ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2022 м. Дніпро Справа № 904/5819/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів: Коваль Л.А., Верхогляд Т.А.

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2021 у справі № 904/5819/20 (суддя Камша Н.М.) повний текст ухвали складено 22.10.2021

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бус-Сервіс», м. Київ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи», 51927, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79,

про визнання грошових вимог на суму 117000000,00 грн та судового збору у розмірі 4540,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви про визнання грошових вимог та ухвали суду першої інстанції.

У січні 2021 року до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява б/н від 11.01.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Бус-Сервіс», м. Київ (далі кредитор або ТОВ «Бус-Сервіс») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи», 51927, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79, (далі боржник або ТОВ «ЛАЗ») про визнання грошових вимог на суму 117000000,00 грн та судового збору у розмірі 4540,00 грн.

Грошові вимоги ТОВ «Бус-Сервіс» до боржника заявлені на підставі договору купівлі - продажу від 01.07.2013 № 01/07/2013, укладеного між ТОВ «Бус-Сервіс» та ТОВ «ЛАЗ», за умовами якого (п. 1 договору) продавець (кредитор) передав у власність покупця (боржника) тролейбуси у кількості 26 штук, марки ЛАЗ Е301, які покупець прийняв за актом приймання-передачі, але в порушення договірних зобов`язань не здійснив їх оплату.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2021 по справі - визнано грошові вимоги ТОВ «Бус-Сервіс», м. Київ до ТОВ «ЛАЗ», 51927, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79, на суму 4540,00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 117000000,00 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі АТ «Укрексімбанк») оскаржує її в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду та просить: скасувати оскаржувану ухвалу; відмовити у задоволенні заяви з грошовими вимогами ТОВ «Бус-Сервіс» до ТОВ «ЛАЗ» на суму 4540,00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів на суму 117000000,00 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю оскаржуваної ухвали вимогам ГПК України щодо її законності та обґрунтованості, побудовою судом висновків без всебічного і повного дослідження обставин справи та критичної оцінки наданих кредитором - КП «Київпастрас» доказів з огляду на наступне:

- визнаючи грошові вимоги ТОВ «Бус-Сервіс», місцевий господарський суд обмежився лише встановленням наявності у кредитора оригіналу договору з додатком до нього, акту приймання-передачі від 01.07.2013, а також оцінкою умов цього договору;

- судом відхилено доводи кредитора КП «Київпастрас» щодо укладання між кредитором та боржником фіктивного договору, оскільки одним із засновників та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ЛАЗ» є ОСОБА_1 , громадянин РФ, який разом із ТОВ «Сіті транспорт груп» є засновником ТОВ «Бус-Сервіс», а кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Бус-Сервіс» є його син ОСОБА_2 ;

- доказами на підтвердження настання реальних наслідків виконання договору, які надані ТОВ «Бус-Сервіс» є виключно документи, що оформлені представниками заінтересованих осіб, без підтвердження доказами існування цих документів у період часу, якими ці документи датовані;

- судом не досліджувалося, на підставі яких індивідуальних ознак арбітражний керуючий встанови, що розукомплектовані тролейбуси взагалі належать боржнику, оскільки місце розташування тролейбусів є територія ТОВ «Завод комунального транспорту»;

- суд не вказав в ухвалі мотивів відхилення доводів АТ «Укрексімбанк» про відсутність доказів проходження транспортними засобами державної реєстрації з видачею державних номерних знаків, що викликає сумніви стосовно факту вчинення господарської операції з купівлі-продажу саме тих тролейбусів, які були предметом Договору № 01/07/13;

- судом не надано значення тій обставині, що визнаючи грошові вимоги ТОВ «Бус-Сервіс», боржник не надав суду копію передавального акту на підтвердження факту дійсно існуючої у нього кредиторської заборгованості.

3. Короткий зміст вимог та доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Арбітражний керуючий Глеваський В.В. вважає безпідставними вимоги апеляційної скарги АТ «Укрексімбанк», оскільки покладені в її основу доводи не підтверджені належними доказами.

При цьому, арбітражний керуючий просить апеляційний господарський суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ «Укрексімбанк» та залишити без змін оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, якою визнано грошові вимоги ТОВ «Бус-Сервіс» до ТОВ «ЛАЗ» на суму 4540,00 грн 1 черга, 117000000,00 грн 4 черга.

4. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020 відкрито провадження у справі № 904/5819/20 про банкрутство ТОВ «ЛАЗ», введено процедуру розпорядження майном відносно боржника до 27.05.2021 та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича.

09.12.2020 на офіційному веб-порталі судової влади України опубліковано повідомлення № 65567 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «ЛАЗ».

15.01.2021 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява б/н від 11.01.2021 ТОВ «Бус-Сервіс» до ТОВ «ЛАЗ» про визнання грошових вимог на суму 117000000,00 грн та судового збору у розмірі 4540,00 грн.

Грошові вимоги ТОВ «Бус-Сервіс» до боржника ґрунтуються на Договорі купівлі-продажу від 01.07.2013 № 01/07/2013 (далі Договір), укладеного між ТОВ «Бус-Сервіс» та ТОВ «ЛАЗ», за умовами якого продавець (кредитор) зобов`язався передати у власність покупця (боржника) 26 тролейбусів, марки ЛАЗ Е301, які покупець зобов`язався прийняти та оплатити їх вартість.

Пунктом 3.1. договору визначено, що загальна вартість майна, що продається за цим договором, визначена у додатку № 1 до Договору.

Покупець (п. 4.1. Договору) мав провести розрахунок з продавцем в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця протягом двох років з моменту прийняття майна та підписання акту прийняття - передачі до цього Договору.

Договором також передбачено, що продавець зобов`язаний передати, а покупець прийняти майно протягом 10-ти календарних днів з моменту підписання цього Договору (п. 5.1. Договору). Право власності на майно та ризик випадкової загибелі (псування, пошкодження) переходить від продавця до покупця після підписання Акту передачі-приймання (п. 6.1. Договору).

В додатку № 1 до Договору зазначені: назва тролейбусів, VIN код кожного тролейбуса, тип (марка), колір та кількість майна (26 тролейбусів), вартість (4500000,00 грн кожен), загальною вартістю 117 млн. грн (а. с. 8 т 1).

Факт передачі тролейбусів від кредитора до боржника підтверджується Актом прийому-передачі від 01.07.2013, підписаним повноважними представниками сторін Договору (а. с. 9 т 1).

18.01.2021 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло повідомлення розпорядника майна № 15/01/21-1 від 15.01.2021 про результати розгляду грошових вимог кредитора, в якому розпорядник майна зазначив, що вимоги ТОВ «Бус-Сервіс» відхилені в повному обсязі, у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

27.09.2021 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшли заперечення КП «Київпастранс» № 06-1/1568 від 24.09.2021 щодо визнання грошових вимог ТОВ «Бус-Сервіс», в якому заявник просив відхилити грошові вимоги ТОВ «Бус-Сервіс» до ТОВ "»ЛАЗ» на суму 117000000,00 грн.

У судовому засіданні 27.09.2021 місцевим господарським судом оглянуті оригінал Договору, додатку № 1 до Договору та акту прийому-передачі від 01.07.2013, які свідчать про виконання Договору стосовно передачі 26 тролейбусів. Вказані документи підписані та скріплені печатками сторін за Договором.

Згідно розділу 5 Договору саме за Актом прийому-передачі здійснюється приймання-передачі за Договором.

Боржником та розпорядником майна вимоги кредитора визнані в повному обсязі.

07.10.2021 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло повідомлення розпорядника майна № 21/09/21-4 від 21.09.2021 про результати розгляду грошових вимог кредитора, в якому розпорядник майна зазначив, що вимоги ТОВ «Бус-Сервіс» на суму 117000000,00 грн визнані та включені до 4-ї черги задоволення вимог кредиторів.

20.10.2021 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло заперечення АТ «Укрексімбанк» № б/н від 20.10.2021 щодо визнання грошових вимог ТОВ «Бус-Сервіс», в якому Банк просив відхилити грошові вимоги кредитора - ТОВ «Бус-Сервіс» до ТОВ «ЛАЗ» на суму 117000000,00 грн.

За результатами розгляду заявлених ТОВ «Бус-Сервіс» грошових вимог до ТОВ «ЛАЗ» місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для визнання грошових вимог кредитора до боржника у повному обсязі, з чим не погоджується кредитор - АТ «Укрексімбанк», що і є предметом апеляційного оскарження ухвали по даній справі.

5. Мотиви, за яких суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги АТ «Укрексімбанк».

Предметом апеляційного перегляду є питання дотримання місцевим господарським судом норм процесуального права під час постановлення ухвали про визнання грошових вимог кредитора - ТОВ «Бус-Сервіс» до боржника - ТОВ «ЛАЗ».

Як зазначалося вище та встановлено судом першої інстанції, грошові вимоги кредитора - ТОВ «Бус-Сервіс» до боржника - ТОВ «ЛАЗ» ґрунтуються на Договорі купівлі-продажу від 01.07.2013 № 01/07/2013, додатку № 1 від 01.07.2013 та Акті прийому-передачі від 01.07.2013 до Договору.

Визнаючи грошові вимоги кредитора - ТОВ «Бус-Сервіс» до боржника - ТОВ «ЛАЗ» місцевий господарський суд визнав їх обґрунтованими з огляду на їх підтвердження відповідними первинними документами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні 27.09.2021.

Надаючи оцінку аргументам апелянта про те, що місцевим господарським судом не надано належної оцінки доводам кредитора КП «Київпастрас» щодо укладання між кредитором та боржником фіктивного договору, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частинами 2 та 3 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для безпідставного збільшення дебіторської або кредиторської заборгованості з метою встановлення контролю за процедурами у справі про банкрутство або для уникнення сплати боргу. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на реалізацію вказаних вище цілей, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ст. 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК України).

Позивач вправі звернутися до суду із відповідним позовом про визнання договору недійсним, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ст. 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена ст. 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена ст. 228 ЦК України (відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц).

Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України. Загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені ст. 215 цього Кодексу.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Таке розуміння способу захисту як визнання правочину недійсним є усталеним у судовій практиці, що підтверджується висновками, які містяться у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-78цс13, від 11.05.2016 у справі № 6-806цс16, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 17.06.2020 у справі № 910/12712/19, від 20.01.2021 у справі № 910/8992/19 (910/20867/17), від 16.03.2021 у справі № 910/3356/20, від 18.03.2021 у справі № 916/325/20, від 19.02.2021 у справі № 904/2979/20 та ін.

Разом з цим, в ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Наведене означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки це не буде спростовано, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

Натомість матеріали справи не містять доказів визнання недійсним правочину, а тому він є обов`язковим до виконання сторонами. Саме лише посилання апелянта на наявність у вищезгаданому договорі ознак фіктивності правочину не свідчить про його недійсність до моменту доведення зворотного.

У разі, якщо Банк вважає, що його права і законні інтереси порушені безпосередньо внаслідок укладення договору, заборгованість за яким включена до складу кредиторських вимог ТОВ «Бус-Сервіс» до боржника, апелянт має право звернутися до суду в межах цієї справи про банкрутство із позовом (заявою) про визнання недійсним вказаного правочину для відновлення своїх прав чи інтересів. Саме під час розгляду такого позову (заяви) підлягають доведенню наявність чи відсутність обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, факту порушення прав чи інтересів кредитора з боку боржника укладенням спірного договору і настання певних юридичних наслідків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 914/2252/20.

Таким чином, з урахуванням того, що в даній справі кредитор - ТОВ «Бус-Сервіс» надав суду первинні документи, які підтверджують право вимоги до боржника, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання заявлених грошових вимог.

На момент розгляду грошових вимог ТОВ «Бус-Сервіс» учасниками справи не надано до суду першої інстанції доказів, у тому числі судового рішення про визнання недійсним Договору, на підставі якого у ТОВ «Бус-Сервіс» виникли грошові вимоги до боржника.

Оскільки заборгованість боржника перед ТОВ «Бус-Сервіс» підтверджена первинними документами, то слід погодитись з судом першої інстанції про наявність підстав для визнання грошових вимог у сумі: 117000000,00 грн та судового збору у розмірі 4540,00 грн.

Інші доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, не спростовують вищенаведених та встановлених судами обставин у даній справі, оскільки фактично всі вони зводяться до необхідності встановлення наявності чи відсутність обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного (фіктивного) правочину недійсним.

Заявлене в суді апеляційної інстанції клопотання АТ «Укрексімбанк» про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням в іншій справі № 904/5819/20 (№ 904/9064/21) про визнання недійсним Договору купівлі-продажу № 01/07/13 від 01.07.2013 та Акту прийому-передачі від 01.07.2013, колегія суддів відхиляє, оскільки у випадку встановлення судом при вирішенні справи № 904/5819/20 (№ 904/9064/21) істотних обставин які матимуть значення для розгляду справи № 904/5819/20, сторони не позбавлені права звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2021 у справі № 904/5819/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 07.10.2022.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.А. Коваль

Т.А. Верхогляд