ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2022 року м.Дніпро Справа № 908/446/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Антоніка С.Г., Березкіної О.В.

при секретарі судового засідання Бурчак А.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Аксарін Роман Миколайович (в режимі відеоконференції)

інші представники до судового засідання не з`явилися.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Місто для людей Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.07.2022 (повний текст складено та підписано 22.07.2022 суддя Мірошниченко М.В.) у справі №908/446/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання (юридична адреса: вул. Олександрівська, буд. 35, м. Запоріжжя, 69063; ідентифікаційний код 42093239; адреса для листування: адвокат Аксарін Р.М., вул. Олександрівська, 35, м.Запоріжжя, 69063)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Місто для людей Запоріжжя (вул. Перемоги, буд. 131-В, м. Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код 41279924)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго (вул. Сталеварів, буд. 14, м.Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код 00130926)

про стягнення 442369,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Місто для людей Запоріжжя про стягнення 442369,89 грн., з яких: 314989,83 грн. заборгованість за спожиту електричну енергію, 72039,18 грн. пеня, 15337,17 грн. 3% річних, 40003,71 грн. інфляційні нарахування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за публічним договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, до якого відповідач приєднався згідно із заявою-приєднанням від 01.01.2019, з оплати спожитої електричної енергії за березень 2020 року на суму 314989,83 грн. За порушення строків оплати електричної енергії позивач нарахував пеню за період з 29.05.2020 по 11.01.2022 в сумі 72 039,18 грн.; 3% річних за період з 29.05.2020 по 11.01.2022 в сумі 15 337,17 грн. та інфляційні втрати за період з 01.06.2020 по 31.12.2021 в сумі 40 003,71 грн., які просить стягнути з відповідача разом із сумою основного боргу.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 12.07.2022 у справі №908/446/22 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Місто для людей Запоріжжя на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання 314 989,83 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію, 72 039,18 грн. пені, 15 337,17 грн. 3% річних, 40 003,71 грн. інфляційних нарахувань, 6 635,55 грн. витрат на сплату судового збору.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що за умовами п. 5.10 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

На поштову адресу відповідача позивач надіслав рахунок №14425/03-П від 31.03.2020 на оплату спожитої електричної енергії за березень 2020 року, відповідно до якого обсяг використаної відповідачем електричної енергії складає 470633 кВт/год.

Відповідач 23.04.2020 частково сплатив за спожиту електричну енергію в розмірі 156 812,97 грн., що підтверджується платіжним дорученням №526 від 23.04.2020.

Спожитий відповідачем обсяг електричної енергії за березень 2020 року підтверджується листом №007-66/6402 від 24.11.2021 адміністратора комерційного обліку, функції якого в Запорізькій області виконує ПАТ «Запоріжжяобленерго», щодо фактичного обсягу спожитої електричної енергії з щомісячною розбивкою за ЕІС-кодом точки розподілу.

06.10.2021 з повідомленням про коригування обсягів спожитої відповідачем електричної енергії, на підставі якого позивачем було зменшено суму заборгованості за березень 2020 року на суму 318 860,64 грн, який відповідач не оплатив, в зв`язку із чим, суд визнав обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі в сумі 314989,83 грн.

За порушення строків оплати електричної енергії позивач у відповідності до положень п.7 комерційної пропозиції, нарахував відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 29.05.2020 по 11.01.2022 в сумі 72039,18 грн., які визнані судом обґрунтованими.

Враховуючи допущене відповідачем прострочення з оплати спожитої електричної енергії, позивач нарахував на суму боргу 3% річних за період з 29.05.2020 по 11.01.2022 у сумі 15337,17 грн. та інфляційні втрати за період з 01.06.2020 по 31.12.2021 у сумі 40003,71 грн., які також визнані судом обґрунтованими.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Місто для людей Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- позивачем не надано доказу, які дані і від кого він взяв для розрахунку Вартості спожитої електроенергії, оскільки лист №007-066/6402 від 24.11.2021 року складений вже після надання листа №007-66/5364 від 06.10.2021 року з повідомленням про коригування обсягів спожитої електричної енергії. Тим більше, обидва ці листи складені значно пізніше надання рахунку № 14425/03-П від 31.03.2020 року, тому вважаємо, що листи №007-066/6402 від 24.11.2021 року та №007-66/5364 від 06.10.2021 року, суд не повинен був брати до уваги, оскільки вони є не достовірними доказами, відповідно до ст. 78 ГПК України. Позивач повинен надати докази надання третьою особою інформації про обсяги спожитою Відповідачем електричної енергії до моменту складання рахунку № 14425/03-П від 31.03.2020.З рахунку № 14425/03-П від 31.03.2020 року незрозуміло з яких даних визначений обсяг електроенергії (470633 кВт.год), не визначений тариф на послугу з розподілу електроенергії та послугу передачі електроенергії.

- Відповідачем не підписані акти звірення за договором № 14420,14425,14427, що підтверджується документами Позивача (листом від 27.09.2021 року№ 1709/14122).

- надані Позивачем розрахунки не відповідають обсягам спожитої електричної енергії, некоректно сформовані, неможливо встановити зазначений Позивачем обсяг електричної енергії як спожитої Відповідачем, обсяг послуг з розподілу електроенергії та обсяг послуг з передачі електроенергії.

- відповідач вважає безпідставним використання загальнобудинкових лічильників для розрахунку обсягу споживання Відповідачем електричної енергії, з огляду на укладення мешканцями будинку прямих договорів з енергопостачальною організацію і наявність у будинку лічильників, по яким сплачується спожита електрична енергія на (загальні) потреби освітлення місць загального використання, ліфт, двір тощо.

- Позивачем не надається доказів того, що Відповідач спожив електричну енергію у тому обсязі, який зазначений у виставлених йому рахунках.

- Підтвердженням порушень під час нарахування обсягів спожитої Відповідачем електроенергії є кримінальне провадження №0000147, відкрите за заявою ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 Кримінального кодексу України.

- суд першої інстанції не застосував наслідки спливу позовної давності для даного виду правовідносин і стягнув з Відповідача на користь Позивача неустойку (штраф, пеню) за період, який перевищує строк звернення до суду.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання вказує, що:

- ТОВ Запоріжжяелектропостачаня формує рахунки для сплати фактично спожитої електричної енергії Споживачам на підставі даних, наданих ПАТ Запоріжжяобленерго.

Позивач отримує від ОСР інформацію стосовно обсягу використаної електричної енергії за ЕІС-кодами, точками комерційного обліку Споживача.

ТОВ Запоріжжяелектропостачання від ПАТ Запоріжжяобленерго отримано Акт № З/ПУП від 31.03.2020 про підтвердження обсягів розподілу електричної енергії з мереж ПАТ Запоріжжяобленерго постачальнику ТОВ Запоріжжяелектропостачання з додатком у вигляді таблиці. Згідно отриманих даних обсяг використаної електричної енергії Відповідачем складає 470633 кВт/год.

На підставі отриманих даних від адміністратора комерційного обліку Позивачем було здійснено розрахунок поставленої/спожитої електричної енергії ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ та сформовано рахунок за період березень 2020 року.

- Також в даному рахунку вказано, що сальдо - тобто заборгованість Відповідача станом на 01.03.2020 року становить 73078,32 грн. та заначено інформацію про сплату цієї заборгованості, а саме «Сплачено за період 73078,32 грн.», але відповідач зазначає у Відзиві їй позовну заяву про обставину лише того що ним сплачено цю суму за період березень 2020 року, а про те що це сума заборгованості попереднього періоду, про що вказано в рахунку також нічого не каже.

Тому доводи Відповідача про некоректність та незрозумілість рахунку № 14425/03-П від 31.03.2020 року є необгрунтованими.

- щодо кримінального провадження № 0000147 відносно ПАТ «Запоріжжяобленерго», яке відкрите за заявою Відповідача за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 сг. 191 КК України. Вважаємо це посилання в даній справі № 908/446/22 недоречним оскільки спірна ситуація випливає з договірних взаємовідносин між ТОВ Запоріжжяелектропостачання та ТОВ «МДЛ Запоріжжя» по договору поставки електричної енергії № 14425, в якому ПАТ «Запоріжжяобленерго» не є стороною. Також відповідачем не надано ніяких доказів, шо дане кримінальне провадження наразі не закрито (згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2022 по справі № 335/8233/20 термін досудового розслідування спливає/сплинув 14.07.2022) та які саме правовідносини чи правопорушення досліджуються в даному КП, чи взагалі вони мають значення для вирішення господарської справи № 908/446/22.

- відповідачем на протязі свього судового процесу по справі № 908/446/22 не було заявлено ні усного ні письмового клопотання щодо застосування спеціальної позовної давності, а враховуючи те що і Договором (абз. 2 п. 5.11.) і Комерційною пропозицією (п. 7) передбачена можливість для Постачальника стягувати зі Споживача нейстойку (штраф, пеню) Судом на законних підставах прийнято рішення від 12.07.2022 у цій справі.

Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго у власному відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що:

- ПАТ «Запоріжжяобленерго» як адміністратор комерційного обліку, відповідно до п.4.3 ПРРЕЕ, надав Позивачу дані за березень 2022 року, зчитані з засобів комерційного обліку, розміщених на об`єктах Відповідача, які необхідні для формування платіжного документу.

Заперечень з приводу обсягу спожитої електроенергії Відповідач не має.

Неясність для Відповідача щодо виставленого йому Позивачем рахунку за березень, на нашу думку, не є підставою для його неоплати.

- відповідач мав достатньо часу та засобів зв`язку для врегулювання питання із Позивачем, при цьому жодних дій Відповідачем в цьому напрямку здійснено не було.

- стосовно тверджень Відповідача про те, що він неодноразово заявляв як Позивачу так і Третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, про невідповідність однолінійних схем електропостачання, які є додатками до Договору, фактичному стану електрозабезпечення Відповідача, особливо в багатоквартирних будинках, то вони є необгрунтованими та безпідставними.

- відповідач не надав жодних доказів на підтвердження своїх тверджень, як то: заяв, пропозицій, проектів додаткових угод тощо стосовно незгоди із умовами Договору або додатків до нього.

- Інші позиції, викладені відповідачем, в апеляційній скарзі, не стосуються предмету спору і не можуть впливати на рішення суду у цій справі.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2022 для розгляду справи № 908/446/22 визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Дармін М.О., судді Антонік С.Г., Березкіна О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2022 витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи №908/446/22. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Місто для людей Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.07.2022 у справі №908/446/22 до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Запорізької області.

05.09.2022 справа №908/446/22 надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Березкіної О.В., на підставі розпорядження виконуючого обов`язки керівника апарату суду №1606/22 від 07.09.2022 (для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, тощо), проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 07.09.2022 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Антоніка С.Г., Кощеєва І.М.

Ухвалою суду від 08.09.2022 поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Місто для людей Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.07.2022 у справі №908/446/22. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 28.09.2022 о 12:20 годин. Зупинено дію оскаржуваного рішення.

У зв`язку з виходом з відпустки судді Березкіної О.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду №1681/22 від 19.09.2022, справу передано на розгляд раніше визначеному складу суду у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Антоніка С.Г., Березкіної О.В.

Від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 26.09.2022 прийнято справу №908/446/22 до свого провадження. Судові засідання у справі №908/446/22 вирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку EasyCon.

21.09.2022 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго про розгляд справи без участі представника.

Про дату час і місце розгляду справи скаржник був повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку на його електронну адресу копій ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 26.09.2022 (а.с. 217).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

Беручи до уваги, що неявка представника апелянта не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю Місто для людей Запоріжжя за наявними у справі матеріалами.

28.09.2022 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

01.01.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Місто для людей Запоріжжя (споживач, відповідач) укладено публічний договір №14425 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі договір) шляхом підписання заяви-приєднання.

Згідно з п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 2.2 договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

Згідно з п. 3.1 договору умови надання універсальних послуг споживачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до договору.

За умовами п. 5.10 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Згідно з п. 4 комерційної пропозиції (додаток 3 до договору) розрахунковий період для обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця.

100% попередня оплата здійснюється не пізніше ніж за 5 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію.

Остаточний розрахунок має здійснюватися не пізніше 5 (п`яти) робочих днів після закінчення розрахункового періоду на підставі самостійно отриманого споживачем у постачальника рахунка.

На поштову адресу відповідача позивач надіслав рахунок №14425/03-П від 31.03.2020 на оплату спожитої електричної енергії за березень 2020 року, відповідно до якого обсяг використаної відповідачем електричної енергії складає 470633 кВт/год..

Відповідач 23.04.2020 частково сплатив за спожиту електричну енергію в розмірі 156812,97 грн., що підтверджується платіжним дорученням №526 від 23.04.2020.

Спожитий відповідачем обсяг електричної енергії за березень 2020 року підтверджується листом №007-66/6402 від 24.11.2021 адміністратора комерційного обліку, функції якого в Запорізькій області виконує ПАТ «Запоріжжяобленерго», щодо фактичного обсягу спожитої електричної енергії з щомісячною розбивкою за ЕІС-кодом точки розподілу.

Даним повідомленням оператор системи розподілу надає постачальнику електричної енергії дані про фактичний обсяг, період споживання за ЕІС-кодами точок розподілу з щомісячною розбивкою.

Також від ПАТ «Запоріжжяобленерго» позивачем отримано лист №007-66/5364 від 06.10.2021 з повідомленням про коригування обсягів спожитої відповідачем електричної енергії, на підставі якого позивачем було зменшено суму заборгованості за березень 2020 року на суму 318860,64 грн.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлення обставин укладання 01.01.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання та Товариством з обмеженою відповідальністю Місто для людей Запоріжжя публічного договору №14425 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі Договір) (а.с. 14-18) шляхом підписання заяви-приєднання (а.с. 19-23).

Згідно з Розділом 2 Договору Предмет Договору, Позивач продає електричну енергію Відповідачу для забезпечення потреб електроустановок Відповідача, а Відповідач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

У відповідності з розділом 3 Договору, умови надання послуг Відповідачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до Договору (а.с. 24-26).Згідно з розділом 5 Договору Ціна, порядок обліку і оплата елетричної енергії, Відповідач розраховується з Позивачем за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Відповідачем комерційною пропозицією, яка є Додатком 3 до Договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Позивача.

Відповідно до п. 4.3 ПРРЕЕ, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Згідно з п. 4.12. ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Згідно з п. 4 Додатку 3 до Договору Спосіб та термін оплати, розрахунковий період для обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. 100% попередня оплата здійснюється не пізніше ніж за 5 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію.

Остаточний розрахунок має здійснюватися не пізніше 5 (п`яти) робочих днів після закінчення розрахункового періоду на підставі самостійно отриманого Споживачем у Постачальника рахунку.

Обсяги попередньої оплати визначаються шляхом множення замовленого обсягу постачання електричної енергії на ціну універсальної послуги у відповідному розрахунковому періоді та підлягають оплаті незалежно від отримання рахунку Постачальника.

У разі неодержання рахунку, Споживач самостійно оформлює платіжні документи та здійснює оплату на їх підставі у строки передбачені умовами даного розділу.

Відповідно до п. 5.10. Договору Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Таким чином, Відповідач мав можливість самостійно оформити платіжні документи на підставі лічильників і оплати фактично отриманої електричної енергії.

За твердженням позивача, ним на поштову адресу відповідача було надіслано рахунок №14425/03-П від 31.03.2020 на оплату спожитої електричної енергії за березень 2020 року, відповідно до якого обсяг використаної відповідачем електричної енергії складає 470 633 кВт/год. на суму 790 633, 44 грн. (а.с. 37).

Відповідно до платіжного доручення № 526 від 23.04.2020р., відповідачем сплачено 23.04.2020р. 156 812,97 грн. з призначенням платежу « Оплата за споживання елект.енергії в березні 20р. зг.рах № 14425 в т.ч. ПДВ 20% 26 135,50 грн (а.с. 38).

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.09.2020 у справі № 910/16505/19, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 ГПК України).

Верховний Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Враховуючи, що оплата відповідачем 23.04.2020р. 156 812,97 грн була здійснена саме на підставі рахунку № 14425 і той факт, що відповідачем не надається інший рахунок з такими ж реквізитами, колегія суддів доходить висновку, що більш вірогідним є той факт, що саме рахунок №14425/03-П від 31.03.2020р. було надіслано на адресу відповідача електронною поштою і він був зобов`язаний у встановлений умовами договору строк або в термін до 8 квітня 2020р., який визначено в рахунку.

За вимогами пункту 1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку, обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку та затверджуються Регулятором.

24.11.2021р. листом за №007-66/6402 адміністратор комерційного обліку, функції якого в Запорізькій області виконує ПАТ «Запоріжжяобленерго», поінформував позивача щодо фактичного обсягу спожитої електричної енергії стоживачу ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» у розрахунковому періоді з 01.03.2020р. по 31.03.2020р. з розбивкою за ЕІС-кодом точки розподілу, згідно якого, спожитий відповідачем загальний обсяг електричної енергії за березень 2020 року також становить 470 633 кВтгод ( а.с. 27-31).

Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частнии 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано належних і допустимих доказів на спростування даних, наведених в додатку 1 «Інформація щодо споживання електричної енергії ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» до листа №007-66/6402 адміністратора комерційного обліку ПАТ «Запоріжжяобленерго» ,в зв`язку із чим , колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в частині того, що надані Позивачем розрахунки не відповідають обсягам спожитої електричної енергії і є некорректно сформованими Позивачем.

Відповідно, правильність вказівки в рахунку №14425/03-П від 31.03.2020 на оплату спожитої електричної енергії за березень 2020 року, обсягу використаної відповідачем електричної енергії 470 633 кВт/год. на суму 790 633, 44 грн не спростована відповідачем.

Крім цього, 06.10.2021р. від ПАТ «Запоріжжяобленерго» позивачем отримано лист №007-66/5364 від з повідомленням про коригування обсягів спожитої відповідачем електричної енергії, на підставі якого позивачем було зменшено суму заборгованості за березень 2020 року на суму 318860,64 грн.

Таким чином, залишок основної заборгованості за спожиту електричну енергію за березень 2020 року з урахуванням часткової оплати 23.04.2020р. 156 812,97 грн і зменшення суми заборгованості на 318 860,64 грн становить 314 989,83 грн.

Доводи апеляційної скарги: « …Позивачем не надано доказу, які дані і від кого він взяв для розрахунку Вартості спожитої електроенергії, оскільки лист №007-066/6402 від 24.11.2021 року складений вже після надання листа №007-66/5364 від 06.10.2021 року з повідомленням про коригування обсягів спожитої електричної енергії. Тим більше, обидва ці листи складені значно пізніше надання рахунку № 14425/03-П від 31.03.2020 року, тому вважаємо, що листи №007-066/6402 від 24.11.2021 року та №007-66/5364 від 06.10.2021 року, суд не повинен був брати до уваги, оскільки вони є не достовірними доказами, відповідно до ст. 78 ГПК України. Позивач повинен надати докази надання третьою особою інформації про обсяги спожитою Відповідачем електричної енергії до моменту складання рахунку № 14425/03-П від 31.03.2020…» відхиляються як такі, що спростовуються вищенаведеними встановленими судом апеляційної інстанції фактичними обставинами і грунтуються на помилковому сприйнятті апелянтом хронології подій в спірних правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги в частині:

« … за фактичними даними лічильників електроенергії місць загального користування, встановлених на об`єктах споживання Відповідача, Позивач безпідставно перевищив дані про розмір обсягу поставки Відповідачу електроенергії.

Таке перевищення сталося, оскільки розрахункова схема, за якою ведеться розрахунок за електричну енергію, яка витрачається для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, за показниками загальнобудинкових засобів обліку, при наявності лічильників встановлених безпосередньо на ці нужди - не відповідає вимогам діючого законодавства про що Відповідач неодноразово заявляв Позивачу та пропонував внести зміни у договори про постачання та розподіл електричної енергії але отримав від Позивача безпідставну відмову від вас та оператора системи розподілу в особі ПАТ «Запоріжжяобленерго». Також, Відповідач неодноразово повідомляв Позивача та оператора системи розподілу в особі ПАТ «Запоріжжяобленерго», про той факт, що однолінійні схеми електропостачання, які використовуються Позивачем не надають можливості вірно нараховувати обсяг спожитої Відповідачем електроенергії.

Укладений договір про постачання та розподіл електроенергії на всі будинки, а не на кожен будинок окремо, не дивлячись на те що кожен будинок це окремий цілісний майновий комплекс, співвласники якого чітко визначені у відповідності до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Тобто багатоквартирний будинок - це окремий об`єкт (електрифікована споруда), яка має індивідуальні характеристики та особливості, кожний такий окремий об`єкт, потребує індивідуального підходу до управління…

… У спірних правовідносинах вбачається, що мешканці багатоповерхових будинків оплачують спожиту електричну енергію в квартирах по окремим прямим договорам, а Відповідач, як управитель оплачує спожиту електричну енергію за освітлення під`їзду, ліфту, східці і двору для забезпечення потреб мешканців будинку на підставі показів встановлених у будинку розрахункових засобів обліку.

Натомість, оператор системи розподілу ПАТ «Запоріжжяобленерго» надає Позивачу інформацію про обсяг спожитої електроенергії за даними загальнобудинкових приладів обліку, а Позивач, в свою чергу зобов`язує сплатити Відповідача різницю між електроенергією, спожитою за даними загальнобудинкових приладів обліку та спожитою електроенергією співвласниками будинків заданими внутриквартирних приладів обліку.

Фактичне споживання Відповідачем, як управителем багатоквартирних будинків електричної енергії підтверджується даними окремих приладів обліку, встановлених для обліку електроенергії для місць загального користування співвласників будинків.

Таким чином, Відповідач вважає безпідставним використання загальнобудинкових лічильників для розрахунку обсягу споживання Відповідачем електричної енергії, з огляду на укладення мешканцями будинку прямих договорів з енергопостачальною організацією і наявність наявність у будинку лічильників, по яким сплачується спожита електрична енергія на (загальні) потреби освітлення місць загального використання, ліфт, двір тощо. Також, Позивачем не надається доказів того, що Відповідач спожив електричну енергію у тому обсязі, який зазначений у виставлених йому рахунках…» відхиляються як такі, що суперечачь умовам публічного договору №14425 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що підтвердженням порушень під час нарахування обсягів спожитої Відповідачем електроенергії є кримінальне провадження №0000147, відкрите за заявою ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 Кримінального кодексу України відхиляються колегією суддів з огляду на те, що доказом, який би мав приюдиціальне значення при розгляді господарської справи міг би бути вирок суду, який не надано відповідачем.

Можливість зупинення розгляду справи на час розслідування у кримінальне провадження №0000147 не передбачена чинною редакцією Господарського процесуального кодексу України, в зв`язку із чим відповідні доводи апеляційної скарги відхиляються як необгрунтовані.

Спірні правовідносини є господарськими та врегульовані договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг№14425 від 01.01.2019.

Згідно з ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу норми ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України № 2019-VIII від 13.04.2017 «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

За умовами п. 5.10 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Згідно з п. 4 комерційної пропозиції (додаток 3 до договору) розрахунковий період для обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця.

100% попередня оплата здійснюється не пізніше ніж за 5 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію.

Остаточний розрахунок має здійснюватися не пізніше 5 (п`яти) робочих днів після закінчення розрахункового періоду на підставі самостійно отриманого споживачем у постачальника рахунка.

Відповідач не надано доказів оплати 314 989,83 грн. залишку заборгованості за спожиту електричну енергію за березень 2020 року, яку він мав оплатити відповідно до виставленого позивачем рахунка №14425/03-П від 31.03.2020 на оплату спожитої електричної енергії за березень 2020 року .

Відповідно, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині обгрунтованості заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі в сумі 314989,83 грн .

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 5.11 договору передбачено, що в разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню в порядку та розмірі, що зазанчається в комерційній пропозиції.

Згідно з п. 7 комерційної пропозиції (додаток 3 до договору) за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання.

Таким чином, можливість нарахування пені за весь період прострочення, була передбачена сторонами умовами договору і відповідає принципам свободи договору.

За порушення строків оплати електричної енергії позивач нарахував пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 29.05.2020 по 11.01.2022 в сумі 72039,18 грн. на суму 790663,44 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Запорізької області від 12.07.2022 у справі №908/446/22 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 9 954,00 грн. (а.с. 173) покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Місто для людей Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.07.2022 у справі №908/446/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 12.07.2022 у справі №908/446/22 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору у сумі 9 954,00 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Місто для людей Запоріжжя (69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 131-В, ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 12.10.2022

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна