ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року

м. Київ

cправа № 908/2757/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Краснова Є.В., Уркевича В.Ю.,

секретар судового засідання Лихошерст І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РССЦ Медздравниця»

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2022 (колегія суддів: Кузнецов В.О. - головуючий, Мороз В.Ф., Чередко А.Є.) та рішення Господарського суду Запорізької області від 19.01.2022 (суддя Науменко А.О.)

за позовом заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах держави в особі Запорізької міської ради

до 1). Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради

2). Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради

3). Товариства з обмеженою відповідальністю «РССЦ Медздравниця»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Позашкільний навчальний заклад Станція юних техніків Запорізької міської ради Запорізької області

про визнання недійсним договору та зобов`язання повернути майно

за участі: прокурора Красножон О.М.; відповідача-3 Пічко Р.С. (адвокат)

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1 Заступник керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя (далі - прокурор) звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Запорізької міської ради (далі - позивач) до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (далі - відповідач - 1), Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради (далі - відповідач - 2), Товариства з обмеженою відповідальністю «РССЦ Медздравниця» (далі - відповідач - 3), у якому, просив:

-визнати недійсним договір оренди від 28.01.2021 № 03/21 нерухомого майна по вул.Воронезькій, 22, що належить до комунальної власності та передається в оренду за результатами проведення аукціону, який укладено між відповідачами;

- зобов`язати відповідача - 3 повернути територіальній громаді міста Запоріжжя в особі відповідача - 2 та відповідача - 1 за актом приймання-передачі нежитлові приміщення №№ 183-186, 188-198, 200, 201, 204-242 третього поверху будівлі (літ. А-3) загальною площею 2015,9 кв.м по вул.Воронезькій, 22, м.Запоріжжя.

1.2 Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний договір укладений з порушенням вимог законодавства, тому наявні підстави для визнання його недійсним та зобов`язання відповідача - 3 повернути нежитлові приміщення, які одержані за цим договором.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1 Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.01.2022, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2022, позов задоволено повністю.

2.2 Свої висновки суди мотивували тим, що приміщення позашкільного закладу освіти передане в оренду суб`єкту господарювання, господарська діяльність якого не пов`язана з наданням послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, що є підставою для визнання недійсним оспорюваного договору та зобов`язання відповідача - 3 повернути нежитлові приміщення.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційній скарзі відповідач - 3 просить скасувати вище вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

3.2 На обґрунтування касаційної скарги скаржник посилався на те, що оскаржувані судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права. Заявник касаційної скарги вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

3.3 Подані відповідачами -1, -2 відзиви щодо касаційної скарги не може бути прийнятий до розгляду разом із касаційною скаргою виходячи із наступного.

3.4 Відповідно до приписів частини другої статті 295 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відзив на касаційну скаргу має містити, зокрема, обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги.

3.5 У відзивах відповідачі просять суд касаційної інстанції підтримати касаційну скаргу посилаючись на незаконність судових рішень.

3.6 Згідно статті 297 ГПК України учасники справи мають право приєднатися до касаційної скарги, поданої особою, на стороні якої вони виступали. До касаційної скарги мають право приєднатися також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (ч.1). До заяви про приєднання до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору та докази направлення заяви іншим учасникам справи (ч.3).

3.7 Отже оскільки подані відповідачами відзиви не містить обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, а за своєю суттю є приєднанням до касаційної скарги, однак відповідачами не додано документу про сплату судового збору, а ГПК України не містить положень щодо надання строку для усунення недоліків стосовно приєднання до касаційної скарги, подані відзиви залишаються без розгляду.

3.8 Заступник керівника Запорізької обласної прокуратури у відзиві на касаційну скаргу, посилаючись на правильне застосування судами норм чинного законодавства, зазначив про безпідставність доводів та вимог викладених у касаційній скарзі, у зв`язку з чим просив залишити оскаржувані судові рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

3.9 Подані Офісом генерального прокурора письмові пояснення від 04.10.2022 не можуть бути прийняті до розгляду виходячи із наступного.

3.10 Положеннями частини 1 статті 295 цього Кодексу визначено, що учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

3.11 В ухвалі про відкриття касаційного провадження від 17.08.2022 визначено, що відзив на касаційну скаргу має бути поданий до Касаційного господарського суду у строк до 17.09.2022.

3.12 Письмові пояснення прокурора у справі за своєю суттю є відзивом на касаційну скаргу оскільки у них викладено обґрунтування щодо законності оскаржених у касаційному порядку судових рішень.

3.13 Згідно положень частини 1 статті 118 вказаного Кодексу право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч.1). Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч.2).

3.14 Отже скористатися таким правом на подачу відзиву на касаційну скаргу відповідна особа може лише протягом вказаного строку.

3.15 За вказаних обставин письмові пояснення прокурора у справі судом касаційної інстанції залишаються без розгляду.

4. Мотивувальна частина

4.1 Суди встановили, що 28.01.2021 між відповідачами було укладено договір оренди № 03/21 нерухомого майна по вул. Воронезькій, 22, що належить до комунальної власності та передається в оренду за результатами проведення аукціону, за умовами якого та на підставі акта приймання-передачі, відповідач-3 отримав у строкове платне користування, комунальне нерухоме майно, нежитлові приміщення №№ 183-186, 188-198, 200, 201, 204-242 третього поверху будівлі (літ. А-3), загальною площею 2015,9 кв.м по вул. Воронезькій, 22 м.Запоріжжя, які перебувають в оперативному управлінні відповідача-2 (далі - нерухоме майно), для розміщення медичного кардіологічного реабілітаційного центру, строком по 28.01.2026.

4.2 При цьому встановлено, що спірний об`єкт нерухомого майна раніше перебував у користуванні спеціалізованої багатопрофільної школи ІІ-ІІІ ступенів №16 м. Запоріжжя по вул. Воронезька, 22.

4.3 Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 349/2 від 23.09.2004 «Про передачу в оперативне управління освіти і науки Запорізької міської ради частини приміщення спеціалізованої багатопрофільної школи ІІ-ІІІ ступенів № 16 м Запоріжжя», з метою уникнення оренди приміщень та ефективного використання приміщень, які вивільняються в спеціалізованій багатопрофільній школі ІІ-ІІІ ступенів № 16 м. Запоріжжя, вилучено з оперативного управління відділу освіти Хортицької районної адміністрації частину приміщення спеціалізованої багатопрофільної школи ІІ-ІІІ ступенів № 16 м.Запоріжжя по вул.Воронезька, 22, площею 825 кв.м та передано в оперативне управління вказану частину приміщення управлінню освіти і науки Запорізької міської ради для розміщення станції юних техніків.

4.4 Рішенням Запорізької міської ради від 01.08.2005 № 48 «Про виключення з переліку об`єктів освіти міста спеціалізованої багатопрофільної школи ІІ-ІІІ ступенів №16 по вул.Воронезькій» з 01.09.2005 Запорізьку спеціалізовану багатопрофільну школу ІІ-ІІІ ступенів №16 Запорізької міської ради по вул. Воронезькій, 22 виключено з переліку об`єктів освіти міста. Прийнято рішення про необхідність виконавчому комітету Запорізької міської ради вирішити питання подальшого використання частини будівлі спеціалізованої багатопрофільної школи ІІ-ІІІ ступенів № 16 з подальшим затвердженням на сесії міської ради.

4.5 На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.08.2005 № 290 «Про передачу частини будівлі спеціалізованої багатопрофільної школи ІІ-ІІІ ступенів № 16 по вул. Воронезькій, 22», враховуючи звернення управління освіти і науки Запорізької міської ради, згоду відділу освіти Хортицької районної адміністрації та з метою ефективного використання об`єктів комунальної власності, вилучено з оперативного управління відділу освіти Хортицької районної державної адміністрації частину будівлі спеціалізованої багатопрофільної школи ІІ-ІІІ ступенів №16 по вул. Воронезькій, 22, загальною площею 7041,95 кв.м з 01.10.2005 та передано в оперативне управління освіти і науки Запорізької міської ради.

4.6 Наказом управління освіти і науки Запорізької міської ради від 06.12.2005 № 379, на виконання рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 423 від 28.11.2005 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 290 від 25.08.2005 «Про передачу частини будівлі спеціалізованої багатопрофільної школи ІІ-ІІІ ступенів № 16 по вул. Воронезькій, 22» внесено зміни до наказу управління освіти і науки №381 від 06.09.2005 «Про передачу з балансу відділу освіти Хортицької райдержадміністрації на баланс управління освіти і науки Запорізької міської ради частини будівлі спеціалізованої багатопрофільної школи ІІ-ІІІ ступенів № 16, а саме: в назві по тексту наказу замість слів «...управлінню освіти і науки міської ради прийняти в оперативне управління частину будівлі та майна спеціалізованої багатопрофільної школи ІІ-ІІІ ступенів № 16 по вул. Воронезькій, 22, загальною площею 7041,95 кв.м з 01.10.2015 згідно додатку» читати «...управлінню освіти і науки міської ради для розміщення міської станції юних техніків, ДЮСШ №4, СДЮШОР № 12 з баскетболу прийняти в оперативне управління частини будівлі загальною площею 7041,95 кв.м, огорожу, теплицю та окремо виділене майно спеціалізованої багатопрофільної школи ІІ-ІІІ ступенів № 16 по вул. Воронезькій, 22, з 01.10.2005».

4.7 При цьому встановлено, що згідно з пунктом 1.6 Статуту, департамент освіти і науки Запорізької міської ради є органом управління Позашкільного навчального закладу «Станція юних техніків», відповідно до повноважень, визначених Положенням про департамент освіти і науки Запорізької міської ради.

4.8 Рішенням позивача від 25.06.2008 № 28 «Про ліквідацію спеціалізованої багатопрофільної школи ІІ-ІІІ ступенів №16», спеціалізовану багатопрофільну школу ІІ-ІІІ ступенів № 16 ліквідовано та доручено виконавчому комітету Запорізької міської ради вирішити питання подальшого використання будівлі і споруди по вул. Воронезькій.

4.9 Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.12.2009 № 37820, за територіальною громадою міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради зареєстровано право власності на нерухоме майно літ. А-3, інв. № 10310002, загальною площею 10662,1 кв.м, за адресою: вул. Воронезька, 22 у місті Запоріжжя під будівлю міської станції юних техніків, яка змінила найменування, на підставі рішення позивача від 30.11.2016 № 41, на Позашкільний навчальний заклад «Станція юних техніків» та затвердженого його статут.

4.10 Згідно статуту, Позашкільний навчальний заклад «Станція юних техніків» є правонаступником прав та обов`язків Станції юних техніків Запорізької міської ради Запорізької області.

4.11 Згідно з листом Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради від 06.08.2021 № 01.01.-21/1986, будівля спеціалізованої багатопрофільної школи ІІ-ІІІ ступенів № 16 Запорізької міської ради після ліквідації та виключення з переліку об`єктів освіти міста була передана в оперативне управління відповідача-2 та надана у користування структурного підрозділу Позашкільний навчальний заклад «Станція юних техніків».

4.12 Також встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань основним видом діяльності відповідача-3 є загальна медична практика.

4.13 Спір у справі, яка переглядається, виник з приводу використання нерухомого майна не за освітнім призначенням та в цілях не пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу, оскільки відповідачем-3 допущено його перепрофілювання.

4.14 Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.15 Згідно з пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

4.16 Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом викладення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

4.17 Таким чином, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

4.18 Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

4.19 Зазначена норма кореспондується з положеннями частини першої статті 207 Господарського кодексу України, згідно з якою господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

4.20 Суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також компетенція державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти визначено положеннями Закону України «Про освіту».

4.21 Відповідно до частини 1 статті 80 Закону України «Про освіту» (у редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору) об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення органом управління можливості користування державним нерухомим майном відповідно до законодавства.

4.22 Джерелами фінансування суб`єктів освітньої діяльності можуть бути доходи від надання в оренду приміщень, однак оренда приміщень у них дозволяється лише у випадках, якщо об`єкт оренди використовується за освітнім призначенням (абз.5 ч.1 ст.79 Закону України «Про освіту»).

4.23 Отже, приймаючи оскаржену постанову суд апеляційної інстанції виходив із того, що нерухоме майно було передано в оренду відповідачу - 3 за оспорюваним договором всупереч забороні, яка встановлена законодавством, оскільки він здійснював у спірному приміщенні господарську діяльність із надання медичних послуг, тобто для діяльності не пов`язаної з освітнім (навчально-виховним чи науковим) процесом зазначеного навчального закладу.

4.24 Звернувшись із касаційною скаргою, доводи якої є збіжними із тими, що викладені в апеляційній скарзі (т.3, а.с. 156), заявник вказує на те, що: нежитлова будівля по вул. Воронезька, 22 в м. Запоріжжя, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Запоріжжя, має загальну площу 10 662,1 кв.м, частина якої, розміром 7866,95 кв.м, згідно з рішенням органу місцевого самоврядування від 21.04.2011 № 188/20, з урахуванням додатку № 1 до нього, (т.1, а.с. 137-138) була передана в оперативне управління департаменту освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради; відповідач-3 орендує приміщення, загальною площею 2015,98 кв.м, які не входять до складу майна закладу освіти, оскільки немає документу, який би вказував на передачу цієї площі ПНЗ «Станція юних техніків».

4.25 Проте суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір, наведеним доводам відповідача- 3, як вбачається із змісту оскаржуваних судових рішень, правової оцінки не надали, у сукупності з іншими доказами їх не дослідили, чим припустилися неповного встановлення обставин справи.

4.26 В оскарженій постанові суд апеляційної інстанції зазначив наступне: «Таким чином, після ліквідації навчального закладу, майно закладу освіти, а саме будівля загальною площею 10662,1 кв.м. по вул. Воронезька, 22 у місті Запоріжжя перебувала в оперативному управлінні департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, який в свою чергу є балансоутримувачем нерухомого майна та у користуванні Станції юних техніків Запорізької міської ради Запорізької області.» (аркуш постанови 18).

4.27 Між тим згідно додатку № 1 до рішенням органу місцевого самоврядування від 21.04.2011 № 188/20 (т.1, а.с. 137-138), із відомостей якого виходили суди обох інстанцій приймаючи оскаржені судові рішення, площа приміщення переданого в оперативне управління департаменту освіти і науки Запорізької міської ради становить 7866,95 кв.м.

4.28 При цьому колегія суддів зазначає, що слід звернути увагу на те, що спірний договір відповідачем- 3 був укладений як із Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, так і із Департаментом освіти і науки Запорізької міської ради, що може вказувати на те, що в оренду було передано саме майно комунального закладу освіти.

4.29 Однак з урахуванням викладеного, без належного дослідження зазначених обставин та поданих доказів, прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі є неможливим, а висновки судів є передчасними.

4.30 Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч.1). Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч.2). Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5).

4.31 Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають, а тому підлягають скасуванню, а справу належить передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

4.32 Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід врахувати викладене, всебічно, повно й об`єктивно встановити обставини справи та вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства.

4.33 Відповідно до приписів статті 129 частини 4 ГПК України судові витрати у справі підлягають розподілу під час вирішення спору по суті, а оскільки за результатами розгляду касаційної скарги спір у даній справі не вирішено, розподіл судових витрат за результатами розгляду касаційної скарги є передчасним.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 315, 317 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РССЦ Медздравниця» задовольнити.

Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2022 та рішення Господарського суду Запорізької області від 19.01.2022 у справі № 908/2757/21, скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді Є.В. Краснов

В.Ю. Уркевич