ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2022 р. м. Київ Справа №911/3624/21

Господарський суд Київської області у складі головуючої судді Третьякової О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу №911/3624/21

За позовом Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» (02002, м. Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5, група прм. 57, оф. 7)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальбек Плюс» (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Слов`янська, буд. 35)

про стягнення 12909,67 грн

Представники сторін: не з`явились

обставини справи:

Громадська спілка «Українська ліга авторських та суміжних прав» (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальбек Плюс» (далі - відповідач) про стягнення 12909,67 грн основного боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах від 01.02.2020 №КБР-175/02/20-Н (далі - договір), з врахуванням додатків до нього (договір про надання дозволу на використання об`єктів суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав від 01.02.2020 (додаток №1 до договору про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах від 01.02.2020 № КБР-175/02/20-Н) та договір про надання дозволу на використання об`єктів авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права від 01.02.2020 (додаток №2 до договору про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах від 01.02.2020 № КБР-175/02/20-Н) щодо сплати щомісячних платежів (виплату роялті) у строк, встановлений договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідач в порушення умов п.3.4 договору понад два місяці не сплачував позивачу єдиний щомісячний сукупний платіж (роялті), у зв`язку з чим він набув права на отримання попередньої оплати за вказаним договором у розмірі 50% від річної суми винагороди (роялті).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.12.2021 відкрито провадження у справі №911/3624/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 20.01.2022, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив та ін.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.01.2022 відкладено судове засідання у справі №911/3624/21 на 10.02.2022.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.02.2022 призначено судове засідання у справі №911/3624/21 на 10.03.2022, оскільки 10.02.2022 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Третьякової О.О. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.06.2022 призначено судове засідання для розгляду справи №911/3624/21 по суті на 23.06.2022, оскільки 10.03.2022 судове засідання не відбулось у зв`язку зі збройною агресією РФ, введенням з 24.02.2022 на всій території України воєнного стану та активними бойовими діями у Київській області.

16.06.2022 від позивача на електронну адресу Господарського суду Київської області з накладенням електронно-цифрового підпису надійшла заява про участь у засіданні суду по справі №911/3624/21, призначеному на 23.06.2022, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яка задоволена ухвалою Господарського суду Київської області від 17.06.2022.

24.06.2022 Господарським судом на місці без виходу до нарадчої кімнати з занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про відкладення судового засідання на 22.07.2022.

24.06.2022 від позивача на електронну адресу Господарського суду Київської області з накладенням електронно-цифрового підпису надійшла заява про участь у засіданні суду по справі №911/3624/21, призначеному на 22.07.2022, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яка задоволена ухвалою Господарського суду Київської області від 04.07.2022.

22.07.2022 Господарським судом на місці без виходу до нарадчої кімнати з занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про відкладення судового засідання на 12.08.2022.

28.07.2022 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чудовий розрахунок» на його користь 12509,67 грн основного боргу за договором про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права від 01.02.2020 №КБР-175/02/20-Н з врахуванням додатків до нього. Така заява судом не приймається до розгляду з огляду на те, що розрахунки наведені у поданій заяві містять арифметичні та логічні помилки, які не відповідають обставинам справи.

Отже, суд розглядає вимоги позивача в редакції первісних вимог, викладених у позовній заяві.

09.08.2022 від позивача на електронну адресу Господарського суду Київської області з накладенням електронно-цифрового підпису надійшла заява про участь у засіданні суду по справі №911/3624/21, призначеному на 12.08.2022, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відповідно до ч.2 ст.197 Господарського процесуального кодексу України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Заява Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзвя`зку «Easycon» не відповідає вимогам ч.2 ст.197 Господарського процесуального кодексу України, оскільки подана менше ніж за п`ять днів до судового засідання та до вказаного клопотання не надано доказів його направлення іншим учасникам справи, з огляду на що суд залишає таке клопотання без задоволення.

В установлений процесуальним законодавством та судом в ухвалі від 13.12.2021 строк відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 13.12.2021 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на момент надходження позову до суду.

Згідно з п.1 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

Однак, конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі повернувся до суду відділенням поштового зв`язку без вручення адресату.

Крім того, ухвали Господарського суду Київської області від 20.01.2022, від 21.02.2022 у справі №911/3624/21 було направлено судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на момент надходження позову до суду.

Однак зазначені ухвали, як і ухвала Господарського суду Київської області від 13.01.2021 про відкриття провадження у справі №911/3624/21, було повернуто до суду відділенням поштового зв`язку без вручення адресату.

Суд також зазначає, що у зв`язку з відсутністю фінансування видатків на оплату послуг з пересилання поштових відправлень, про що було повідомлено учасників судового процесу на офіційному WEB-сайті Господарського суду Київської області, ухвали Господарського суду Київської області від 02.06.2022, від 17.06.2022, від 23.06.2022, від 04.07.2022 та від 22.07.2022 направлялись судом на електронну адресу відповідача: , яку було зазначено в договорі про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права від 01.02.2020 №КБР-175/02/20-Н, як адресу для листування між сторонами у справі.

Відповідно до ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положень п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи суд наголошує, що згідно з ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб - порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вищеперелічених норм Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Неявка сторін не перешкоджає вирішенню спору за результатами судового засідання 12.08.2022.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги, з`ясувавши всі фактичні обставин справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

Громадська спілка «Українська ліга авторських і суміжних прав» є акредитованою організацією колективного управління у сфері розширеного колективного управління «публічне виконання музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів» (п. 1 ч. 5 ст. 12 Закону України «Про ефективне управління майновими правами в сфері авторського права та (або) суміжних прав»), що у порядку, передбаченому законодавством України та чинними міжнародними угодами України, здійснює збір та розподіл винагороди з користувачів за використання ними об`єктів суміжних прав шляхом укладання з користувачами договорів про надання дозволу на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та договори про виплату винагороди (відрахувань) за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

01.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мальбек Плюс» (далі - користувач), Громадською спілкою «Українська ліга авторських та суміжних прав» (далі - суміжна організація, позивач), Приватною організацією «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (авторська організація), Приватною організацією «Українська ліга авторських та суміжних прав» (ПО УЛАСП) укладено договір про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах від 01.02.2020 №КБР-175/02/20-Н (далі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору користувач доручає ПО УЛАСП укласти від його імені та за його рахунок договори, за якими користувач отримує одночасно як дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів авторського права (творів), так і дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів суміжних прав (фонограм та зафіксованих у них виконань).

Відповідно до п. 1.2 договору, сторонами передбачено особливий порядок перерахування коштів від користувача до авторської організації та суміжної організації, який при цьому не пов`язаний із жодними додатковими витратами з боку користувача, а направлений на раціональний поділ роялті за напрямками оплати за використання об`єкт авторського права та суміжних прав.

Згідно із п.3.1 та 3.2 договору, договір про надання дозволу на використання суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав укладається строком на 1 (один) рік (із автоматичною пролонгацією) і є за своєю природою ліцензійним договором.

Договір про надання дозволу на використання авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права укладається строком на 1 (один) рік (із автоматичною пролонгацією) і є за своєю природою ліцензійним договором.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що користувач здійснює оплату за 1 (один) рік шляхом виплати в розстрочку, а саме здійснює оплату щомісячними платежами. Під щомісячними платежами мається на увазі оплата роялті за один календарний місяць. При цьому користувачем здійснюється оплата єдиним платежем як за авторські, так і за суміжні права (надалі - «Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права») в розмірі, що зазначений в Додатку № 3 до цього договору (з урахуванням інших положень договору) в строк для сплати роялті, що визначений у Додатку № 3 до цього договору на рахунок ПО УЛАСП.

Підпунктом 3.3.1 договору передбачено особливості дії механізму розстрочки. Механізм розстрочки передбачений цим договором діє наступним чином. Користувач активує механізм розстрочки шляхом здійснення першого єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права (роялті) в повному обсязі не пізніше 15-ти днів з дати підписання цього договору. Режим розстрочки за загальним правилом за цим договором діє без обмеження строку. В той же час, якщо користувач не сплачував єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права два календарних місяці поспіль, то механізм розстрочки припиняє дію достроково і розпочинають діяти умови річної оплати (умови річної оплати означають: оплату за рік у вигляді повної передоплати, причому її строк здійснення вважається таким, що настав, і це правило стосується кожного з дозволів: як стосовно авторських прав, так і стосовно суміжних прав). Підставою для оплати в цьому випадку є сам цей договір з додатками до нього.

Відповідно до п. 3.4 договору, отриманий ПО УЛАСП від користувача єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховуються ПО УЛАСП на рахунок Суміжної Організації та на рахунок Авторської організації. Пропорції щодо перерахування на Суміжну організацію та на Авторську Організацію дотримуються ПО УЛАСП завжди в рівних частках (50% на 50%). Тобто 50% від зазначеного платежу користувача має отримати Суміжна Організація, а інші 50% Авторська Організація.

Згідно з п.4.1 та 4.2 договору договір про надання дозволу на використання суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав оформлений у вигляді Додатку №1 до цього договору та договір про надання дозволу на використання об`єктів авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права оформлений у вигляді Додатку №2 до цього договору, які є невід`ємними частинами договору.

Відповідно до п. 4.3 договору надання дозволу, строк його дії, спосіб використання об`єктів авторського права та суміжних прав визначаються безпосередньо в Додатках №1 та №2 до цього договору. Строк дії цього договору визначається строком дії того дозволу, який буде діяти довше (враховуючи Додаток №1 та Додаток №2 до цього договору). Адреса публічного закладу (адреси публічних закладів) (прим. - територія), в яких користувач отримує дозволи використовувати об`єкти авторського права та суміжних прав, визначені в Додатку №3 до цього Договору. Розмір винагороди (роялті) визначається сторонами в Додатку №3 та в Додатках №1 і №2 відповідно - стосовно суміжних прав та стосовно авторських прав. Порядок виплати сукупної суми винагороди (роялті) користувачем на рахунок організації встановлений цим договором та Додатком №3 до нього. При цьому порядок сплати винагороди роялті організації (від імені і за рахунок користувача) на користь Авторської Організації та Суміжної Організації встановлений також відповідно Додатками №1 та №2 до цього договору. Сторони можуть оформити інші додатки та додаткові угоди до цього договору.

Одночасно, 01.02.2020 між сторонами було укладено додатки до договору (копії долучені до матеріалів справи).

Додатками до основного договору є Додаток №1 - Договір про надання дозволу на використання об`єктів суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав, Додаток №2 - Договір про надання дозволу на використання об`єктів авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права, Додаток №3 - перелік закладів, в яких Користувач здійснює використання Об`єктів суміжних прав та Об`єктів авторського права, Додаток №4 - форма звіту, Додаток №5 - Угода щодо питань обробки персональних даних в процесі взаємодії.

Так, у Додатку № 3 до договору сторони погодили, що перелік закладів, в яких користувач здійснює використання Об`єктів суміжних прав та об`єктів авторського права: №:1; назва закладу: «Йорш»; адреса закладу: 08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Слав`янська, буд. 35 ; загальна площа та кількість місць в закладі (територія): 45 (п.1 Додатку №3).

Відповідно до п.2 Додатку №3 сторонами погоджено наступний розмір Єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права: 1200,00 грн (тисяча двісті грн 00 коп.) тобто 1200,00 (тисяча двісті грн 00 коп.) за кожен заклад користувача.

Єдиний платіж перераховується користувачем на розрахунковий рахунок ПО УЛАСП відповідно до умов основного договору (договором про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав). Він сплачується не пізніше ніж за п`ять днів до початку місяця, за який він здійснюється (перший платіж здійснюється не пізніше 5 числа місяця, стосовного якого він сплачується) (п.3 Додатку №3).

Відповідно до п.5.1 договору у разі виникнення заборгованості користувача за цим договором (основним договором із додатками до нього) позов на стягнення такої заборгованості може бути поданий окремо Авторською Організацією до користувача щодо наявної у користувача окремої заборгованості перед Авторською Організацією, окремо Суміжною Організацією до користувача щодо наявної у користувача окремої заборгованості перед Суміжною Організацією, а також у разі досягнення домовленості між Авторською Організацією та Суміжною Організацією - ними може бути поданий спільний позов про стягнення заборгованості з Користувача.

Звертаючись до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості, позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах від 01.02.2020 №КБР-175/02/20-Н в частині сплати винагороди (роялті) за період дії договору з лютого 2020 по січень 2022 (включно).

Як вказує позивач сума заборгованості за перший рік дії договору (з 01.02.2020 по 31.01.2021) становить 1200,00 х 9 (кількість місяців у першому році дії договору, за які відповідач має заборгованість) + 619,35 грн (перерахована сума боргу за період з березня 2020 по травень 2020 у зв`язку із веденням на території України карантину) та загалом складає 11419,35 грн. Сума заборгованості відповідача за другий рік дії договору (з 01.02.2021 по 31.01.2022) складає: 1200,00 х 12 (кількість місяців у другому році дії договору, за які відповідач має заборгованість) та загалом складає 14400,00 грн. Загальна сума боргу відповідача за перший та другий рік дії договору, а саме за період з 01.02.2020 по 31.01.2022, становить 25819,35 грн.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №КБР-175/02/20-Н про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах від 01.02.2020 та додатки до нього, як належну підставу, у розумінні норм ст.11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

За правовою природою укладений між сторонами договір є ліцензійним договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст.1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (далі - Закон), організація колективного управління (організація колективного управління майновими правами) - організація, що управляє на колективній основі майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав і не має на меті одержання прибутку.

Частиною 3 ст.426 Цивільного кодексу України встановлено, що використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених Цивільним кодексом України та іншим законом.

Відповідно до ч.4 і 5 ст.32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» за авторським договором про передачу невиключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має авторське право) передає іншій особі право використовувати твір певним способом і у встановлених межах. При цьому, за особою, яка передає невиключне право, зберігається право на використання твору і на передачу невиключного права на використання твору іншим особам. Право на передачу будь-яким особам невиключних прав на використання творів мають організації колективного управління, яким суб`єкти авторського права передали повноваження на управління своїми майновими авторськими правами.

Частиною 2 ст.33 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що договір про передачу прав на використання творів вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов (строку дії договору, способу використання твору, території, на яку поширюється передаване право, розміру і порядку виплати авторської винагороди, а також інших умов, щодо яких за вимогою однієї із сторін повинно бути досягнуто згоди). Авторська винагорода визначається у договорі у вигляді відсотків від доходу, отриманого від використання твору, або у вигляді фіксованої суми чи іншим чином. При цьому, ставки авторської винагороди не можуть бути нижчими за мінімальні ставки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: а) особисто; б) через свого повіреного; в) через організацію колективного управління (ст.45, ч.1 ст.47 Закону).

Пунктом 5.1. договору сторони передбачили, що у разі виникнення заборгованості Користувача за цим Договором (основним договором із додатками до нього) позов (позови) на стягнення такої заборгованості може бути поданий окремо ПО УЛАСП, окремо Авторською організацією до Користувача щодо наявної у Користувача окремої заборгованості перед Авторською організацією, окремо Суміжною організацією до Користувача щодо наявної у Користувача окремої заборгованості перед Суміжною організацією, а також у разі досягнення домовленості між Авторською організацією та Суміжною організацією ними може бути поданий спільний позов про стягнення заборгованості з користувача.

Таким чином, позивач наділений правом на подання позову про стягнення заборгованості за Договором з Користувача (відповідача).

Частинами 1, 3, 5 ст.626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.1109 Цивільного кодексу України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Як було встановлено судом та передбачено сторонами в п.3.1 та 3.2 договору, договір про надання дозволу на використання суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав укладається строком на 1 (один) рік (із автоматичною пролонгацією) і є за своєю природою ліцензійним договором.

Договір про надання дозволу на використання авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права укладається строком на 1 (один) рік (із автоматичною пролонгацією) і є за своєю природою ліцензійним договором.

Пунктом 4.3. договору передбачено, зокрема, надання дозволу, строк його дії, спосіб використання об`єктів авторського права та суміжних прав визначаються безпосередньо в Додатках №1 та №2 до цього договору. Строк дії цього договору визначається строком дії того дозволу, який буде діяти довше (враховуючи Додаток №1 та Додаток №2 до цього договору).

Відповідно до п. 5.1 та 5.2 договору про надання дозволу на використання об`єктів суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав (Додаток №1), цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє 1 (один) рік, а в частині невиконання фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань - до їх повного виконання. У випадку, якщо жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії цієї ліцензійної угоди виключно протягом місяця до настання дати закінчення її строку, дія цієї ліцензійної угоди вважається подовженою на той самий строк і на тих же самих умовах, і так кожного разу, коли протягом місяця до завершення строку дії цієї ліцензійної угоди не буде належного повідомлення про припинення.

Аналогічні положення містить Договір про надання дозволу на використання об`єктів авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права, що є Додатком №2.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо звернення відповідача до позивача із повідомлення про припинення ліцензійної угоди, у передбачені нею строки. Таким чином, суд дійшов висновку, що договір №КБР-175/02/20-Н про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах від 01.02.2020 було пролонговано на 1 рік - з 01 лютого 2021 до 31 січня 2022.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як передбачено ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Як було встановлено судом та передбачено умовами п. 3.3 договору, користувач здійснює оплату за 1 (один) рік шляхом виплати в розстрочку, а саме здійснює оплату щомісячними платежами. Під щомісячними платежами мається на увазі оплата роялті за один календарний місяць. При цьому користувачем здійснюється оплата єдиним платежем як за авторські, так і за суміжні права (надалі - «Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права») в розмірі, що зазначений в Додатку №3 до цього договору (з урахуванням інших положень договору) в строк для сплати роялті, що визначений у Додатку №3 до цього договору на рахунок ПО УЛАСП.

Так, у Додатку №3 до договору сторони погодили, розмір єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права становить 1200,00 грн. (одну тисячу двісті грн 00 коп.), тобто 1200,00 грн за кожен заклад користувача. Єдиний платіж перераховується користувачем на розрахунковий рахунок ПО УЛАСП відповідно до умов основного договору. Він сплачується не пізніше ніж за п`ять днів до початку місяця за який він здійснюється (перший платіж здійснюється не пізніше 5 числа місяця стосовного якого він сплачується) (п.3 Додатку №3).

Підпунктом 3.3.1 договору сторонами погоджено, що механізм розстрочки передбачений цим договором діє наступним чином. Користувач активує механізм розстрочки шляхом здійснення першого єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права (роялті) в повному обсязі не пізніше 15-ти днів з дати підписання цього договору. Режим розстрочки за загальним правилом за цим договором діє без обмеження строку. В той же час, якщо користувач не сплачував єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права два календарних місяці поспіль, то механізм розстрочки припиняє дію достроково і розпочинають діяти умови річної оплати (умови річної оплати означають: оплату за рік у вигляді повної передоплати, причому її строк здійснення вважається таким, що настав, і це правило стосується кожного з дозволів: як стосовно авторських прав, так і стосовно суміжних прав). Підставою для оплати в цьому випадку є сам цей договір з додатками до нього.

Як вбачається з обставин справи відповідач з березня 2020 щомісячні платежі не здійснює, тобто має прострочення сплати єдиного щомісячного сукупного платежу понад два календарні місяці поспіль, у зв`язку з чим суд погоджується з твердженням позивача, що механізм розстрочки, відповідно до пп. 3.3.1 договору, є таким, що припинив свою дію достроково і розпочали діяти умови річної оплати.

Таким чином, у відповідача утворилась заборгованість за договором про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах від 01.02.2020 №КБР-175/02/20-Н за перший рік дії договору з 01.02.2020 по 31.01.2021 у розмірі 11419,35 грн, та за другий рік дії договору з 01.02.2021 по 31.01.2022 у розмірі 14400,00 грн, яка (заборгованість) виникла у зв`язку з нездійсненням відповідачем сплати єдиного щомісячного сукупного платежу понад два календарні місяці поспіль, починаючи з березня 2020.

При цьому, станом на дату розгляду даної справи, в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем платежу за майнові права за загальний період дії договору, зокрема з 01.03.2020 по 31.01.2022 у розмірі 25819,35 грн.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3.4 договору, отриманий ПО УЛАСП від користувача єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховуються ПО УЛАСП на рахунок Суміжної Організації та на рахунок Авторської організації. Пропорції щодо перерахування на Суміжну організацію та на Авторську Організацію дотримуються ПО УЛАСП завжди в рівних частках (50% на 50%).

Тобто 50% від зазначеного платежу користувача має отримати Суміжна Організація, а інші 50% - Авторська Організація.

Отже, позивачеві належить право на отримання 50% від річної плати за майнові права по договору, що за спірний період становить 12909,67 грн та підлягає перерахуванню відповідачем.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що відповідач свої грошові зобов`язання за укладеним договором своєчасно не виконав, сума основного боргу відповідачем не сплачена, доказів протилежного матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення 12909,67 грн основного боргу підлягають задоволенню, як такі, що є обґрунтованими, доведеними, відповідачем не запереченими та належним чином не спростованими.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Належними у розумінні ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.ст.123, 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 8, 11, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальбек Плюс» про стягнення 12909,67 грн основного боргу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальбек Плюс» (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Слов`янська, буд. 35, ідентифікаційний код 43413481) на користь Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» (02002, м. Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5, група прм. 57, оф. 7, ідентифікаційний код 42502769) 12909 (дванадцять тисяч дев`ятсот дев`ять) грн 67 коп. основного боргу та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 13.10.2022.

Суддя О.О. Третьякова