РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.10.2022Справа № 910/21321/21

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/21321/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТ Україна»

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом б/н від 23.12.2021 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТ Україна» (відповідач) про стягнення збитків за неналежне виконання умов договору про надання послуг № 20200901/02 від 01.09.2020 року в розмірі 927 594,33 грн. (дев`ятсот двадцять сім тисяч п`ятсот дев`яносто чотири гривні 33 копійки).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором про надання послуг № 20200901/02 від 01.09.2020 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/21321/21, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

07.02.2022 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач зазначає, що умов договору порушено ним не було, а мало місце хибне, з боку позивача, різночитання визначення термінології договору, а саме «послуга розсилки SMS-повідомлень» - «доставка SMS-повідомлень». Оскільки, відповідач на виконання умов договору здійснював розсилку SMS-повідомлень, тобто виконав свої зобов`язання за договором, отже підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"" затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 7300 від 19.04.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні суд розглядає дану справу з перевищенням встановленого ст. 248 Господарського процесуального кодексу України строку.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (надалі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТ Україна» (надалі - відповідач, виконавець) укладено договір про надання послуг № 20200901/02 (надалі - договір), відповідно до п. 2.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором виконавець зобов`язується на платній основі надати замовнику послуги розсилки повідомлень та надання доступу до платформи через транспорту мережу.

Згідно з п. 1.6. договору послуги виконавця - послуги, які надаються виконавцем замовнику в рамках цього договору згідно відповідних додатків до нього, зокрема, але не виключно здійснення послуги розсилки повідомлень.

Відповідно до п. 1.7. договору послуга розсилки повідомлень - відправка виконавцем для переліку абонентів, визначеного замовником повідомлень заявленого замовником змісту протягом погодженого сторонами строку. Умови, порядок, строки та інша інформація щодо послуги розсилки повідомлень погоджується сторонами у додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 5.1., 5.2. договору замовник оплачує послуги виконавця на умовах попередньої оплати.

На виконання умов договору № 20200901/02 від 01.09.2020 року позивач здійснив попередню оплату послуг на загальну суму 1 270 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1507 від 01.06.2021 року на суму 150 000,00 грн., № 1753 від 23.06.2021 року на суму 150 000,00 грн., № 2051 від 16.07.2021 року на суму 200 000,00 грн., № 2102 від 23.07.2021 року на суму 100 000,00 грн., № 2163 від 02.08.2021 року на суму 50 000,00 грн., № 2265 від 06.08.2021 року на суму 100 000,00 грн., № 2379 від 16.08.2021 року на суму 50 000,00 грн., № 2387 від 20.08.2021 року на суму 100 000,00 грн., № 2473 від 31.08.2021 року на суму 150 000,00 грн., № 2585 від 08.09.2021 року на суму 120 000,00 грн., № 3134 від 25.10.2021 року на суму 100 000,00 грн.

Відповідно до п. 5.5. договору прийом-передача наданих послуг за розрахунковий період оформлюється шляхом підписання акту прийому передачі наданих послуг.

Позивач зазначає, що відповідачем було надано для підписання позивачу акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 927 594,33 грн., а саме: № 1359 від 31.08.2021 року на суму 365 553,48 грн., № 1432 від 30.09.2021 року на суму 189 702,95 грн., № 1674 від 31.10.2021 року на суму 372 337,90 грн.

За умовами п. 5.1. договору замовник оплачує послуги, наданні виконавцем відповідно до тарифів, погоджених сторонами в додатку № 1 до договору.

Пунктом 6 додатку № 1 до договору визначено, що вартість доставки, в рамках надання послуг розсилки повідомлень, виконавцем 1 (одного) SMS-повідомлення 1 (одному) абоненту, яку сплачує замовник, визначається згідно таблиці № 1.

Посилаючись на те, що відповідно до умов договору замовник сплачує виконавцю кошти за доставлені абоненту SMS-повідомлення, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1359 від 31.08.2021 року, № 1432 від 30.09.2021 року, № 1674 від 31.10.2021 року не були підписані ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відповідно до п. 5.6. договору у зв`язку з тим, що позивач вважає, що у вказаних актах не вірно вказано назву наданих послуг.

З метою виправити формулювання у вказаних актах здачі-прийняття робіт щодо доставлених SMS-повідомлень, а не переданих SMS-повідомлень, позивач 18.10.2021 року звернувся до відповідача з листом № 11210, у якому просив оформити акти здачі-прийняття робіт у відповідності до умов договору.

Відповідач у відповідь листом № 33 від 16.11.2021 року повідомив позивача, що акти складені згідно з умовами договору та не підлягають доповненню.

У зв`язку з тим, що відповідні акти здачі-прийняття робіт не відповідають умовам договору (оскільки в них не підтверджено належним чином факт надання послуг) на адресу ТОВ «ДТ Україна» було направлено адвокатський запит від 15.11.2021 року для отримання інформації, яка необхідна для встановлення належного виконання відповідачем умов договору.

18.12.2021 року адвокат Савісько В.В. отримав від ТОВ «ДТ Україна» відповідь від 29.11.2021 року на адвокатський запит з відмовою у наданні запитуваної інформації.

Згідно з п. 5.6. договору у випадку виникнення розбіжностей щодо наданих послуг, замовник складає про це мотивоване письмове заперечення й надає його виконавцю.

02.12.2021 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» листом № 13093 направило на адресу ТОВ «ДТ Україна» вмотивоване письмове заперечення у зв`язку з виникненням розбіжностей щодо наданих послуг за договором. В запереченні позивач запропонував відповідачу усунути розбіжності щодо наданих послуг, шляхом зазначення в актах задачі-прийняття робіт реальної кількості доставлених абонентам SMS-повідомлень, та направити такі акти для підписання ТОВ «Укр Кредит Фінанс» або повернути ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (за реквізитами зазначеними в договорі) кошти у розмірі 927 594,33 грн., що були сплачені на умовах попередньої оплати відповідно до п. 5.2. договору та на які відсутнє документальне підтвердження надання послуг за договором (кількість SMS-повідомлень, які були реально доставлені абонентам).

На думку позивача, така поведінка відповідача свідчить про неналежне виконання ним умов договору та про завищення вартості наданих послуг через наявність різниці між кількістю відправлених SMS-повідомлень та кількістю SMS-повідомлень, що були доставлені абонентам і саме за які позивач має сплачувати кошти відповідно до умов договору та додатку № 1 до договору.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача збитків за неналежне виконання умов договору про надання послуг № 20200901/02 від 01.09.2020 року в розмірі 927 594,33 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Як вже зазначалося судом вище, 01.09.2020 року між позивачем, як замовником, та відповідачем, як виконавцем, було укладено договір про надання послуг № 20200901/02, предметом якого є надання виконавцем на платній основі замовнику послуг розсилки повідомлень та надання доступу до платформи через транспорту мережу.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що згідно виставлених відповідачем рахунків позивач здійснив попередню оплату послуг передачі повідомлень на загальну суму 1 270 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1507 від 01.06.2021 року на суму 150 000,00 грн., № 1753 від 23.06.2021 року на суму 150 000,00 грн., № 2051 від 16.07.2021 року на суму 200 000,00 грн., № 2102 від 23.07.2021 року на суму 100 000,00 грн., № 2163 від 02.08.2021 року на суму 50 000,00 грн., № 2265 від 06.08.2021 року на суму 100 000,00 грн., № 2379 від 16.08.2021 року на суму 50 000,00 грн., № 2387 від 20.08.2021 року на суму 100 000,00 грн., № 2473 від 31.08.2021 року на суму 150 000,00 грн., № 2585 від 08.09.2021 року на суму 120 000,00 грн., № 3134 від 25.10.2021 року на суму 100 000,00 грн.

Пунктом 5.5. договору передбачено, що прийом-передача наданих послуг за розрахунковий період оформлюється шляхом підписання акту прийому передачі наданих послуг.

У позовній заяві позивач зазначає, що відповідачем було надано для підписання позивачу акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 927 594,33 грн., а саме: № 1359 від 31.08.2021 року на суму 365 553,48 грн., № 1432 від 30.09.2021 року на суму 189 702,95 грн., № 1674 від 31.10.2021 року на суму 372 337,90 грн., які не були підписані позивачем з підстав того, що позивач вважає, що у вказаних актах не вірно вказано назву наданих послуг, оскільки у актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) зазначено про надання послуг передачі повідомлень, однак не зазначено про доставку цих повідомлень.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з листом № 11210 від 18.10.2021 року, в якому просив доповнити акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) інформацією щодо доставлених смс повідомлень.

Листом № 33 від 16.11.2021 року відповідач повідомив позивача, що акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) складені згідно з умовами договору та не підлягають доповненню.

Позивач вважає, що сплачені ним за договором кошти в розмірі 927 594,33 грн. (неповернута попередня оплата) є збитками, які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.ст. 611, 906 Цивільного кодексу України та ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів, згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, є відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 906 Цивільного кодексу України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема відшкодування збитків.

За загальними положеннями ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З вказаних норм чинного законодавства вбачається, що обов`язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, наявність порушення з боку цієї особи, причинного зв`язку між діями особи та збитками, які складають об`єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, що обмежує її інтереси як учасника певних відносин і проявляється у витратах, зроблених особою, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних особою доходів, які б вона одержала при умові правомірної поведінки особи.

Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між вчиненими порушеннями і збитками. Збитки є наслідком, а допущення порушення - причиною. Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок вчиненого порушення, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв`язку між діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв`язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками.

Відшкодування збитків є видом відповідальності учасників цивільних правовідносин за шкоду, яка є негативним наслідком правопорушення. При цьому, враховано, що збиток - це грошова оцінка шкоди, яка підлягає відшкодуванню за неможливості, недоцільності або у разі відмови потерпілого від відшкодування шкоди в натурі.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Встановивши обставини даної справи та надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам із застосуванням стандарту доказування, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено обставин, що відповідач вчиняв протиправні дії, не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданням позивачу збитків, не доведено сам факт завдання позивачу збитків, як і їх розмір, а долучені до матеріалів справи докази не є належними і допустимими доказами в підтвердження завдання позивачу збитків відповідачем та їх розміру.

Суд вважає, що кошти в розмірі 927 594,33 грн. не є збитками позивача, а є попередньою оплатою, яка сплачена на виконання умов договору за послуги передачі повідомлень, та не понесені позивачем саме внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також враховуючи недоведеність позивачем наявності у сукупності всіх елементів складу правопорушення, яке тягне за собою відповідальність у вигляді відшкодування завданих збитків в порядку ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України та ст.ст. 611, 906 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 927 594,33 грн. збитків, завданих внаслідок неналежного виконання договірних зобов`язань є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 12.10.2022р.

Суддя О.В. Котков