ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року Справа № 915/78/22

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

розглянувши без виклику сторін

справу № 915/78/22

за позовом: обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго,

54034, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 5-А;

до Миколаївської міської ради,

54001, м..Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20;

про стягнення грошових коштів у сумі 55952 грн. 64 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство Миколаївоблтеплоенерго (надалі - ОКП Миколаївоблтеплоенерго) звернулося з позовною заявою до Миколаївської міської ради про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 55952 грн. 64 коп., із яких 45800 грн. 05 коп. - борг; 3557 грн. 36 коп. - 3 % річних та 6595 грн. 23 коп. сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, посилаючись на те, що відповідач, як власник майна не здійснював своєчасно та в повному обсязі оплату послуг з постачання теплової енергії, внаслідок чого виник основний борг за період з 2018 - 2019 у сумі позовних вимог, на котру за прострочення оплати поставленої теплової енергії здійснено нарахування на підставі ст.625 ЦК України.

У позові також викладено вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати судовим збором позовної заяви.

За такими вимогами 28.01.2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Із змісту відзиву на позовну заяву випливає, що відповідачем не визнаються позовні вимоги в повному обсязі, у зв`язку з тим, що між сторонами не було укладено договору на період опалювальних сезонів 2018-2019 (період, за який вимагається оплата), а також позивачем не подано доказів фактичного отримання відповідачем послуг постачання теплової енергії в нежитлових приміщеннях, які розташовані: м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 311 і взагалі не підтверджено наявності системи опалення.

ОКП Миколаївоблтеплоенерго протягом опалювальних сезонів 2018 p.- 2019 p.. відпускало теплову енергію в нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 311,що підтверджується нарядом на підключення до централізованої системи опалення № 61710 від 30.10.2018р. та наказом про відключення від централізованої системи опалення №225/1 від 05.04.2019р.

Споживання теплової енергії приміщення, належного (на утриманні) Миколаївській міській раді, яке знаходиться по проспекту Богоявленський, 311 в м. Миколаєві, здійснювалось через внутрішньо будинкову систему теплопостачання.

29.12.2018 р. Договором між Управлінням комунального майна Миколаївської міської ради (Орендодавець) та Державною установою «Миколаївський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» (Орендар) був припинений договір оренди нежитлового приміщення, що належить до комунальної власності №7824 від 01.1.02018р.

31.12.2018 р. актом приймання - передавання нежитлові приміщення загальною площею 448,8 кв.м. за адресою м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 311 були передані від Державної установи «Миколаївський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» Управлінню комунального майна Миколаївської міської ради.

Виходячи з вищезазначеного, нежитлові приміщення площею 488,8 кв.м з 31.12.2018 р. по 06.04.2019 р. (до закінчення опалювального періоду 2018-2019р.) були вільними, в орендне користування не передані, а отже в опалювальні періоди, заявлені позивачем в позовних вимогах, а саме з січня 2019р. по квітень 2019 р., а саме до 06.04.2019р. знаходились на утриманні Миколаївської міської ради.

Суд визнає, що Миколаївська міська рада повинна була оплачувати вартість поставленої позивачем теплової енергії, оскільки, згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу: із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно із ст. 19 Закону України Про теплопостачання тепло транспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі. Зазначений Закон не передбачає безоплатного споживання теплової енергії та зобов`язує споживачів здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1 ст. 9 Закону України Про житлово - комунальні послуги).

ОКП Миколаївоблтеплоенерго, останнім поставлено на опалення приміщення за адресою по проспекту пр. Богоявленський, 311 в м. Миколаєві у період з 31.12.2018 р. по 06.04.2019 р.р. теплової енергії за регульованим тарифом на загальну суму 45800 грн. 05 коп. Визначення обсягу спожитої теплової енергії здійснено позивачем розрахунковим способом.

Договір між сторонами був відсутній.

Таким чином, оскільки сторонами не встановлювався строк виконання відповідачем зобов`язання, то позивачем направлені Миколаївській міській раді вимоги поштовим відправленням разом із рахунком, на оплату вартості спожитої теплової енергії за період з період з листопада 2018 року по квітень 2019 року на загальну суму 45800 грн. 05 коп. Дане узгоджується з положеннями ч.2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будьякий час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

Зазначені листи вимоги Миколаївською міською радою залишено без задоволення.

Оскільки відповідачем не відшкодовано вартість по оплаті спожитої теплоенергії, то позовні вимоги в частині стягнення боргу у розмір 45800 грн. 05 коп. за постачання теплової енергії є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Цивільним законодавством визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Суд визнає, що ОКП Миколаївоблтеплоенерго обґрунтовано на суми допущених відповідачем прострочень оплати вартості поставленої теплової енергії здійснено нарахування, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, і погоджується з розрахунком суми 3 % річних, яка складає 3557 грн. 36 коп., нарахованих за прострочення платежів за поставлену теплову енергію у період 01.06.2019-31.05.2021, та суми 6595 грн. 23 коп., на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, за період прострочення січень 2019 року - квітень 2019 року, а тому вказані суми нарахувань належить стягнути з відповідача.

Отже, позов належить задовольнити повністю.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 129 ГПК України).

Витрати ОКП Миколаївоблтеплоенерго за платіжними дорученнями від 16.06.2021 № 38 та від 10.01.2022 № 3533 на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 2481 грн., яка згідно ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, є мінімальною ставкою судового збору для позовних вимог майнового характеру, належить у зазначеній сумі відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго задовольнити повністю.

2. Стягнути з Миколаївської міської ради (54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд. 20, ідентифікаційний код 26565573) на користь обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго, 54034, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 5-А, ідентифікаційний код 31319242), грошові кошти в загальній сумі 55952 грн. 64 коп., із яких: 45800 грн. 05 коп. основний борг; 3557 грн.36 коп. 3 % річних; 6595 грн. 23 коп. сума, на яку збільшився основний борг з урахуванням індексу інфляції, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі зі сплати судового збору в сумі 2481 грн.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оформлене відповідно до статті 238 цього Кодексу, рішення підписано 10.10.2022 (після відновлення розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.07.2022 №41 територіальної підсудності судових справ Господарського суду Миколаївської області) .

Суддя С.М.Коваль.