ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"04" жовтня 2022 р. Cправа № 902/897/22

Суддя Господарського суду Вінницької області Яремчук Ю.О., розглянувши матеріали заяви (вх. № канц. 01-48/37/22 від 22..09.2022) Фермерського господарства "Павлівське" про забезпечення позову у справі №902/897/22

за позовом:Фермерського господарства "Павлівське" (вул. Миру, 100, с. Павлівка, Калинівський р-н., 242436)

до:Калинівської міської ради (провулок Вадима Нестерчука, 47, Калинівка, Вінницька обл., 22400)

про визнання укладеними додаткових угод

Секретар судового засідання Манзюк Х.О.

за участю представників сторін:

позивача: Путілін Є.В.

відповідача: Трохименко М.В.

В С Т А Н О В И В :

22.09.2022 р. Фермерське господарство "Павлівське" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Калинівської міської ради про визнання укладеними додаткових угод.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/897/22) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 23.09.2022 відкрито провадження у справі № 902/897/22. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 17.10.2022. Призначено заяву Фермерського господарства "Павлівське" (вх. № канц. 01-48/37/22) про забезпечення позову у справі № 902/897/22 до розгляду в судовому засіданні, що відбудеться 04.10.2022.

На визначену дату судом 04.10.2022 в судове засідання з`явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача подану заяву про забезпечення позову підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти заяви про забезпечення позову заперечив, вважає її необґрунтованою.

Ст. 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується серед іншого забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ч. 2 ст. 139 ГПК України передбачено, що якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 ГПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Суд встановив дотримання позивачем норм ст. 139 ГПК України при поданні заяви про забезпечення позову.

Ч. 1 ст. 140 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 5 ст. 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020р. у справі № 381/4019/18).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Отже, реальне та ефективне виконання судового рішення в контексті превенції потенційних труднощів стосовно предмету спору у майбутньому слід розуміти так, що сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, повинна бути в тому числі захищена від необхідності подання наступних позовів, пов`язаних із предметом спору, підстави пред`явлення яких можуть виникнути через те, що в процесі розгляду спору мала місце зміна відповідних обставин.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006р. у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Отже, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004р. № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003р. №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд зауважує, що заява про забезпечення позову обґрунтована наступним: предметом спору по даній справі є визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі № 406 від 02.07.2014, що до земельної ділянки площею 21,4278 га, кадастровий номер :03:000:0902, №405 від 02.07.2014р., що до земельної ділянки площею 31,1289 га, кадастровий номер :03:000:0901, №404 від 02.07.2014р., що до земельної ділянка площею 6,5838 га, кадастровий номер :03:000:0900. Позивачем вказується, що останньому стало відомо із відповіді Калинівської міської ради від 27.08.2021р. та від 03.09.2021р., що на підставі рішення 11 сесія 8 скликання Калинівської міської ради від 27.08.2021р. №1923 «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення у власність в оренду та постійне користування земельних ділянок» (стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0901, :03:000:0901 :03:000:0902, для ведення господарства, розташованої на території Павлівської сільської ради було надано дозволи на виготовлення проектів землеустрою 34 громадянам. Отже, за доводами заявника земельні ділянки щодо яких заявлений позов про поновлення договорів оренди можуть бути поділені за проектами відведення кадастрові номери скасовані, в зв`язку з їх поділом та передані у власність іншим особам, тобто у разі задоволення позову невжиття таких заходів може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду.

Ч. 1 ст. 25 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Про зупинення реєстраційних дій на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.11.2018р. у справі № 915/508/18 та від 12.03.2020р. у справі № 916/3479/19.

Як вбачається з доданих до заяви про забезпечення позову доказів, судом встановлено, що наразі на підставі рішення 11 сесія 8 скликання Калинівської міської ради від 27.08.2021р. №1923 «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення у власність в оренду та постійне користування земельних ділянок» (стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0901, :03:000:0901, :03:000:0902 для ведення господарства, розташованої на території Павлівської сільської ради було надано дозволи на виготовлення проектів землеустрою 34 громадянам. З урахуванням чого, за доводами суду, земельні ділянки щодо яких заявлений позов про поновлення договорів оренди можуть бути поділені за проектами відведення та кадастрові номери скасовані, в зв`язку з їх поділом та передані у власність іншим особам. З урахуванням чого, суд погоджується, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони здійснення перереєстрації земельних ділянок може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернеться до суду.

Зокрема у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи відповідачем будуть перереєстровані земельні ділянки, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому, забезпечено збалансованість інтересів сторін, а також осіб, що не є учасниками цього судового процесу, і наявний прямий зв`язок між обраним заявником заходом забезпечення позову і предметом позову, а саме обраний захід забезпечення позову спроможний забезпечити ефективний захист прав та інтересів заявника.

За оцінкою суду заходи, які просить вжити позивач, не входять в коло заходів, які не допускаються за положеннями ст. 137 ГПК України.

З урахуванням встановленого заявником обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання заборони суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення щодо земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Павлівської сільської ради Калинівської об`єднаної територіальної громади: площею 21,4278га кадастровий номер :03:000:0902, площею 31,1289га кадастровий номер :03:000:0901, площею 6,5838га кадастровий номер :03:000:0900.

Ч. 1 ст. 144 ГПК України передбачено, що ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фермерського господарства "Павлівське" (вх. № канц. 01-48/37/22 від 22..09.2022) про забезпечення позову у справі № 902/897/22 - задовольнити.

2. Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання заборони суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення щодо земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Павлівської сільської ради Калинівської об`єднаної територіальної громади: площею 21,4278 га кадастровий номер :03:000:0902, площею 31,1289 га кадастровий номер :03:000:0901, площею 6,5838 га кадастровий номер :03:000:0900.

3. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 04.10.2022, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

5. Стягувачем за даною ухвалою є Фермерське господарство "Павлівське" (вул. Миру, 100, с. Павлівка, Калинівський р-н., 242436, ).

6. Боржником за даною ухвалою є Калинівська міська рада (провулок Вадима Нестерчука, 47, Калинівка, Вінницька обл., 22400, ).

7. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту ухвали 06.10.2022.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Миру, 100, с. Павлівка, Калинівський р-н., 242436)

3 - відповідачу (провулок Вадима Нестерчука, 47, Калинівка, Вінницька обл., 22400)