договірних зобов`язань є незаконним. У зв`язку з недобросовісними діями відповідача були порушені права позивача, внаслідок яких ТОВ Рейл Лоджистікс не отримало в повному обсязі кошти за виконання договірних зобов`язань. Також, представник позивача зазначив, що після порушення провадження у справі відповідачем частково сплачено суму заборгованості у розмірі 825 040,18 грн.

Представник відповідача надав суду клопотання № б/н від 03.10.2022, в якому підтвердив часткову оплату заборгованості на суму 825 040,18 грн. та зазначив, що станом на 03.10.2022 сума заборгованості відповідача складає 1 100 000,00 грн. Разом з тим, одночасне стягнення суми позову з відповідача у період військової агресії проти України не буде відповідати ознакам справедливості, оскільки призведе до більшого погіршення становища відповідача. На підставі викладеного, просить суд розстрочити виконання рішення суду рівними частинами протягом трьох календарних місяців з моменту ухвалення рішення до 31.10.2022, 30.11.2022 та 30.12.2022 включно.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

03.10.2022 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 27.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Рейл Лоджистікс (виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Індустрія, ЛТД (замовник, відповідач) укладено договір про надання послуг № 27ТЕО/21 (договір), за умовами розділу 1 якого виконавець, у порядку та на умовах цього договору й додатків до нього, зобов`язується за дорученням замовника, за його рахунок і за винагороду надавати замовникові послуги з надання залізничних вагонів технічно справних та комерційно придатних (власних, орендованих вагонів або вагонів, що знаходяться в управлінні виконавця на інших законних підставах, далі по тексту «вагони виконавця», рухомий склад виконавця) для перевезень вантажів замовника за маршрутами, зазначеними у додатках до цього договору та/або послуги з організації оплати провізних платежів, а також інші види погоджених сторонами супутніх послуг (п. 1.1). Вартість послуг Виконавця визначається розділом 4 даного Договору (п. 1.2).

Згідно п. 2.1. договору, замовник, відповідно до п. 3.1.1. цього Договору, направляє Виконавцеві письмові заявки на надання послуг.

Після узгодження між Сторонами заявлених послуг, Виконавець, у встановленому порядку, надає Замовникові письмову відповідь стосовно виконання заявлених Замовником послуг (п. 2.2. договору).

Якщо інше не передбачено умовами Додатків, Виконавець за узгодженням із Замовником проводить розрахунки з перевізниками (п. 2.3).

Відповідно до п. 2.4. договору, не пізніше 3 (трьох) робочих днів після закінчення звітного місяця виконавець направляє замовникові на затвердження й підписання звіт/акт наданих послуг за минулий місяць, який замовник зобов`язаний прийняти й затвердити (підписати) у порядку, передбаченому цим договором.

Розділом 3 договору передбачені обов`язки сторін.

Підпунктом 3.1.1. п. 3.1. визначено, що замовник зобов`язується у строк не пізніше, ніж до 25-го (двадцять п`ятого) числа поточного місяця на наступний місяць при плануванні на наступний місяць основних планів перевезень та/або за 7 діб до запланованої дати відправлення вантажу при плануванні додаткових планів перевезень, направляти виконавцеві письмову заявку наступного змісту:

- дата завантаження;

- найменування станції, залізниці і код станції відправлення;

- найменування станції, залізниці і код станції призначення;

- відправник вантажу, його поштову адресу, код відправника;

- одержувач вантажу, його поштову адресу, код одержувача;

- найменування вантажу, кількість (тон, вагонів)

- станція залізничного переходу кордону України з іншими країнами.

У разі ненадання заявки Замовником до 25-го (двадцять п`ятого) числа поточного місяця на наступний місяць при плануванні основних планів перевезень, Виконавець має право відмовити Замовнику в погодженні заявки Замовника.

Відповідно до п. 3.1.5. договору, замовник зобов`язується приймати і затверджувати (підписувати) звіти/акти наданих послуг виконавця протягом 3 (трьох) робочих днів з дати їх одержання від виконавця. У випадку виникнення розбіжностей по звіту/акту наданих послуг, замовник зобов`язаний затвердити (підписати) звіт/акт наданих послуг (у цей же строк) з розбіжностями й обов`язковим письмовим обґрунтуванням розбіжностей.

Згідно п.п. 3.2.4. п. 3.2. договору, виконавець зобов`язується вислати замовнику оригінали звітів/актів наданих послуг, підписані виконавцем та рахунки за надані послуги за цим договором з доданням усіх необхідних підтверджуючих документів.

Розрахунки за Договором здійснюються в національній валюті України (п. 4.1. договору).

Пунктом 4.2. договору визначено, що вартість послуг виконавця, виходячи зі специфіки перевезення (маршрут, вантаж) і виду рухомого складу, визначається та фіксується сторонами в додатках до цього договору, які підписуються вповноваженими представниками обох сторін.

Згідно п. 4.3. договору, оплата послуг здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця від розрахункової вартості протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати прийняття вантажного вагону до перевезення згідно календарного штемпелю станції відправлення на підставі виставленого виконавцем рахунку. Виконавець може надавати рахунок замовнику поштою, а також шляхом надсилання за допомогою електронної пошти.

Плата за користування вагонами оплачується Замовником в 7-ми денний термін з дати пред`явлення Виконавцем рахунку на оплату (п. 4.9).

Пунктом 5.1. договору передбачено, що у випадку порушення зобов`язання, що виникає з умов цього договору (надалі іменується "порушення договору"), сторона несе відповідальність, установлену даним договором і чинним законодавством України.

Згідно п. 7.1. договору, усі суперечки та розбіжності за цим договором сторони вирішують шляхом переговорів.

Якщо сторони не можуть дійти згоди, всі суперечки та розбіжності, що виникають при виконанні цього договору, вирішуються в судовому порядку у Господарському суді, відповідно до чинного законодавства України (п. 7.2. договору).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін (п. 8.1).

Цей Договір діє до « 31» грудня 2022 року. Якщо за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не заявить про його припинення, договір вважається пролонгованим на тих же умовах на кожний наступний календарний рік (п. 8.2).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з організації та перевезення вантажів на загальну суму 1 925 040,18 грн., що підтверджується актами приймання-передачі та додатками до них:

- акт виконаних робіт № 02/22 від 28.02.2022 згідно договору про надання послуг № 27ТЕО/21 від 27.05.2021 на суму 1 910 640,00 грн.;

- додаток № 1 до Акту виконаних робіт № 02/22 від 28.02.2022 на суму 1 910 640,00 грн.;

- акт виконаних робіт № 02/22-П від 28.02.2022 згідно договору про надання послуг № 27ТЕО/21 від 27.05.2021 на суму 14 400,18 грн.;

- додаток № 1 (розрахунок плати за користування акту виконання робіт № 02/22-П від 28.02.2022 згідно договору про надання послуг № 27ТЕО/21 від 27.05.2021) на суму 14 400,18 грн. (а.с. 83-86).

У відповідності до п. 3.2.4. договору, 19.05.2022 позивач направив на адресу відповідача наступні документи: акт виконаних робіт № 02/22 від 28.02.2022; додаток № 1 до Акту виконаних робіт № 02/22 від 28.02.2022; акт виконаних робіт № 02/22-П від 28.02.2022; додаток № 1 (рахунок плати за користування акту виконання робіт № 02/22-П від 28.02.2022); рахунок № 227 від 11.02.2022; рахунок № 238 від 14.02.2022; рахунок № 246 від 16.02.2022; рахунок № 262 від 21.02.2022; рахунок № 272 від 22.02.2022; рахунок № 278 від 23.02.2022; рахунок № 287 від 28.02.2022; рахунок № RL00-000417 від 28.02.2022; рахунок № 293 від 02.03.2022; акт звірки взаємних розрахунків за період: 1 квартал 2022 між ТОВ «Рейл Лоджистікс» та ТОВ Індустрія, ЛТД за договором 27ТЕО/21 від 27.05.2021 (а.с. 18-38).

Проте, відповідач оплату за надані послуги у визначені п. 4.3. договору строки не здійснив, внаслідок чого 11.05.2022 позивач на адресу відповідача надіслав вимогу № 202 від 11.05.2022 про оплату грошових коштів на суму 1 925 040,18 грн. у семиденний строк з дати отримання вказаної претензії (а.с. 39-41).

У відповідь на зазначену вимогу, листом № 57 від 25.05.2022 ТОВ Індустрія, ЛТД не відмовилось від виконання зобов`язань по договору № 27ТЕО/21 від 27.05.2021 та посилаючись на військову агресію та затримання грошових надходжень гарантувало погашення заборгованості в повному обсязі.

Крім цього, в матеріалах справи міститься підписаний та скріплений печатками позивача та відповідача акт звірки взаєморозрахунків за період 1 квартал 2022 року, згідно якого заборгованість ТОВ Індустрія, ЛТД за договором № 27ТЕО/21 від 27.05.2021 складає 1 925 040,18 грн. (а.с. 87-88).

На підставі викладеного, 27.05.2022 ТОВ «Рейл Лоджистікс» звернулось до господарського суду Запорізької області з вказаною позовною заявою про стягнення заборгованості на загальну суму 1 925 040,18 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що згідно виписки банку від 29.09.2022, відповідачем на користь позивача перераховані грошові кошти у розмірі 825 040,18 грн. (призначення платежу: сплата за користування вагонами згідно договору № 27ТЕО/21 від 27.05.2021) (а.с. 165-166).

Отже, станом на 03.10.2022 відповідачем частково погашено заборгованість на суму 825 040,18 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Зобов`язанням відповідно до частини 1 та 2 ст. 509 Цивільного Кодексу України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в статті 526 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (п. 1). Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ч. 2).

Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1). У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, на виконання умов договору № 27ТЕО/21 від 27.05.2021, позивачем надані, а відповідачем прийняті послуги на загальну суму 1 925 040,18 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт та розрахунками (а.с. 83-86).

З матеріалів справи вбачається, що в порушення вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, відповідач не здійснив оплату за надані послуги на суму 1 925 040,18 грн. у строки, визначені п. 4.3. договору, тобто протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати прийняття вантажного вагону до перевезення згідно календарного штемпелю станції відправлення на підставі виставленого виконавцем рахунку.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань підтверджено матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, підчас розгляду справи Товариством з обмеженою відповідальністю Індустрія, ЛТД частково сплачено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Рейл Лоджистікс основну заборгованість за договором про надання послуг № 27ТЕО/21 від 27.05.2021 на суму 825 040,18 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією банківської виписки від 29.09.2022 у розмірі 825 040,18 грн. (призначення платежу: сплата за користування вагонами згідно договору № 27ТЕО/21 від 27.05.2021) (а.с. 166).

Отже, суд дійшов висновку, що часткове погашення у розмірі 825 040,18 грн. відбулось вже після звернення позивача до суду з вказаним позовом (27.05.2022).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору (пункт 2 частини першої статті 231 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі №908/796/22 в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 825 040,18 грн. на підставі п.2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Суд роз`яснює сторонам, що згідно з ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Таким чином, на час розгляду справи в суді наявність основної заборгованості відповідача за договором про надання послуг № 27ТЕО/21 від 27.05.2021 у розмірі 1 100 000,00 грн. підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 1291 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги у розмірі 1 100 000,00 грн., провадження у справі в частині стягнення 825 040,18 грн. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Крім цього, у відзиві на позовну заяву № б/н від 24.06.2022 (вх. № 7335/08-08/22 від 27.06.2022), відповідач у повному обсязі визнав наявність заборгованості на суму 1 925 040,18 грн.

Частиною 1 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, на відповідача покладається судовий збір у розмірі 14 437,80 грн., судовий збір у розмірі 14 437,80 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету за його клопотанням на підставі відповідної ухвали суду.

Стосовно клопотання відповідача про надання розстрочки на три місяці суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання розстрочки виконання рішення.

Суд зазначає, що підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, має бути підтверджена відповідними засобами доказування, а до заяви повинні бути додані докази щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач посилається на те, що ТОВ «Індустрія, ЛТД» є виробником вапна на території України. Основними споживачами продукції підприємства є металургійні підприємства в Україні, які використовують вапно у виробничих циклах. Станом на 2022 рік підприємство було сучасним, оборот реалізації готової продукції за 2021 рік сягнув 93 918 тис. грн. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. З 24.02.2022 року торгово-промислова палата України, враховуючи надзвичайно-складну ситуацію з якою зіткнулась наша країна, ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та винесла бланкове рішення про засвідчення форс-мажорних обставин. Починаючи з 25.02.2022 виробництво ТОВ «Індустрія вапна на заводі зупинилося. Відповідно до руху коштів по рахунку 311 за інтервал дат березень червень 2022, загальна сума надходжень на поточний рахунок підприємства склала 827 969,67 грн., з яких 120 000,00 грн. 23.06.2022, чого недостатньо навіть для оплати праці працівників. Як наслідок, відповідно до звіту про фінансові результати за 1 квартал 2022 року підприємство вже отримало збиток у розмірі 1 231 300,00 грн. Відповідачем сплачено суму боргу частково під час розгляду справи.

Судом враховано вищенаведені обставини, надано оцінку на предмет реальної можливості виконання судового рішення при наданні розстрочки, враховано, що розстрочка виконання рішення суду у даній справі на три місяця не порушить балансу інтересів сторін, а саме: досягнення мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора.

Судом також береться до уваги, що з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Строк виконання зобов`язань відповідачем настав під час та в умовах військової агресії, внаслідок чого відповідач був вимушений припинити виробництво, що суттєво відобразилось на його фінансовому стані.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та надати розстрочку виконання рішення суду у цій справі в частині стягнення 1 100 000,00 грн. строком на 3 (три) місяці із щомісячною сплатою рівними частинами, наступним чином: до 31.10.2022 (включно) 366 666 (триста шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 67 коп., до 30.11.2022 (включно) 366 666 (триста шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 67 коп., до 31.12.2022 (включно) 366 666 (триста шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 66 коп.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 130, п. 2 ч. 1 ст. 231, 233, 236 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Індустрія, ЛТД (вул. Леваневського, буд. 2, смт. Кушугум, Запорізька область, 70450; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Рейл Лоджистікс (вул. Ділова, буд. 5, корпус 2, м. Київ, 03150; ) заборгованість за договором про надання послуг № 27ТЕО/21 від 27.05.2021 у розмірі 1 100 000 (один мільйон сто тисяч) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

3. Розстрочити виконання рішення суду у даній справі в частині стягнення 1 100 000 (один мільйон сто тисяч) грн. 00 коп. строком на три місяці із щомісячною сплатою рівними частинами, наступним чином:

- до 31.10.2022 (включно) 366 666 (триста шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 67 коп.;

- до 30.11.2020 (включно) 366 666 (триста шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 67 коп.;

- до 30.12.2020 (включно) 366 666 (триста шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 66 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Індустрія, ЛТД (вул. Леваневського, буд. 2, смт. Кушугум, Запорізька область, 70450; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Рейл Лоджистікс (вул. Ділова, буд. 5, корпус 2, м. Київ, 03150; ) витрати по сплаті судового збору на суму 14 437 (чотирнадцять тисяч чотириста тридцять сім) грн. 80 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

5. Провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Індустрія, ЛТД на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Рейл Лоджистікс заборгованості за договором про надання послуг № 27ТЕО/21 від 27.05.2021 у розмірі 825 040 (вісімсот двадцять п`ять тисяч сорок) грн. 18 коп. закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Повний текст рішення складено та підписано 13.10.2022.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.