ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.10.2022 Справа №905/420/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул. Тверська, будинок 5; ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22; )

до відповідача: Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (85670 Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, 4; )

про стягнення 44 840,00 грн.

без виклику сторін

На електронну адресу Господарського суду Донецької області від Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Українська залізниця надійшла позовна заява до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про стягнення 44 840,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невірне зазначення відповідачем маси відправленого вантажу за накладною №49716590, у зв`язку з чим просить стягнути штраф.

Ухвалою суду від 29.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/420/22 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

На підставі розпорядження голови Господарського суду Донецької області №7-р від 21.02.2022, у зв`язку з недостатніми бюджетними призначеннями на 2022 рік та відсутністю знаків поштової оплати, з метою раціонального і цільового використання наявних Господарському суді Донецької області канцелярських товарів, зупинено з 22.02.2022 прийняття працівниками відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) документів для відправлення за межі суду).

Направлення ухвали здійснювалось на електронну адресу відповідача, яка була зазначені в позовній заяві: .

Відзив на позовну заяву не був наданий.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

29.07.2021 зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці, згідно залізничної накладної №49716590, ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 відправило вантаж вугілля кам`яне, не поіменоване в алфавіті, із визначенням станції призначення Роти Донецької залізниці.

Відповідно до накладної №49716590 за відомістю вагонів маса вантажу у вагоні №56267438 складає 63800кг (нетто).

Згідно з розділу 26 вищезазначеної накладної, маса вантажу визначена на вагонних вагах (200т) Заводський №0049 відправником.

На станції призначення Роти під час контрольного зважування було виявлено, що маса вантажу у вагоні №56267438 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що було складено акт загальної форми №259 від 03.08.2021 та комерційний акт №496100/144 від 03.08.2021.

Актом загальної форми №259 від 03.08.2021 встановлено, що при комісійному зважуванні в присутності уповноважених осіб виявилось, що маса вантажу у вагоні №56267438 становить 63060 кг, що на 740кг менше, ніж заявлено у накладній №49716590.

Відповідно до комерційного акту №496100/144 від 03.08.2021 на станції Роти, на підставі акту загальної форми №259 від 03.08.2021, позивачем було проведено контрольне комісійне зважування вагону за залізничною накладною №49716590 на тензометричних вагах Миронівської ТЕЦ, та встановлено, що по документу тара 22200кг, нетто 63800кг, по вагам тара 22200 кг, брутто 85260кг, нетто 63060кг, що менше документа на 740кг. Вагони технічно справні, поверхня вантажу нижче рівня бортів вагонів, вантаж промаркований смугою жовтого кольору 200мм по усій довжині вагонів, слідів крадіжки не виявлено.

Відповідно до приписів ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України (далі ГК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.2 ст.908 ЦК України та ч.5 ст.307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 3 ст.909 ЦК України встановлено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення (п.6 Статуту залізниць України).

Пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну). У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною. Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП).

Враховуючи викладене, та приписи статей 11 ЦК України та 174 ГК України, накладна є підставою для виникнення у сторін визначених в ній прав та обов`язків.

Обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом визначені Статутом залізниць України, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (ст.2 Статуту залізниць України).

На підставі вказаного Статуту наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, затверджені Правила приймання вантажів до перевезення (7, 9, 13, 22, 24, 37, 39 Статуту), які є обов`язковими для всіх юридичних осіб.

Згідно з п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

Відповідно до п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Правильність внесених відомостей до накладних на спірні вагони підтверджена електронним цифровим підписом представника відправника у графі 55.

Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення (п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення).

Таким чином, позивач не зобов`язаний здійснювати перевірку маси та кількості вантажу завантаженого відправником, при цьому він не позбавлений права перевірити правильність відомостей про вантаж визначених у накладній.

З матеріалів справи вбачається, що на станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень та без перевірки маси та кількості вантажу, про що свідчить електронний цифровий підпис працівника станції відправлення у накладній.

Згідно з п.24 Статуту залізниці вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Відповідно до ч.1 ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Частиною 2 ст.129 Статуту встановлено, що у разі встановлення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах складається комерційний акт.

Пунктом 5.5. розділу 4 Правил перевезення вантажів встановлено, що якщо під час перевезення або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно до ст. 122 Статуту залізниць України. Відповідно до ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей зазначених у накладній. Відповідно до ст. 122 Статуту за неправильно зазначені в накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код, адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно ст. 118 цього статуту, якою встановлено стягнення штрафу у п`ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення.

Таким чином, у випадку невідповідності маси вантажу інформації визначеної у провізних документах складається комерційний акт і саме він є належним та допустимим доказом такої невідповідності.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334.

При видачі однорідного вантажу, який перевозиться навалом або насипом і прибув від одного відправника на адресу одного одержувача, недостачі, що перевищують норму природної втрати маси вантажу і граничне розходження визначення маси нетто, а також надлишки, що перевищують граничне розходження визначення маси нетто, виявлені в окремих відправках під час перевірки протягом однієї календарної доби, оформляються одним комерційним актом (п.6 Правил складання актів).

Пунктом 8 Правил складання актів, передбачено, що комерційний акт може бути складений як на станції призначення, так і на станції відправлення або попутній станції.

Враховуючи викладене, проведення контрольного зважування та складання комерційного акту за результатами такого зважування на станції Роти, відповідає вимогам чинного законодавства.

За даними комерційного акту №496100/144 від 03.08.2021 маса вантажу у вагоні №56267438 складає 63060кг (нетто).

Таким чином, різниця становить 740 кг (63800кг 63060кг).

Провізна плата за перевезення вантажу, за накладною №49716590 у вагоні: №56267438 складає 8 968,00грн.

На підставі викладеного, сума штрафу, яка підлягає стягненню складає 44 840,00 грн. (8 968,00 х 5), що відповідає приписам чинного законодавства та заявленим вимогам позивача.

Судові витрати, за приписами статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» до Державного підприємства Шахтоуправління ПІВДЕННОДОНБАСЬКЕ №1 про стягнення штрафу у розмірі 44 840,00 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" на користь Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця суму штрафу в розмірі 44 840,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення буде складено та підписано 18.10.2022.

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України.

Суддя О.М. Сковородіна