УХВАЛА

06 жовтня 2022 року

м. Київ

cправа № 34/5005/6065/2011

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

перевіривши касаційну скаргу Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області з доданими до неї матеріалами

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2022 року (в частині зобов`язання прийняти на баланс територіальної громади майно, яке знаходиться на балансі Державного підприємства "Аграрний цех "Саксаганський", а саме Гуртожиток який знаходиться на території Девладівської сільської ради Дніпропетровської області Софіївського району)

та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2022 року

у справі № 34/5005/6065/2011

за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Терра Консалтінг"

до боржника Державного підприємства "Аграрний цех "Саксаганський" про визнання банкрутом,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2022 року зокрема задоволено клопотання ліквідатора про прийняття на баланс територіальної громади об`єктів державної власності ДП "Аграрний цех "Саксаганський" в межах справи про банкрутство №34/5005/6065/2011. Зобов`язано Девладівську сільськураду Софіївського району Дніпропетровської області (ідентифікаційний код 04525219) без будь-яких додаткових вимог прийняти на баланс територіальної громади майно, яке знаходиться на балансі Державного підприємства "Аграрний цех "Саксаганський" (ідентифікаційний код 36595392), а саме Гуртожиток (інвентаризаційний номер 23555), який знаходиться на території Девладівської сільської ради Дніпропетровської області Софіївського району.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2022 року апеляційну скаргу Девладівської сільської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2022 у справі № 34/5005/6065/2011, залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2022 у справі № 34/5005/6065/2011, залишено без змін.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2022 року (в частині зобов`язання прийняти на баланс територіальної громади майно, яке знаходиться на балансі Державного підприємства "Аграрний цех "Саксаганський", а саме Гуртожиток який знаходиться на території Девладівської сільської ради Дніпропетровської області Софіївського району) та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2022 року у справі № 34/5005/6065/2011, в якій просить суд скасувати рішення суду апеляційної інстанції; скасувати ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині та відмовити в повному обсязі у задоволенні клопотання ліквідатора про прийняття на баланс територіальної громади об`єктів державної власності ДП "Аграрний цех "Саксаганський"; зупинити виконання оскаржуваних судових рішень.

З аналізу статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас, право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Розглянувши касаційну скаргу, Суд дійшов до висновку про відмову у прийнятті касаційної скарги Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, з наступних підстав.

Звертаючись з касаційною скаргою Девладівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, не погоджується з постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2022 року якою ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2022 року щодо оскарження зобов`язання прийняти на баланс територіальної громади майно, яке знаходиться на балансі Державного підприємства "Аграрний цех "Саксаганський", а саме Гуртожиток який знаходиться на території Девладівської сільської ради Дніпропетровської області Софіївського району, залишено без змін.

Частиною першою ст. 255 ГПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, окремо від рішення суду першої інстанції.

Згідно з п. 2 частини першої ст.287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема, на ухвали суду першої інстанції, зазначені в п. 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала суду про зобов`язання прийняти на баланс територіальної громади майно, яке знаходиться на балансі Державного підприємства "Аграрний цех "Саксаганський" відповідно до частини першої ст.255 ГПК України, касаційному оскарженню не підлягає.

Крім того, Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII набрав чинності 21.04.2019 року, та введено в дію з 21.10.2019 року.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Тлумачення пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства приводить до висновку, що законодавцем за темпоральним критерієм визначено пряму дію норм цього Кодексу та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.

Однак, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.05.2017 року затверджено звіт керуючого санацією Державного підприємства "Аграрний цех "Саксаганський" Сокола О.Ю. про проведену роботу в процедурі санації. Припинено процедуру санації Державного підприємства "Аграрний цех "Саксаганський" та повноваження керуючого санацією Сокола Олексія Юрійовича. Визнано Державне підприємство "Аграрний цех "Саксаганський" банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 1 рік до 16.05.2018 року.

Законодавцем у статті 9 КУзПБ встановлено особливості застосування правил оскарження судових рішень, що ухвалюються місцевими та апеляційними господарськими судами в процесі провадження у справі про банкрутство (основне провадження).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 9 КУзПБ визначено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі №918/335/17 зробила висновок про те, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи:

Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення (розумій також і відсторонення) керуючого санацією, ліквідатора тощо.

Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, у межах справи про банкрутство, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване Кодексом України з процедур банкрутства, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у Господарському процесуальному кодексі України.

Порядок оскарження судових рішень у процедурах банкрутства врегульовано статтею 9 КУзПБ (щодо першої групи судових рішень - пункт 55.1 цієї постанови), а для спорів, які вирішуються в межах справи про банкрутство відповідно до статті 7 КУзПБ (друга група судових рішень - пункт 55.2. цієї постанови) - статтями 255, 287 ГПК України.

Така правова позиція неодноразово висловлювалась у судових рішеннях Верховного Суду, зокрема у постановах від 05.04.2021 у справі № 4/5007/33-Б-11, від 06.05.2021 у справі № 910/2526/14, від 18.05.2021 у справі № 924/549/19, від 19.05.2021 у справі № 925/236/15.

Наведений в частині третій статті 9 КУзПБ перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню окремо, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено можливість оскарження окремо постанов суду апеляційної інстанції, прийнятих за результатами апеляційного перегляду ухвал місцевого господарського суду у справах про банкрутство щодо зобов`язання прийняти на баланс територіальної громади майно, яке знаходиться на балансі Державного підприємства "Аграрний цех "Саксаганський", що в сукупності з положеннями статті 287 ГПК України виключає можливість касаційного перегляду у разі окремого оскарження такої постанови суду апеляційної інстанції.

Водночас, абзацом 2 частини третьої статті 9 КУзПБ передбачено, що скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

Процесуальна можливість спільного касаційного оскарження в порядку абзацу 2 частини третьої статті 9 КУзПБ внаслідок включення скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийнятих за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню, може бути застосована тільки щодо касаційного оскарження тих судових рішень (постанов апеляційного господарського суду) у процедурі банкрутства, які стосуються не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства (перша група судових рішень за висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17).

Отже, частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, в редакції на момент прийняття оскаржуваного судового рішення та прийняття судом касаційної інстанції даної ухвали, не передбачено можливості окремого оскарження в касаційному порядку постанов апеляційних судів, прийнятих за результатом апеляційного перегляду ухвал судів першої інстанції в частині розгляду питання щодо зобов`язання прийняти на баланс територіальної громади майно, яке знаходиться на балансі Державного підприємства "Аграрний цех "Саксаганський".

При цьому Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що за змістом частини третьої ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства при вирішенні питання про можливість касаційного оскарження процесуального документа суду апеляційної інстанції визначальним є саме судовий акт суду першої інстанції, а не результат його перегляду в апеляційному порядку, та відповідно, зміст резолютивної частини процесуального документа суду апеляційної інстанції.

Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя статті 3 ГПК України).

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У разі прийняття до касаційного провадження касаційної скарги Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області на вказані судові рішення, суд касаційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, що в сукупності з положеннями норм статті 287 ГПК України, виключає можливість касаційного перегляду.

Оскільки, Девладівською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області подано касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2022 року предметом перегляду якої була ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2022 року в оскаржуваній частині, яка відповідно до частини третьої ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства не підлягає касаційному оскарженню окремо, то необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись частинами 1, 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3, 234, 235, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2022 року (в частині зобов`язання прийняти на баланс територіальної громади майно, яке знаходиться на балансі Державного підприємства "Аграрний цех "Саксаганський", а саме Гуртожиток який знаходиться на території Девладівської сільської ради Дніпропетровської області Софіївського району) та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2022 року у справі № 34/5005/6065/2011.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Ткаченко Н.Г.