ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/375/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Рукбат, м. Мукачево

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпат-спец-тех, м. Мукачево

про розірвання договору та стягнення попередньої оплати в розмірі 660 696,59 грн

Секретар судового засідання Соханич В.М.

Сторони не викликались.

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Позивач заявив позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпат-спец-тех про розірвання договору купівлі-продажу обладнання від 27.10.2021 №27/10/2021 та стягнення попередньої оплати в розмірі 660 696,59 грн. Позов заявлено з посиланням на статті 610, 651, 693 ЦК України.

Ухвалою суду від 17.06.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених у ній недоліків.

На адресу Господарського суду Закарпатської області надійшла заява, за наслідками розгляду якої суд дійшов висновку, що позивач усунув виявленні у позовній заяві недоліки.

Оскільки позивач виправив виявлені у поданій ним позовній заяві недоліки в установленому законом та судом порядку, така відповідає вимогам ст. ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України та підлягає прийняттю до розгляду.

Ухвалою суду від 04.07.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено учасникам спору процесуальні строки для подання заяв по суті спору, а також відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали для подання письмових заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

13.10.2022 позивач подав до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат складає 12 391,46 грн сплаченого судового збору.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду була надіслана на його офіційну юридичну адресу та отримана ним 03.09.2022, що підтверджується повідомлення про вручення поштової кореспонденції). За таких обставин суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив взяті на себе, за Договором купівлі-продажу обладнання №27/10/2021 від 27.10.2021, зобов`язання на суму 660 696,59 грн, в тому числі 650 036,00 грн, які були сплачені, як попередня оплата за договором купівлі-продажу обладнання від 27.10.2021 №27/10/2021 та 10 600,59 грн пені. Позивач стверджує, що відповідач, всупереч взятим на себе зобов`язанням, станом на 08 червня 2022 року обладнання Покупцеві не передав, тобто Продавець порушив свої договірні зобов`язання. Крім того, позивач просить розірвати договір купівлі-продажу обладнання від 27.10.2021 №27/10/2021 у зв`язку з його невиконанням.

Заперечення відповідача

Відповідач не надав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

27 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТ-СПЕЦ-ТЕХ», в особі Директора Гацка Володимира Миколайовича, який діє на підставі Статуту (надалі іменується «Продавець») та Товариством з обмеженою відповідальністю «РУКБАТ», в особі директора товариства Герц Дмитра Сергійовича, який діє на підставі Статуту (надалі - Покупець) було укладено Договір купівлі продажу обладнання від 27.10.2021 №27/10/2021 (далі - Договір).

Згідно пункту 1.1. Договору, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити рухоме майно спеціалізований транспортний засіб навантажувач та обладнання (надалі - Майно).

У відповідності до пункту 2.1. Договору Загальна вартість транспортного засобу складає 650 036,00 (шістсот п`ятдесят тисяч тридцять шість) гривень, в т. ч. ПДВ 20%.

Згідно пункту 1.4. Договору, передача транспортного засобу Продавцем і прийняття його Покупцем здійснюється не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів від дня укладення цього Договору та засвідчується Актом приймання-передачі, який готується Продавцем та обопільно підписується Сторонами цього Договору. Таким чином, останній строк виконання зобов`язання Продавцем щодо передачі Майна становив до 27 грудня 2021 року.

В свою чергу, Сторони погодили, що попередня оплата вартості транспортного засобу у розмірі 325 018,00 гривень, в т.ч. ПДВ, здійснюється Покупцем протягом 5-ти банківських днів з дня укладення цього Договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця, вказаний в розділі 10 цього Договору.

Згідно пункту 2.3. Договору, здійснення остаточної оплати вартості транспортного засобу здійснюється Покупцем протягом 3-х банківських днів з дня підписання Сторонами Акта приймання-передачі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця, вказаний в розділі 10 цього Договору.

Згідно пункту 6.1. Договору, всі спори, що виникають при виконанні цього Договору або у зв`язку з тлумаченням його положень, вирішується Сторонами шляхом ділових переговорів, з прикладанням всіх зусиль до позасудового вирішення спору.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

За положеннями ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Так, між позивачем і відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 691, ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Відповідно до приписів статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, статтею 693 ЦК України передбачено право покупця вимагати повернення передоплати від продавця за умови прострочення виконання зобов`язання з постачання Товару.

Враховуючи вищенаведене, суд констатує, що між сторонами виникли правовідносин з поставки, які регулюються положеннями закону, що виникають з договору поставки.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання взятих на себе зобов`язань, Покупцем було здійснено попередньо оплату на користь Продавця згідно Договору на суму 150 000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №124 від 01.11.2021.

Окрім того, на усні прохання Продавця здійснити попередню оплату у більшому розмірі. Покупцем було додатково перераховано на рахунок Продавця попередні оплати в наступному розмірі 06.12.2021 перераховано на підставі рахунку №35 від 06.12.2021 500 036,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №131 від 06.12.2021;

Таким чином, станом на 06 грудня 2021 року Покупцем здійснено попередню оплату в загальному розмірі 650 036,00 (шістсот п`ятдесят тисяч тридцять шість) гривень, 100% ціни договору, що становить повну вартість Майна згідно Договору.

Всупереч взятим на себе зобов`язанням, Продавцем станом на 08 червня 2022 року Майно Покупцеві не передано, тобто Продавець порушив свої договірні зобов`язання. Учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. Жодних дій на припинення порушення зобов`язань Продавцем не вчинено.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не виконав п. 4.1 Договору, не передав покупцю транспортний засіб та обладнання протягом 30 днів з дня укладення договору.

В ході судового розгляду, відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

За таких обставин, розглянувши спір на підставі поданих позивачем доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо пені

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В силу положень статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 5.2 Договору сторони погодили, що за невиконання обов`язку щодо зняття транспортного засобу з реєстрації в органах МВС та невчинення інших дій, необхідних для передачі та оформлення права власності Покупця на транспортний засіб, несвоєчасну передачу Покупцю транспортного засобу, Продавець, на вимогу Покупця, зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01% від вартості транспортного засобу, зазначеної в п.2.1. цього Договору, за кожний день прострочення, але не більше двох облікових ставок Національного банку України, що діяли в період нарахування пені.

Суд перевірив здійснений позивачем розрахунок пені та задовільняє вимогу про стягнення з відповідача суми пені в межах заявленої до стягнення суми 10 660,59 грн.

Щодо розірвання договору

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду па вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Стаття 663 Цивільного кодексу України регламентує, ідо продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки, поставку транспортного засобу, у строк визначений Договором, відповідачем здійснено не було, тому, відповідно до положень ст. 651 ЦК України, мас місце істотне порушення умов договору, що в свою чергу, є підставою для розірвання договору в судовому порядку у зв`язку з непоставкою товару, а тому зазначена позовна вимога підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, тягар доведення належного виконання відповідачем свого обов`язку за Договором, а так само обставин, які перешкоджали виконанню цього обов`язку, несе відповідач як боржник у цьому зобов`язанні.

Відтак, суд констатує, що Договір купівлі-продажу обладнання №27/10/2021 від 27 жовтня 2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТ-СПЕЦ-ТЕХ», в особі Директора Гацка Володимира Миколайовича, який діє на підставі Статуту та Товариством з обмеженою відповідальністю «РУКБАТ», в особі директора товариства Герц Дмитра Сергійовича, який діє на підставі Статуту підлягає розірванню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В ході судового розгляду, відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

За таких обставин, розглянувши спір на підставі поданих позивачем доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено 12 391,46 грн судового збору.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, на відповідача покладається 12 391,46 грн витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 236, 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Розірвати Договір купівлі-продажу обладнання №27/10/2021 від 27 жовтня 2021 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАКАРПАТ-СПЕЦ- ТЕХ" (Код ) та товариством з обмеженою відповідальністю "РУКБАТ", (Код ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАКАРПАТ- СПЕЦ-ТЕХ" (Код , Україна, 89600, Закарпатська обл., місто Мукачево(з), вул. Великогірна, будинок 36/1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "РУКБАТ" (Код , Україна, 89600, Закарпатська обл. місто Мукачево, вулиця Небесної Сотні, будинок 33) за Договором купівлі-продажу обладнання №27/10/2021 від 27 жовтня 2021 року суму коштів у розмірі 660 696,59 грн (шістсот шістдесят тисяч шістсот дев`яносто шість гривень 59 коп.), з яких 650036.00 гривень сума попередньої оплати та 10 660,59 гривень пені, а також суму 12 391,46 грн (дванадцять тисяч триста дев`яносто одна гривня 46 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua

Суддя Л.В. Андрейчук