РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.09.2022Справа № 910/20644/21

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» 2) Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»
провизнання недійсним нікчемного правочину та скасування рішення
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Міньковська А.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/20644/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відповідно до якого позивач просить суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу майна від 18.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець В.Ю. за реєстровим № 19;

- визнати протиправним та скасувати прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець В.Ю. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 26265280 від 18.11.2015 17:21:04.

З огляду на те, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 22.09.2022.

Безпосередньо в судовому засіданні 22.02.2022 представник позивача наполягав на задоволенні заявленого позову та надав усні пояснення по справі.

Відповідачі явку уповноважених представників у судове засідання 22.09.2022 не забезпечили, відзив на позов не надали, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Безпосередньо в судовому засіданні 22.09.2022 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК України) проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.02.2015 № 26 на підставі постанови Правління Національного банку України № 83 від 05.02.2015 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних» запроваджено з 06.02.2015 тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» призначено Стрюкову Ірину Олександрівну.

04.02.2015 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартир) відповідно до якого відповідачі прийняли на себе зобов`язання в термін до 10.02.2015 укласти та нотаріально посвідчити основний договір купівлі-продажу майна (включаючи всі його приналежності та складові), а саме квартир № 28-31 в будинку № 32 по вул. Олеся Гончара в м. Києві.

За результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-04-30-000013-b від 07.05.2020, що були проведені на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду «Про затвердження умов продажу активів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» № 826 від 16.04.2020, між ПАТ «КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договори купівлі-продажу майнових прав від 16.06.2020 відповідно до умов яких ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» набуло у власність майнові права щодо нерухомого майна, яким є - квартира загальною площею 72,4, житлова площа (кв.м.): 50,7 що знаходиться в м. Київ, вул. Гончара Олеся, 32в, кв. 28.

Як стверджує позивач, 18.11.2015 відповідачі уклали основний договір купівлі-продажу майна, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець В.Ю. за реєстровим № 19.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав позивачу стало відомо, що право власності на квартиру № 28 в м. Київ, вул. Гончара Олеся, 32в належить ТОВ «КУА «Промислові Інвестиції» з моменту реєстрації 18.11.2015.

Позивач також наголошує, що відповідно до платіжного доручення № 22 від 04.02.2015 ТОВ «КУА «Промислові Інвестиції» перерахувало на поточний рахунок ПАТ «КБ «Надра» грошові кошти в розмірі 8 035 893, 00 грн з призначенням платежу: за нерухоме майно «квартири» зг. з попереднім договором купівлі-продажу б/н від 04.02.2015. Наступного дня, 05.02.2015 ТОВ «КУА «Промислові Інвестиції» направило банку нотаріально посвідчений акцепт пропозиції про укладення договір купівлі-продажу нерухомого майна згідно з яким ТОВ «КУА «Промислові Інвестиції» повно і безумовно акцептувало (прийняло без жодних застережень) пропозицію позивача про придбання майна.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, як стверджує позивач, що договір купівлі-продажу майна від 18.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець В.Ю. за реєстровим № 19 на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є нікчемним, оскільки правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, у разі коли банк уклав правочин, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. За змістом ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак, це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористалися, викладених у позові доводів не спростували.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як наголосив позивач та як встановлено судом в процесі розгляду даної справи, 27.07.2015 Господарським судом міста Києва прийнято рішення у справі № 910/14050/15 за позовом ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни до ТОВ «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача -Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорней В.В. про застосування наслідків нікчемного правочину, зокрема попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна (квартир) від 04.02.2015 та витребування майна з чужого незаконного володіння, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.10.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 16.12.2015.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, встановлені Господарським судом міста Києва в рішенні від 27.07.2015 у справі №910/14050/15 обставини мають преюдиційне значення при розгляді цієї справи.

Зокрема, у рішенні суду по справі № 910/14050/15 встановлено, що: "платіжним дорученням № 22 від 04.02.2015 ТОВ «КУА «Промислові інвестиції» перерахувало на поточний рахунок ПАТ «КБ «Надра» грошові кошти в сумі 8 035 893,00 грн, а наступного дня - 05 лютого 2015 року, направило банку нотаріально посвідчений акцепт пропозиції про укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ТОВ «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» повно і безумовно акцептувало (прийняло без жодних застережень) пропозицію позивача про придбання майна.

07.05.2020 проведено відкриті торги (аукціон), оформлені протоколом електронного аукціону UA-EA-2020-04-30-000013-b, з продажу активів, визначених рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №826 від 16.04.2020, зокрема, квартири загальною площею 72,4, житлова площа (кв.м.): 50,7 що знаходиться в м. Київ, вул. Гончара Олеся, 32в, кв. 28. Переможцем електронного аукціону став позивач .

16.06.2020 між ПАТ «КБ «Надра» (далі - продавець) та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права щодо нерухомого майна, яким є: квартира № 28 загальною площею 72,4 кв. м, житловою площею 50,70 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Олеся Гончара, будинок № 32-В, право власності на яку виникло у продавця на підставі Свідоцтва посвідченого 10.09.2013 Чорнєй В.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 101, Акцепту пропозиції про укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, яким є: квартира № 28 загальною площею 72,4 кв. м, житловою площею 50,70 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Олеся Гончара, будинок № 32-В, посвідченого Чорнєй В.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 104, віднесених до категорії нікчемних згідно повідомлення-вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ «Надра» вих. № 1-5-12845 від 26.05.2015, надісланої ТОВ «КУА «Промислові інвестиції», які є відмінними від права власності та які виникли та або можуть виникнути у майбутньому, а саме:

- визнання права власності на нерухоме та рухоме майно,

- визнання правочину щодо припинення права власності продавця недійсним,

- припинення та/або оскарження дії третіх осіб, яка порушує права власності,

- відновлення становища, яке існувало до порушення прав продавця,

- відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди,

- визнання незаконним рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,

та інші майнові права які пов`язані із виникненням та припинення права власності продавця на нерухоме та рухоме майно, зокрема, але не виключно:

- витребування нерухомого та/або рухомого майна з чужого незаконного володіння,

- оскарження у судовому порядку недійсності правочину за яким продавцем було набуто право власності на нерухоме та/або рухоме майно або припинено право власності на нерухоме та/або рухоме майно,

- звернення до державних органів, установ та організацій всіх форм власності в межах прав та повноважень, на підставі майнових прав, які передбачені законодавством та укладеними договорами, включаючи, але не обмежуючись органів нотаріату, Міністерства юстиції та його територіальних органів, суб`єктів державної реєстрації прав, державних реєстраторів,

- набуття у власність нерухомого та/або рухомого майна, а також інші права, що випливають з майнових прав щодо нерухомого та/або рухомого майна, в тому числі ті, які виконують в майбутньому у зв`язку із встановленням обставин неправомірності припинення права власності продавця на нерухоме та/або рухоме майно, або скасування рішень судів про недійсність правочинів на підставі яких продавець набув право власності,

- отримання грошових коштів відшкодування вартості нерухомого та/або рухомого майна за наслідками недійсності/нікчемності правочинів на підставі яких право власності на нерухоме та/або рухоме майно було набуте продавцем,

- інші права, що пов`язані або випливають із правочинів, на підставі яких виникло/існувало право власності продавця на нерухоме та/або рухоме майно,

- пред`явлення позову про визнання права власності покупця, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, з подальшою реєстрацію права власності за покупцем.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як зазначено судом вище, позивач вважає, що його права та законні інтереси щодо набуття права власності на спірне нерухоме майно порушені внаслідок укладення договору купівлі-продажу майна від 18.11.2015, укладеного між ПАТ КБ "Надра" та ТОВ "КУА "Промислові інвестиції", а також відповідним рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Зокрема, позивач вказує на нікчемність договору купівлі-продажу майна від 18.11.2015, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «КУА «Промислові інвестиції» на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В обґрунтування зазначеного, позивач у своїй позовній заяві посилається на повідомлення-вимогу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ «Надра» від 26.05.2015 № 1-5-12845 про нікчемність правочину.

При цьому судом встановлено, що в матеріалах справи відсутнє зазначене повідомлення-вимога, внаслідок чого суд позбавлений можливості дослідити та надати оцінку цьому документу.

Разом з тим, суд звертає увагу, що накази (рішення) про нікчемність правочинів не можуть установлювати обов`язки для третіх осіб, зокрема контрагентів банку. Тому, сам факт видання наказу про нікчемність правочину не може вважатися порушенням прав іншої сторони правочину.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів. Оскільки, наказ банку є його внутрішнім документом, який не створює жодних обов`язків для контрагентів банку, не можна вважати порушеними права контрагентів внаслідок прийняття такого наказу. Права позивача не можуть бути порушені внаслідок видання внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи. У такій ситуації сторона правочину може вважати відповідні правочини чинними і не виконувати жодних дій з повернення майна чи грошових коштів банку. Повідомлення банку про виявлення ним нікчемних правочинів не підлягає примусовому виконанню. Якщо особа добровільно не погоджується з тим, що правочини є нікчемними, і не повертає активи, банк має право звернутися до суду з вимогою застосування наслідків нікчемності правочинів.

Наведене підтверджується висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 16.05.2018 при розгляді справи № 910/24198/16.

Водночас, відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Аналогічний за змістом перелік способів захисту передбачений у частині другій статті 20 Господарського кодексу України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Цивільні правочини, які порушують публічний порядок, є нікчемними.

Якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається; визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачається, оскільки нікчемним правочин є в силу закону. Отже, такий спосіб захисту, як визнання недійсним нікчемного правочину, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом (аналогічна позиція міститься у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.10.2018 зі справи № 369/2770/16-ц, від 07.11.2018 зі справи № 357/3394/16-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 зі справи № 916/3156/17).

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції, яка діяла на моменту укладення договору купівлі-продажу майна від 18.11.2015, уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Пунктом 7 частини 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Судом встановлено, що 04.02.2015 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «КУА «Промислові інвестиції» укладено та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартир), відповідно до якого позивач та відповідач прийняли на себе зобов`язання в термін до 10.02.2015 укласти та нотаріально посвідчити основний договір купівлі-продажу майна (включаючи всі його приналежності і складові), в тому числі: квартири № 28, загальною, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Олеся Гончара, № 32-в.

На виконання умов цього попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.02.2015, цього ж дня ПАТ «КБ «Надра» звернулося до ТОВ «КУА «Промислові інвестиції» із пропозицією укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна.

У відповідь на цю пропозицію, ТОВ «КУА «Промислові інвестиції» платіжним дорученням № 22 від 04.02.2015 перерахувало на поточний рахунок ПАТ «КБ «Надра» грошові кошти в сумі 8 035 893,00 грн. а наступного дня - 05.02.2015, направило ПАТ «КБ «Надра» нотаріально посвідчений акцепт пропозиції про укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ТОВ «КУА «Промислові інвестиції» повно і безумовно акцептувало (прийняло без жодних застережень) пропозицію банку про придбання майна.

Тобто, відповідачами були вчинені всі необхідні дії для укладення цього правочину.

Разом із тим, суд зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що цей договір було укладено з наданням переваг ТОВ «КУА «Промислові інвестиції», що тягне за собою нікчемність такого правочину.

Більше того, суд звертає увагу, що договір купівлі-продажу майна від 18.11.2015, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець В.Ю. за реєстровим № 19 укладено в період, коли у ПАТ «КБ «Надра» вже було запроваджено тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ «Надра» та призначено Стрюкову Ірину Олександрівну уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра».

З наведеного вбачається, що відповідачами були вчинені всі необхідні дії щодо укладення договору купівлі-продажу майна до запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «КБ «Надра», при цьому, договір купівлі-продажу майна було укладено 18.11.2015, тобто після введення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Надра».

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу майна від 18.11.2015, укладений між ТОВ «КУА «Промислові інвестиції» та ПАТ «КБ «Надра» не містить ознак нікчемності, наведених у п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що є підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в цій частині.

З огляду на відмову у задоволенні позовної заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 18.11.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець В.Ю., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» та Публічним акціонерним товариством «Комерційним банком «Надра`за реєстровим № 19, а також не підлягають задоволенню всі похідні позовні вимоги про визнання протиправним та скасування прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець В.Ю. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 26265280 від 18.11.2015 17:21:04.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з покладенням судового збору на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 75, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.10.2022 року.

Суддя Ю.О.Підченко