ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/20/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Антонова О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Чепишко Д.В. - адвокат, ордер серія СЕ №1034247 від 06.12.2021 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: Єремов М.С. - адвокат, ордер серія ВК №1036076 від 07.02.2022 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнат Агро Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроструктура"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності правочину

Товариство з обмеженою відповідальністю "Магнат Агро Сервіс" звернулось до суду з позовом, згідно якого просить:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 19.09.2020 №073-20СГТ, укладений між ТОВ "Магнат Агро Сервіс" та ТОВ "Агроструктура";

- стягнути з ТОВ "Агроструктура" на користь ТОВ "Магнат Агро Сервіс" 490000,00грн (чотириста дев`яносто тисяч гривень 00 копійок) вартості сплаченого товару за договором купівлі-продажу від 19.09.2020 №073-20СГТ;

Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору та за проведення судово-економічної експертизи.

Ухвалою від 17.01.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.02.2022.

Ухвалою від 15.02.2022 суд відклав підготовче засідання на 03.03.2022.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

З огляду на неприпиняючі повітряні удари ворога у місті Житомир та в Житомирській області та з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, працівників суду та суддів, також враховуючи перебування судді Вельмакіної Т.М. у відпустці, справа в судове засідання 03.03.2022 не вносилася.

Ухвалою від 07.04.2022 господарський суд призначив підготовче засідання на 12.05.2022 об 11:30.

12.05.2022 до суду від представника відповідача надійшли відзив на позовну заяву від 10.05.2022 та клопотання про витребування доказів від 10.05.2022 (а.с. 128-132, 156-157).

В судовому засіданні 12.05.2022 суд оголосив перерву до 19.05.2022, яка була продовжена до 20.05.2022.

19.05.2022 через систему "Електронний суд" до суду від представника відповідача надійшло клопотання з поясненням щодо поважності причин неподання відзиву у встановлений строк (а.с.162-165) та 20.05.2022 до суду надійшло уточнене клопотання про витребування доказів (а.с. 172-173), згідно якого останній просить суд

Ухвалою суду від 20.05.2022 продовжено строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, відкладено підготовче засідання на 23.06.2022 та, в порядку ст.81 ГПК України, витребувано: - у ТОВ"Магнат Агро Сервіс" всі рішення учасника/протоколи загальних зборів учасників ТОВ "Магнат-Агро 2", прийняті в порядку п. 8.5.1./8.5.2. його Статуту за період з 07.02.2020 по 19.09.2020, про надання згоди на укладення значних правочинів; - в Печерської районної в місті Києві державної адміністрації копію Статуту ТОВ "Магнат-Агро 2" (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 18 офіс 32, ід. код 34976833), чинну станом на 19.09.2020; інформацію/витяг з ЄДРПОУ щодо повноважень директора ТОВ "Магнат-Агро 2" (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 18 офіс 32, ід. код 34976833) станом на 19.09.2020.

У зв`язку з перебуванням судді Вельмакіної Т.М. на лікарняному, справа №906/20/22, призначена на 23.06.2022 о 12:00, в судове засідання не вносилась.

Ухвалою від 25.07.2022 суд призначив підготовче засідання на 11.08.2022.

10.08.2022 на адресу суду надійшли письмові пояснення позивача, з доказами направлення відповідачу.

11.08.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання від 10.08.2022 та 12.08.2022 - заява про виправлення технічної описки у вказаному клопотанні, згідно яких останній просить суд постановити ухвалу, якою витребувати у ТОВ "Магнат Агро Сервіс" додаткові документи, поновити відповідачу строк для отримання від посадових осіб позивача (керівника та головного бухгалтера) пояснень (у формі заяв свідків) та постановити ухвалу, якою витребувати у Головного управління ДПС у місті Києві перераховані у клопотанні документи.

В судовому засіданні 11.08.2022 оголошувалась перерва до 17.08.2022.

17.08.2022 на адресу суду від позивача надійшли заперечення проти клопотання відповідача від 10.08.2022.

Ухвалою суду від 17.08.2022 відмовлено у поновленні відповідачу строку для отримання від посадових осіб позивача пояснень, клопотання представника відповідача від 10.08.2022 залишено без розгляду.

Ухвалою від 09.09.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/20/22 до судового розгляду по суті на 09.09.2022.

В судовому засіданні 09.09.2022 представник позивача позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням письмових міркувань по суті позовних вимог (а.с .223-224, т.1).

Представник відповідача позовні вимоги заперечив з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 128-132, т.1) та письмових поясненнях (а.с. 79-94, т.2).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.09.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Магнат-Агро 2" (позивач, покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроструктура" (відповідач, продавець) уклали договір купівлі-продажу № 073-20СГТ (далі - Договір (а.с. 8-11), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язався передати у власність покупця сільськогосподарську техніку іноземного виробництва: Трактор самохідний САSЕ SТЕІGЕR 535 - 2 шт. (далі по тексту - товар), на умовах DDP (Інкотермс-2010) в строк обумовлений цим Договором, а покупець зобов`язався прийняти Товар згідно Акту приймання-передачі та видаткової накладної і сплатити за нього ціну (вартість) у відповідності з цим договором.

Відповідно до пункту 1.2 Договору, кількість, номенклатура та ціна товару узгоджується між покупцем та продавцем і визначаються в Специфікації до даного Договору (надалі - Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з пунктом 2.1 Договору, ціна товару, що передається за цим Договором, встановлюється в Євро і визнається в узгодженій сторонами Специфікації (Додаток № 1).

Загальна вартість товару становить 2135059,20 грн (два мільйони сто тридцять п`ять тисяч п`ятдесят дев`ять гривні 20 копійок), в тому числі ПДВ 355 843,20 грн., що за курсом продажу Євро/гривня на момент закриття торгів Міжбанківського валютного ринку (АSК) оприлюднених на сайті за адресою: http://minfin.com.ua//, станом на дату, що передує даті підписання цього договору становить 64 000 EURO (шістдесят чотири тисячі євро 00 євроцентів), та включає вартість товару, маркування, тару, пакування та транспортування до місця поставки, визначеного цим договором. Розрахунки між сторонами за договором проводяться в гривнях. На день здійснення оплати вартість товару та розмір платежів змінюються без додаткового погодження сторонами такої зміни до зміни курсу продажу Євро/гривня відповідно до умов цього Договору п. 2.2 Договору).

Пунктом 3.1. Договору погоджено, що відповідач поставляє товар позивачу на умовах DDP франко-склад відповідача: Київська обл., Васильківський район, смт. Калинівка (згідно правил "Інкотермс-2010"), якщо інше не буде узгоджено сторонами окремо.

Передача товару за кількістю проводиться на підставі і згідно товарних документів, специфікації, видаткової накладної та підписання представниками сторін акту приймання-передачі товару за умови повної оплати товару. Продавець може поставити товар достроково до моменту його повної оплати. За умови часткової оплати товару - передача товару за кількістю проводиться на підставі і згідно договору відповідального зберігання та акту приймання-передачі товару до моменту повної оплати товару (п. 3.2. Договору).

Право власності на товар переходить від покупця до продавця з моменту оплати покупцем повної вартості товару (п. 3.3. Договору).

Розрахунки за товар, проводяться в національній валюті України - гривні за курсом до Євро на дату платежу (п. 3.4. Договору).

Згідно з п. 4.2 Договору, для перерахунку вартості (ціни) товару в національну валюту України та визначення валютного еквіваленту кожного платежу використовується курс продажу Євро на моменту закриття торгів Міжбанківського валютного ринку, оприлюднених на сайті за адресою: http://minfin.com.ua//, станом на останню дату перед датою здійснення покупцем відповідного платежу.

Згідно з пунктом 4.3 Договору, оплата вартості товару проводиться у безготівковому порядку через установи банку платіжними дорученнями. Підставою для платежу є рахунок-фактура відповідача.

У пункті 4.4 Договору сторони погодили порядок, розмір і строк сплати частин вартості товару.

У грудні 2020 ТОВ "Магнат-Агро 2" змінило своє найменування на ТОВ "Магнат Агро Сервіс" без зміни організаційно - правової форми або реорганізації, що підтверджується чинною редакцією статуту позивача та рішенням засновника (АЕС. 60-61, т.1).

Зведеною випискою з банківського рахунку (а.с.13, 14, т.1) позивача підтверджено та не заперечується сторонами, що на виконання умов Договору позивач сплатив відповідачу 490000 грн. п`ятьма платежами, в тому числі 26.10.2020 - 40000 грн., 06.11.2020 - 100000 грн. 12.11.2020 - 100000 грн. 20.11.2020 - 100000 грн. та 14.12.2020 - 150000 грн.

Позивач вказує, що відповідач товар, що є предметом Договору не поставив, сплачені грошові кошти до цього часу не повернув, хоча й не заперечує факт їх отримання, в підтвердження чого надав позивачу акт звірки взаєморозрахунків за 2020 рік.

Водночас позивач вказує, що вищевказаний договір купівлі-продажу є недійсним, оскільки підписаний від імені позивача директором Клоковим О.В. з перевищенням повноважень.

Зсилаючись на ч. 1, 2 ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (у редакції чинній на момент укладення договору купівлі-продажу), зазначає, що статут товариства може встановлювати особливий порядок надання згоди уповноваженими на те органами товариства на вчинення певних правочинів залежно від вартості предмета правочину чи інших критеріїв (значні правочини). Рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, приймаються виключно загальними зборами учасників, якщо інше не передбачено статутом товариства.

Вказав, що згідно з п. 8.7 статуту ТОВ "Магнат-Агро 2", затвердженого рішенням учасника цього товариства від 07.02.2020 №4 (який був чинним на момент укладення оспорюваного договору), міститься застереження про те, що директор має право вчиняти значний правочин лише після прийняття загальними зборами учасників рішення про надання згоди на їх вчинення у порядку, передбаченому пунктом 8.5 цього статуту.

Стверджує, що норми статуту ТОВ "Магнат-Агро 2" у редакції, чинній станом на час укладення оспорюваного договору, не містили іншого порядку надання згоди виконавчому органові на укладення значного правочину, ніж ті, що вказані у частині другій статті 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (у редакції чинній на моменту укладення договору купівлі-продажу).

Зауважує, що позивача, відповідно до вимог Закону України "Про фінансовий облік та бухгалтерську звітність в Україні", віднесено до мікропідприємств, які зобов`язані подавати лише річну фінансову звітність.

Наголосив, що згідно висновку експерта від 27.09.2021 №42, вартість чистих активів ТОВ "Магнат-Агро 2" станом на 31.12.2019 становила 32,7 тис. грн, тому укладення договору купівлі - продажу між сторонами є для позивача значним правочином, так як значно перевищує вартість чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої звітності.

Водночас стверджує, що будь-якої згоди, оформленої відповідним рішенням, одноосібний засновник ТОВ "Магнат-Агро 2" Гарилевич О.В. не надавала, про наявність такого рішення або умови про те, що такий правочин не є значним для позивача, у оспорюваному договорі не йдеться.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що у директора Клокова О.В. були відсутні повноваження на підписання спірного договору від імені ТОВ "Магнат-Агро 2", тому договір підписано не уповноваженою особою, а відтак підлягає визнанню недійсним у судовому порядку на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України, а сторони підлягають приведенню у стан, що існував на момент укладення цього Договору, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 490 000 грн, що були сплачені останнім у рахунок вартості неотриманого товару.

Відповідач, згідно відзиву на позовну заяву (а.с. 128-132, т.1) з урахуванням пояснень (а.с. 79-94, т.2), позовні вимоги заперечив. Пояснив, що на виконання умов Договору купівлі-продажу, сторони уклали Договір відповідального зберігання Товару № 073-20ХР від 19.09.2020, за яким, на підставі акту приймання-передачі від 19.09.2020, товар передано на відповідальне зберігання покупцю. Оскільки позивач не сплатив повну вартість товару, як це передбачено Договором, 09.07.2021, на його адресу надіслано лист № 09/07-1 від 09.07.2021 щодо відмови від Договору купівлі - продажу № 073-20СГТ від 19.09.2020, який позивач отримав 14.07.2021. Цим листом також повідомлено покупця про те, що сума завдатку в розмірі 490 000, 00 грн, згідно умов Договору та ч. 1 ст. 571 ЦК України, залишається у продавця. За вказаного, відповідач вважає, що Договір є припиненим з 14.07.2021, тому станом на час звернення з позовом до суду між сторонами договірні відносини не існували.

Зсилаючись на п. 13 ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 10 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" вказав, що станом на дату укладення Договору відомості в ЄДРПОУ про обмеження представництва від імені ТОВ "Магнат-агро 2" були відсутні. Такі обмеження були відсутні як з часу призначення директором Клокова О.В., так і після укладення спірного Договору, що свідчить про обізнаність засновника з нормами законодавства щодо можливості обмеження повноважень в ЄДРПОУ.

Також, зауважив, що чинним законодавством України не встановлено обов`язку суб`єкта господарювання здійснювати перевірку справжності документів, наданих контрагентами при укладенні договорів.

Вважає, що позивач не довів порушення, невизнання або оспорення прав і законних інтересів позивача внаслідок укладення спірного Договору. Наголосив, що за весь час дії Договору позивач не звертався до відповідача з позовами чи претензіями щодо розірвання Договору внаслідок його порушення відповідачем. Так само позивач не звертався до відповідача з листами - вимогами про відмову від Договору або зобов`язання поставити товар. За вказаного, відповідач вважає, що позов про визнання недійсним Договору є штучним, оскільки у позивача в цілому відсутнє порушене право чи інтерес перед зверненням з позовом до суду.

На думку відповідача, після укладення Договору, позивач своїми конклюдентними діями та мовчазною згодою, взяв до виконання Договір, що є схваленням правочину юридичною особою, зокрема частково сплативши кошти відповідачу.

Зауважив, що відомості з ЄДРПОУ і долучені позивачем до позову документи підтверджують, що, на час укладення та виконання договору, єдиним учасником товариства була і є ОСОБА_1 , а керівником підприємства (директором), станом на дату укладення Договору та на даний час - був і є ОСОБА_2 . Вважає, що позивач не довів обізнаність ТОВ "Агроструктура" (чи уповноваженого органу) про відсутність у виконавчого органу ТОВ "Магнат-агро 2" необхідного обсягу повноважень на час укладення Договору. До того ж, долучаючи до позовної заяви копію статуту, позивач повинен довести суду, що саме ця редакція статуту була надана для ТОВ "Агроструктура" під час укладення Договору. Якщо такий статут не надавався позивачем під час укладення Договору купівлі - продажу, то обмеження повноважень щодо представництва ТОВ "Магнат-агро 2", в тому числі й повноважень виконавчого органу товариства (навіть, якщо б вони існували), загалом не мають юридичної сили.

Пояснив, що згідно з пунктом 8.3.11 статуту ТОВ "Магнат-агро 2" (затвердженого 07.02.2020), затвердження результатів діяльності товариства за рік або інший період - це компетенція загальних зборів товариства, тому, на думку відповідача, наявність у балансі, звіті про фінансові результати позивача відомостей бухгалтерського обліку про здійснені платежі на користь відповідача (кредиторська заборгованість) є предметом затвердження загальними зборами товариства. Подаючи фінансову звітність за 2019 рік до уповноважених органів, ця звітність мала б бути попередньо затверджена власником згідно з 8.3.11 статуту. Вказані обставини, на думку відповідача, свідчать про схвалення подальшого виконання Договору.

Додатково зауважив, що після відкриття провадження у справі, з оборотно-сальдових відомостей, які долучено до позову, відповідачу стало відомо, що у 2019 році значна частина правочинів укладена позивачем на суми, які значно перевищують 32.7 тис. грн. Тобто, у порівнянні з 2020 роком, за весь період 2019 року на рахунки/з рахунків позивача надходили/сплачувалися кошти, що в декілька десятків раз перевищували орієнтовну суму чистих активів товариства. Припускає, що такі кошти сплачувалися чи отримувалися на підставі договорів, які були укладені товариством з контрагентами, тому укладення позивачем різного роду договорів без погодження із засновником, в тому числі на значні суми, було звичним у господарській діяльності товариства.

У поясненнях (а.с. 79-94, т.2) наголосив, що сам факт замовлення позивачем перед зверненням до суду експертного дослідження про визначення вартості чистих активів товариства станом на дату, яка вже минула (31.12.2019 та 30.09.2020), свідчить про те, що станом на дату укладення договору купівлі-продажу 19.09.2020 актуальна інформація про вартість чистих активів товариства не могла бути відомою ні позивачу ні відповідачу. Зауважив, що інформація про те, що вартість чистих активів на кінець 2019 року була 37,2 тис. грн не є публічною інформацією та не міститься у загальному просторі.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, враховуючи таке.

За ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦУ України встановлено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно з ч. 1,2 ст. 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників.

Згідно з ч.3 ст. 92 ЦК України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до ч.4 ст. 92 ЦК України, у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - ЗУ № 1952-IV), Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до статті 9 ЗУ № 1952-IV, в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо, дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Згідно з ч. 1, 3 статті 10 ЗУ № 1952-IV, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім, випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Вказане узгоджується з вищенаведеними приписами ст. 92 ЦК України.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 13.03.2017 у справі № 760/8121/16-ц, постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 910/15832/17, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа..

Аналогічну позицію виклала Велика Палата Верховного суду у постанові від 27.06.2018 у справі № 668/13907/13-ц, вказавши, що для визнання недійсним договору з тієї підстави, що його було укладено представником юридичної особи з перевищенням повноважень, необхідно встановити, по-перше, наявність підтверджених належними і допустимими доказами обставин, які свідчать про те, що контрагент такої юридичної особи діяв недобросовісно або нерозумно. При цьому, тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці контрагента за договором несе юридична особа. По-друге, дії сторін такого договору мають свідчити про відсутність реального наміру його укладення і виконання.

Отже, виходячи з указаних висновків, обов`язок доказування того, що відповідач був обізнаний про відсутність повноважень представника ТОВ "Магнат-Агро" на підписання спірного договору, покладено саме на позивача.

Так, суд встановив, що Договір зі сторони ТОВ "Магнат-Агро-2" (за рішенням учасника 12.12.2020 перейменовано на ТОВ "Магнат Агро Сервіс" (а.с. 60, 61 т.1)) підписано директором О.В. Клоковим та скріплено печаткою підприємства (а.с. 1, т.1). Відповідно до п. 2.2. Договору, загальна вартість Товару, що передається за цим Договором складає 2135059,20 грн.

Як вбачається з Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Магнат Агро Сервіс" (а.с. 200-205, т.1) та наданих позивачем Актів приймання - передачі частини частки у статутному капіталі ТОВ "Магнат - Агро 2" (а.с.58-60, т.1), засновником (учасником) юридичної особи на дату укладення Договору є Гаврилевич Ольга Василівна, керівником юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо, є Клоков Олексій Вікторович. При цьому суд встановив, що будь яких обмежень щодо повноважень керівника (директора) ЄДРПОУ на дату укладення Договору не містить (а.с.200-205, т.1), тобто достовірна інформація щодо таких обмежень відсутня.

Також, зважаючи на твердження позивача про перевищення повноважень директором саме у зв`язку з відсутністю у нього повноважень на укладення значних угод, суд враховує, що відповідно до ч.1-3 ст. 44 ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" від 6 лютого 2018 року № 2275-VIII (далі - ЗУ № 2275-VIII), статут товариства може встановлювати особливий порядок надання згоди уповноваженими на те органами товариства на вчинення певних правочинів залежно від вартості предмета правочину чи інших критеріїв (значні правочини). Рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, приймаються виключно загальними зборами учасників, якщо інше не передбачено статутом товариства. Рішення про надання згоди на вчинення інших значних правочинів, крім зазначених у частині другій цієї статті, приймаються загальними збори учасників, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Так, судом встановлено, що відповідно до п. 8.1. Статуту ТОВ "Магнат-Агро-2", затвердженого рішенням учасника ТОВ від 07.02.2020 №4 (що діяв на час укладення оскаржуваного Договору (а.с. 187-199, т.1) вищим органом Товариства є Загальні збори Учасників. Загальні збори учасників можуть вирішувати будь які питання діяльності Товариства.

До виключної компетенції Загальних зборів учасників належить, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу Товариства або членів колегіального виконавчого округу (всіх чи окремо одного або декількох з них); визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу Товариства; затвердження результатів діяльності Товариства за рік або інший період; прийняття рішення про надання згоди на вчинення значних правочинів та правочинів щодо яких є заінтересованість з урахуванням положень чинного законодавства (п. 8.2. Статуту).

Відповідно до п. 8.5.1. Статуту, у Товаристві, яке має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників товариства приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника.

З питань надання згоди на вчинення значних правочинів та правочинів щодо яких є заінтересованість рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують Учасники, що володіють у сукупності більш як 75% загальної кількості голосів Учасників Товариства.

Згідно п. 8.6 Статуту, Виконавчим органом, що здійснює управління його поточною діяльністю, є Директор, який призначається на Загальних Зборах Учасників.

До компетенції Директора належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю Товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції Загальних зборів Учасників (п. 8.6.1. Статуту).

Директор підзвітний Загальним зборам Учасників та організовує виконання його рішень (п. 8.6.2. Статуту).

За п. 8.7. Статуту, директор має право, зокрема, без довіреності здійснювати всі дії від імені Товариства, за винятком тих, що цим Статутом віднесені до компетенції Загальних зборів Учасників; вчиняти будь які правочини та інші юридичні дії від імені Товариства, крім правочинів та дій, які Статутом віднесені до компетенції Загальних зборів учасників Товариства.

При цьому, статут містить Застереження: Значний правочин, правочин із заінтересованістю можуть бути вчинені після прийняття Загальними зборами Учасників рішення про надання згоди на їх вчинення у порядку, передбаченому п. 8.5. цього Статуту.

Проте, сам Статут не містить визначення Значного правочину.

За вказаного, слід керуватися приписами ст. 44 ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (в редакції на дату укладення Договору), згідно якого, рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства станом на кінець попереднього к в а р т а л у, приймаються виключно загальними зборами учасників.

Слід зазначити, що на виконання вимог ухвали суду від 20.05.2022, в порядку ст.81 ГПК України, ТОВ "Магнат Агро Сервіс" надало рішення учасника/протоколи загальних зборів учасників ТОВ "Магнат-Агро 2", прийняті в порядку п. 8.5.1./8.5.2. його Статуту за період з 07.02.2020 по 19.09.2020, про надання згоди на укладення значних правочинів, серед яких протоколи загальних зборів від 08.05.2020, від 01.06.2020, рішення учасника від 22.07.2020 та 19.08.2020 про надання згоди на укладення значних правочинів директором ТОВ "Магнат-Агро 2" з КП "Глибочицька центральна районна лікарня", ТОВ "Респкт-ТОР", ОКПП Чернівецький обласний центр екстренної медичної допомоги та медичних катастроф" (а.с. 212-216, т.1). Щодо укладення спірного Договору такого рішення до матеріалів справи не надано.

За вказаного суд також враховує, що для правильного застосування норми ч.2 ст.44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" необхідним є встановлення, зокрема, який конкретно розмір вартості чистих активів товариства був станом на кінець попереднього кварталу до моменту вчинення правочину.

За приписами ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", активи - це ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому; зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди; фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Під чистими активами слід розуміти суму активів за вирахуванням зобов`язань.

Аналогічний висновок зроблено і у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 по справі №916/40/19.

Однак, матеріали справи не містять, а позивач не надав доказів останньої затвердженої фінансової звітності товариства, станом на кінець попереднього кварталу, що передує укладенню Договору.

Зважаючи на твердження позивача про те, що відповідно до вимог Закону України "Про фінансовий облік та бухгалтерську звітність в Україні", його віднесено до мікропідприємств, які зобов`язані подавати лише річну фінансову звітність, суд вважає за доцільне зауважити, що вимоги щодо подання звітності жодним чином не стосуються приписів ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", оскільки ця стаття не регулює питання звітності підприємства, а містить імперативні приписи щодо порядку визначення правочину, як значного. Тобто позивач не позбавлений права, а у випадках, зазначених у ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (в редакції, чинній на дату укладення спірного Договору), зобов`язаний керуватися саме квартальною звітністю.

За вказаного, надані позивачем до справи фінансова звітність мікропідприємства (баланс на 31.12. 2019 рік та звіт про фінансові результати за 2019 рік), а також оборотно-сальдові відомості по рахунками позивача за 2019 рік (а.с. 19-38, т.1) суд не розцінює, як докази, згідно яких можливо здійснити оцінку укладеного сторонами Договору, як значної угоди, оскільки ці документи не дають можливість встановити суму чистих активів Товариства станом на кінець попереднього кварталу, що передує укладенню Договору від 19.09.2020.

Відповідно, наданий позивачем Висновок експерта за результатами проведення експертного економічного дослідження на звернення ТОВ "Магнат Агро Сервіс" від 27.09.2021 №42 (а.с. 39-45, т.1), згідно якого експертом встановлено, що станом на 31.12.2019, вартість чистих активів ТОВ "Магнат-Агро-2" становить 32,7 тис. грн., а станом на 30.09.2020 - 362,0 тис.грн, суд не розцінює як належний доказ визначення вартості чистих активів підприємства, як того вимагає ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (в редакції, чинній на дату укладення спірного Договору), оскільки він ґрунтується на цій же фінансовій звітності на кінець 2019 року.

Також вказаний Висновок є прямим доказом того, що під час укладення Договору не лише відповідачу, а й позивачу не було відомо про вартість чистих активів ТОВ "Магнат Агро Сервіс" на кінець попереднього кварталу, що передує укладенню Договору від 19.09.2020, оскільки Висновок складався із зазначеною ціллю після укладення Договору - 27.09.2021. Інформації щодо суми чистих активів Товариства станом на кінець попереднього кварталу, що передує укладенню Договору від 19.09.2020 зазначений Висновок не містить. При цьому інформація про вартість чистих активів не є публічною інформацією та не міститься у загальному просторі.

Отже, позивач не довів, що при укладенні спірного Договору, відповідач знав чи за всіма обставинами не міг не знати про обмеження повноважень директора О.В. Клокова.

Крім того, суд вважає за доцільне звернути увагу, що навіть у випадку доведення до відома контрагентів позивача інформації про обмеження повноважень щодо значних правочинів, надання оцінки останнім унеможливлюється при відсутності відповідної звітності ТОВ "Магнат Агро Сервіс". Слід звернути увагу, що складання іншої, крім річної звітності, останнім заперечується в цілому.

Водночас суд враховує, що питання визначення обсягу повноважень виконавчого органу товариства та добросовісність його дій є внутрішніми відносинами між юридичною особою та її органом, тому сам лише факт учинення виконавчим органом товариства протиправних, недобросовісних дій, перевищення ним своїх повноважень не може слугувати єдиною підставою для визнання недійсними договорів, укладених цим органом від імені юридичної особи з третіми особами.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №908/3568/16, а також у Постановах Верховного Суду України від 13.03.2017 у справі №760/8121/16-ц та від 20.06.2018 у справі № 910/15832/17.

Крім того суд враховує, що згідно з ч.4 ст. 92 ЦК України, якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі (стаття 92 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.5 ст. 44 ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", посадові особи товариства, винні у порушенні порядку вчинення значних правочинів, солідарно відповідають за збитки, заподіяні товариству.

Натомість, до матеріалів справи не надано доказів того, що директора О.В. Клокова було притягнуто до відповідальності. Згідно інформація з ЄДРПОУ, О.В. Клоков і на час розгляду справи є директором ТОВ "Магнат Агро Сервіс".

Також суд враховує, що за ч. 1 ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

З аналізу змісту ч. 1 ст. 241 Цивільного кодексу України випливає, що законодавець не ставить схвалення правочину в обов`язкову залежність від наявності рішень окремих органів управління товариства, оскільки підтвердженням такого схвалення закон визначає вчинені на його виконання дії особи, в інтересах якої його було укладено. Такі дії повинні свідчити про прийняття правочину до виконання.

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (ч. 2 ст. 241 ЦК України).

Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і таке інше).

Аналогічний правовий висновок викладений в Постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/11163/17, від 25.04.2018 у справі № 910/9915/17, від 10.04.2018 у справі № 910/11079/17.

Отже, якщо спірний договір не лише прийнято до виконання, а й значною мірою виконано, то відсутність у директора повноважень на його укладення від імені товариства не є підставою для визнання цього договору недійсним.

Судом встановлено, що позивач частково здійснив виконання Договору, сплативши на рахунок відповідача 26.10.2020 - 40000,00 грн, 16.11.2020 - 10000,00 грн, 12.11.2020 - 10000,00 грн, 20.11.2020 - 10000,00 грн та 14.12.2020 - 150000,00 грн, що підтвердив також позивач, представник відповідача та вбачається з виписки з банківського рахунку позивача (а.с. 13-118, т.1).

При цьому суд враховує, що саме до виключної компетенції Загальних зборів учасників належить, зокрема, визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу Товариства; затвердження результатів діяльності Товариства за рік або інший період. Натомість, доказів не затвердження річної звітності за 2019 та 2020 рік матеріали справи не містять, що свідчить про схвалення спірного Договору.

Тобто, позивач не довів порушення, невизнання або оспорення його прав і законних інтересів внаслідок укладення спірного Договору, доказів звернення до відповідача з вимогами про розірвання чи відмову від Договору внаслідок його порушення відповідачем не надав.

Натомість, з наданих до справи документів вбачається, що дії по замовленню експертного економічного дослідження та по зверненню до суду з даним позовом позивач вчинив після направлення на його адресу листа відповідача № 09/07-1 від 09.07.2021 щодо відмови від Договору купівлі - продажу № 073-20СГТ від 19.09.2020, який позивач отримав 14.07.2021 (а.с.. 137-139, т.1).

Відповідно до п. 10.1. Договору, останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін і діє до остаточного виконання сторонами зобов`язань, але не пізніше 20.12.2020.

При цьому, за умовами п.п. "в" п. 5.2. Договору, продавець має прав на відмову від Договору та повернення проданого Товару, якщо покупець прострочив платіж.

Вказане свідчить про те, що станом на час звернення до суду, Договір купівлі-продажу №073-20СГТ від 19.09.2020 припинив свою дію.

Суд також враховує доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Доктрина venire contra factum proprium базується на принципі добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Схвалення стороною правочину, вчиненого від її імені з перевищенням повноважень або без повноважень (ст. 241 ЦК України), має юридичне значення також для інших зацікавлених осіб, а сторона оспорюваного правочину, дії якої вказують на її волю зберегти дійсність правочину, не може надалі оспорювати правочин з підстав, про які вона знала або повинна була знати при виявленні цієї волі (естопель), що випливає з вказаної норми та засад добросовісності, на яких ґрунтується зобов`язання (ч. 3 ст. 509 ЦК України).

Аналогічно принцип "естопель" застосовувався у справах №914/2622/16, №914/3593/15, №237/142/16-ц, №911/205/18.

За своєю природою це прояв загального принципу недопустимості зловживання правом. Сторона, яка вчиняє дії або робить заяви у спорі, що суперечать тій позиції, яку вона займала раніше, не повинна отримати перевагу від своєї непослідовної поведінки.

Подання позову про визнання недійсним договору після прийняття товару на зберігання та здійснення позивачем його часткової оплати, суперечить попередній поведінці позивача та є недобросовісною.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, а також оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позивач не довів належними і допустимими доказами обставин, які свідчать про те, що укладаючи Договір купівлі-продажу №073-20 СГТ від 19.09.2020 відповідач діяв недобросовісно або нерозумно, а також був обізнаний про наявність обмежень повноважень директора ТОВ "Магнат-Агро 2" на підписання такого Договору.

Натомість судом встановлено, що такі дії позивача як внесення частини передоплати за товар, укладення сторонами Договору відповідального зберігання №07320ХР від 19.09.2020 (що не заперечувалося сторонами (а.с.135 - 136, т.1), затвердження фінансової звітності ТОВ "Магнат Агро Сервіс" за 2019 та 2020 роки свідчать про реальні наміри сторін щодо укладення і виконання договору купівлі-продажу №073-20 СГТ від 19.09.2020.

За вказаного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, про яку позивач заявляв в позовній заяві, то згідно ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.09.2022 заявив, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом 5 днів після ухвалення відповідного рішення.

З огляду на викладене, з метою вирішення питання про судові витрат необхідно призначити судове засідання.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнат Агро Сервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроструктура" відмовити.

2. Судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначити на 26.09.2022 о 10:00.

3. Докази для вирішення питання про судові витрати подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду - до 14.09.2022.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 07.10.22

Суддя Вельмакіна Т.М.

1- до справи;

2,3 - сторонам (рек.).