РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2022 м. КиївСправа № 910/6647/22

За позовом: приватного підприємства "ВІГ АВТО ТРАНС";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТІ КОНСАЛТ";

про: стягнення 30.660,78 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне підприємство "ВІГ АВТО ТРАНС" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТІ КОНСАЛТ" (далі - відповідач) про стягнення 30.660,78 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором про надання транспортно-експедиторських послуг по організації перевезення вантажів у міжміському та міжнародному сполученні від 03.12.2021 № ЮКЕ00474, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача 30.660,78 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6647/22 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням відсутності запису вантажовідправника та неможливістю встановлення вантажоодержувача у товарно-транспортній накладній.

До господарського суду надійшли заперечення відповідача на заявлену позивачем до стягнення суму правничої допомоги.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як експедитором-2, та відповідачем, як експедитором-1, укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг по організації перевезення вантажів у міжміському та міжнародному сполученні від 03.12.2021 № ЮКЕ00474 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач згідно заявок організовує перевезення вантажів автомобільним, морським та/або авіаційним транспортом і проводить розрахунки з усіма учасниками транспортного процесу (п. 2.1 Договору).

Пунктом 2.2 Договору визначено, що умови виконання конкретних перевезень, а також перелік операцій, які необхідні для здійснення перевезень, узгоджуються сторонами в заявках. Заявка є невід`ємною частиною Договору. У випадку виникнення розбіжностей у тлумаченні умов за даним договором пріоритетними є умови, зазначені в заявці.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Так, позивачем, на підставі заявки відповідача від 02.02.2022 № 98472, здійснене міжнародне перевезення вантажу на загальну суму 30.660,78 грн. (950 євро по курсу НБУ на день вивантаження) що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR № 147174, яка наявна в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Проте, отримані послуги відповідачем не сплачені, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за Договором в сумі 30.660,78 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами пункту 22 заявки від 02.02.2022 № 98472 визначено умови оплати, а саме: оплата за фактом вивантаження впродовж 10 банківських днів по отриманню оригіналів (акт, рахунок, оригінал ЦМР та 2 копії ЦМР завірених печаткою перевізника), якщо отримувач вантажу не має претензій до цілісності вантажу. Оригінали зазначених документів досилаються поштою.

Так позивачем 16.06.2022 направлено на адресу місцезнаходження відповідача: акт виконаних робіт № ВІГ-0067 від 07.02.2022; рахунок-фактура № ВІГ-0067 від 07.02.2022; податкова накладна № 17 від 07.02.2022; накладна CMR № 147174 та заявка № 98472 від 02.02.2022, що підтверджується описом вкладення до поштового відправлення, який наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії. Вказане відправлення отримане відповідачем 20.06.2022, що підтверджується роздруківкою відстеження статусу поштового відправлення.

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 30.660,78 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 30.660,78 грн.

Заперечення відповідача викладені в поданому до суду відзиві судом відхилені з огляду на те, що: в поданій позивачем міжнародній товарно-транспортній накладній CMR № 147174 зазначений іноземний відправник; також у вказаній накладній наявна відмітка та штамп про одержання вантажу; після дати одержання вантажу (07.02.2022) відповідачем не висунуто позивачу жодних претензій, що, водночас, передбачено положеннями пункту 22 заявки від 02.02.2022 № 98472 до Договору.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В матеріалах справи наявний договір про правову допомогу від 15.07.2022 № б/н, укладений між позивачем та адвокатом Лоза В.М.

Також в матеріалах поданого до суду позову представником позивача визначений об`єм наданих останньому послуг з правової допомоги відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 18.07.2022 № б/н в сумі 4.500,00 грн.

Приписами частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем, в поданій до суду заяві про зменшення розміру витрат на правничу допомогу зазначено про необґрунтованість заявленої до стягнення суми витрат позивача на правничу допомогу.

Приймаючи до уваги приписи статті 126 Господарського процесуального кодексу України та заперечення відповідача на заявлену позивачем до стягнення суму витрат на правову допомогу, суд вказує, що дана справа є справою незначної складності в розумінні пунктів 1, 4 частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про те, що розмір заявлених представником позивача витрат на правову допомогу підлягає зменшенню до 500,00 грн., в розумінні пунктів 1, 4 частини 4, частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТІ КОНСАЛТ" (Україна, 02002, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄВГЕНА СВЕРСТЮКА, будинок 11, ідентифікаційний код: 40729295) на користь приватного підприємства "ВІГ АВТО ТРАНС" (Україна, 29000, Хмельницька обл., місто Хмельницький, ВУЛИЦЯ ТЕРНОПІЛЬСЬКА, будинок 13 ідентифікаційний код: 42921092) заборгованість в сумі 30.660 (тридцять тисяч шістсот шістдесят) грн. 78 коп. витрати на правову допомогу в сумі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац