УХВАЛА

04 жовтня 2022 року

м. Київ

cправа № 914/2380/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Колос І.Б. і Селіваненка В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Пасічнюк С.В.,

представників учасників справи:

позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Завод решіткового настилу" - Фоменко Ю.О., адвокат (ордер від 29.07.2022 №1153086),

відповідача - товариства з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій" - не з`явився,

відповідача - державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" - не з`явився,

розглянув заяви товариства з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій"

про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та стягнення судового збору

у справі № 914/2380/21

за касаційною скаргою Заводу

на рішення господарського суду Львівської області від 21.02.2022

та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.06.2022

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Завод решіткового настилу"

до Заводу;

державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності"

про визнання свідоцтва недійсним та зобов`язання вчинити дії.

За результатами розгляду заяви Верховний Суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 06.09.2022 касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій" задоволено частково. Рішення господарського суду Львівської області від 21.02.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

При цьому у постанові від 06.09.2022 у розділі "Судові витрати" Судом було зазначено про те, що під час перегляду справи суд касаційної інстанції не змінював та не ухвалював нового рішення, а тому відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснювався. Зазначено Судом і про те, що такий розподіл має бути здійснений за результатами нового розгляду справи.

07.09.2022 (згідно з відміткою на конверті) товариство з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій" подало заяву, про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з наданням доказів понесення витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом справи, в якій воно просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Завод решіткового настилу" на користь товариства з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій" витрати на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у розмірі 50 000,00 грн.

10.09.2022 (через систему "Електронний суд") товариством з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій" також подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судового збору, понесеного у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Від товариства з обмеженою відповідальністю "Завод решіткового настилу" клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надходило.

Згідно з розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 04.10.2022 проведено повторний автоматичний розподіл справи № 914/2380/21 у зв`язку з перебуванням судді Львова Б.Ю. у відпустці.

Згідно з підпунктами "б" і "в" пункту 4 частини першої статті 315 ГПК України постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Отже, суд касаційної інстанції здійснює новий розподіл судових витрат у справі лише у разі прийняття ним постанови про скасування чи зміну остаточного судового рішення суду першої (апеляційної) інстанції, прийнятого по суті заявлених вимог. При цьому у випадках скасування касаційним судом рішення суду першої інстанції або постанови апеляційної інстанції з переданням справи на новий розгляд, судові витрати у справі, в тому числі й судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, підлягають розподілу господарським судом, який вирішує спір по суті за результатами нового розгляду справи.

Наведене свідчить, що у разі направлення справи на новий розгляд та залишення оскаржуваних рішень без змін у суду касаційної інстанції відсутні правові підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, оскільки зміни судового рішення чи ухвалення нового рішення, яким спір було б вирішено по суті, не відбулося.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що за результатами розгляду справи касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій" задоволено частково. Рішення господарського суду Львівської області від 21.02.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Львівської області, розподіл судових витрат, у тому числі і судового збору, судом касаційної інстанції не здійснюється, про що також було зазначено у тексті постанови Верховного Суду від 06.09.2021.

З таких підстав Верховний Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про розподіл судового збору за розгляд справи у суді касаційної інстанції.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами першою, другою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, відшкодування судових витрат здійснюється у разі подання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

На відміну від розгляду справи (в порядку загального провадження) в суді першої та апеляційної інстанцій (статті 218, частина сьома статті 270 ГПК України), судове засідання в яких передбачає стадію судових дебатів, розгляд справи в судовому засіданні в суді касаційної інстанції, за змістом статті 301 ГПК України (порядок розгляду касаційної скарги), не передбачає проведення судових дебатів.

У зв`язку із викладеним, якщо справа в суді касаційної інстанції розглядається з повідомленням учасників справи, заява про відшкодування судових витрат разом з попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат у суді касаційної інстанції, за винятком витрат щодо сплаченого судового збору, має бути зроблена до закінчення проведення судового засідання в цьому суді, а відповідні докази - надані стороною або до закінчення судового засідання, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення (касаційним судом).

Водночас товариством з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій" не виконані вимоги вказаного процесуального законодавства, оскільки у касаційній скарзі (перша заява, яка подана товариства з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій" під час касаційного провадження) ним не надано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, а заяву подано після закінчення розгляду справи, а саме 07.09.2022, що підтверджується відміткою відділення поштового зв`язку на конверті в якому заява направлялась до суду.

З таких підстав та враховуючи неподання попереднього розрахунку судових витрат у заяві у встановлені процесуальним законодавством строки, Верховний Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 124, 129, 244 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій" у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/2380/21.

2. Відмовити товариству з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій" у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судового збору, сплаченого у зв`язку з переглядом справи №914/2380/21 у суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос

Суддя В. Селіваненко