Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1191/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.,

секретар судового засідання Максимів Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Голден"

до відповідачів:

- Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк",

- Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича

про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності, визнання права власності на земельну ділянку,

за участю:

представника позивача Чумаченка О. Є.,

представника відповідача АТ КБ "ПриватБанк" Ананійчук О. А.

Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

У судовому засіданні 28.09.2022 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору.

ТОВ "ВКФ "Голден" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до АТ КБ "ПриватБанк" та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби В. М. про: витребування із чужого незаконного володіння АТ КБ "ПриватБанк" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) на користь ТОВ "ВКФ "Голден" (ідентифікаційний код юридичної особи 39597693) земельної ділянки з кадастровим номером :22:002:0782 площею 0,6342 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, розташованої за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31369576 від 13.09.2016, приватного нотаріуса Верби В. М. Дніпропетровського міського нотаріального округу, про право приватної власності ПАТ КБ "ПриватБанк" на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:0782 площею 0,6342 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10; скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності № 16367563, щодо реєстрації за ПАТ КБ "ПриватБанк" права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:0782 площею 0,6342 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10; визнання за ТОВ "ВКФ "Голден" (ідентифікаційний код юридичної особи 39597693) права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:0782 площею 0,6342 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, розташованої за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні; цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування готельної та господарської інфраструктури для надання туристичних послуг.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою від 18.01.2022 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 16.02.2022.

Ухвалою від 28.01.2022 суд призначив заяву АТ КБ "ПриватБанк" б/н від 27.01.2022 (вх. № 1439/22 від 27.01.2022) про забезпечення доказів до розгляду в судовому засіданні на 01.02.2022.

Протокольною ухвалою від 01.02.2022 суд відклав розгляд заяви АТ КБ "ПриватБанк" б/н від 27.01.2022 (вх. № 1439/22 від 27.01.2022) про забезпечення доказів у справі 909/1191/21 на 16.02.2022.

Ухвалою від 16.02.2022 суд постановив в задоволенні заяви АТ КБ "ПриватБанк" б/н від 27.01.2022 (вх. № 1439/22 від 27.01.2022) про забезпечення доказів - відмовити; в задоволенні клопотання АТ КБ "ПриватБанк" б/н від 03.02.2022 (вх. № 1740/22 від 03.02.2022) - відмовити.

Протокольною ухвалою від 16.02.2022 суд відклав підготовче засідання на 18.03.2022.

Ухвалою від 18.03.2022, з урахуванням клопотанням представника АТ КБ "ПриватБанк" (вх. № 3466/22) про відкладення розгляду справи, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з урахуванням введення воєнного стану на території України, місцезнаходження сторін, ведення активних бойових дій на території м. Києва та факт неотримання поштової кореспонденції учасниками справи (ухвали суду, що направлялися учасникам справи поверталися до суду), судом постановлено відкласти підготовче засідання у справі № 909/1191/21 на невизначений термін.

Ухвалою від 13.07.2022 суд призначив підготовче засідання на 18.08.2022.

Ухвалою від 18.08.2022 суд відклав підготовче засідання на 06.09.2022.

Ухвалою від 06.09.2022 суд постановив: у задоволенні клопотання ТОВ "ВКФ "Голден" (викладене у поясненнях б/н від 09.08.2022; вх. № 10487/22 від 15.08.2022) щодо залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ТОВ "Зірка Буковелю", ТОВ "Церіс", ТОВ "Інвестгруп", ТОВ "Ранея" - відмовити; у задоволенні заяви АТ КБ "ПриватБанк" б/н від 17.08.2022 (вх. № 11093/22 від 17.08.2022) стосовно зупинення провадження у справі - відмовити; клопотання ТОВ "ВКФ "Голден" б/н від 17.08.2022 (вх. № 10708/22 від 18.08.2022) про витребування доказів - залишити без розгляду; клопотання ТОВ "ВКФ "Голден" про поновлення процесуального строку для звернення до суду з клопотанням про витребування доказів - задоволити; поновити ТОВ "ВКФ "Голден" процесуальний строк для звернення до суду з клопотанням про витребування доказів; у задоволенні клопотання ТОВ "ВКФ "Голден" б/н від 17.08.2022 (вх. № 11605/22 від 05.09.2022) про витребування доказів - відмовити; клопотання ТОВ "ВКФ "Голден" б/н від 17.08.2022 (вх. № 10708/22 від 18.08.2022) про витребування доказів - залишити без розгляду; у задоволенні клопотання АТ КБ "ПриватБанк" б/н від 01.09.2022 (вх. № 11914/22 від 02.09.2022) про зупинення провадження у справі - відмовити; у задоволенні клопотання ТОВ "ВКФ "Голден" б/н від 05.09.2022 (вх. № 11979/22 від 05.09.2022) про залучення Національного Банку України до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - відмовити; закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 22.09.2022.

Протокольною ухвалою від 22.09.2022 суд, з урахуванням клопотання ТОВ "ВКФ "Голден", залишив без розгляду його клопотання б/н від 18.09.2022 (вх. № 12600/22 від 19.09.2022) про зупинення провадження у справі.

Цією ж ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання ТОВ "ВКФ "Голден" б/н від 21.09.2022 (вх. № 12751/22 від 21.09.2022) про повернення на стадію підготовчого провадження та зупинення провадження у справі, враховуючи таке.

Позивач обґрунтовуючи вказане клопотання посилається на розгляд судом апеляційної інстанції тотожної справи (до вирішення якої просить зупинити провадження у цій справі).

Однак, наведена позивачем обставина, враховуючи приписи ст. 227 ГПК України, не може бути підставою для зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 22.09.2022 суд оголосив перерву до 28.09.2022.

Позиції сторін.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на той факт, що предмет іпотеки за договором вибув з власності товариства поза його волею та в обхід передбаченого законом порядку. Визнання АТ КБ "Приватбанк" факту нікчемності кредитних договорів у справі, що розглядається Високим Судом Правосуддя Англії, які забезпечені іпотекою, додатково вказує на необхідність повернення майна з незаконного володіння банку.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити.

Відповідач АТ КБ "Приватбанк", заперечуючи проти позову, вказав на те, що незалежно від тверджень банку при розгляді "Лондонської справи", та незалежно від результату вирішення Високим Судом Правосуддя Англії справи по суті , в силу положень ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" договір іпотеки залишається дійсним, у зв`язку з дійсністю частини кредитних договорів, забезпечених таким договором іпотеки, які не оспорюються в "Лондонській справі". Крім того, відповідач вказує на пропущення позивачем строку позовної давності для звернення позивача із даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Верба В. М. не скористався своїм правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів, відзиву на позов або будь-яких заперечень на позов не надіслав, явки в судове засідання не забезпечив.

Згідно ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи.

Між АТ КБ "Приватбанк" (банк) та ТОВ "Церіс", ТОВ "Інвест груп" та ТОВ "Ранея" (позичальники) укладено наступні договори відновлювальної кредитної лінії, зокрема кредитні договори № 4Ц14032И від 21.01.2014, № 4Ц14060Д від 10.02.2014, № 4И13700Д від 01.11.2013, № 4И13703Д від 04.11.2013, № 4Р13738Д від 18.11.2013, № 4Р1433ІИ від 24.10.2014.

30.05.2016 між АТ КБ "Приватбанк" (іпотекодержатель) та ТОВ "Зірка Буковелю" (іпотекодавець) укладено договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С. А. та зареєстрованим в реєстрі за № 994; договір № 1 від 03.06.2016 про внесення змін до договору іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С. А. та зареєстрованим в реєстрі за № 1058.

У п. 8 договору іпотеки, серед іншого, сторони визначили, що іпотека за цим договором також поширюється на земельні ділянки, на яких розташоване майно, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:0782 площею 0,6342 га, яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 980460, виданого 27.05.2009 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі № 19, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на дату укладання цього договору. На використання іпотекодавцем земельної ділянки або її частини обмежень не встановлено. Земельна ділянка розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування готельної та господарської інфраструктури для надання туристичних послуг.

З огляду на акт прийому-передачі від 09.09.2016 ТОВ "Зірка Буковелю" передало, а ТОВ "ВКФ "Голден" прийняло майновий внесок до свого статутного капіталу у вигляді нерухомого майна з усіма його приналежностями, серед яких земельна ділянка з кадастровим номером :22:002:0782 площею 0,6342 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні.

Тобто, ТОВ "ВКФ "Голден" збільшено розмір власного статутного капіталу шляхом отримання додаткових внесків у вигляді належного ТОВ "Зірка Буковель" на праві власності нерухомого майна, що виступало предметом іпотеки.

13.09.2016 на підставі іпотечного застереження передбаченого договором іпотеки АТ КБ "Приватбанк" вчинило дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки (в тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:0782 площею 0,6342 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні), шляхом набуття його у власність, та 13.09.2016 зареєструвало право власності, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 287094611 від 26.11.2021.

21.12.2016 АТ КБ "ПриватБанк" перейшов в державну власність.

АТ КБ "ПриватБанк" у 2017 році, з метою захисту своїх прав звернувся до Високого Суду Англії та Уельсу (Високий Суд Правосуддя) з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Компанії "Тімтренд Лімітед", Компанії "Трейд Поїнт Агро Лімітед", Компанії "Колліер Лімітед", Компанії "Россін Івестінг Корп", Компанії "Мілберт Венчес Інк" та Компанії "ЗАО Укртранзитсервіс ЛТД" про стягнення коштів. В "Лондонському позові" банк, стверджує наявність фактичних обставин, які - згідно аргументу банку, якщо будуть встановлені Високим Судом Правосуддя, матимуть своїм наслідком нікчемність ряду кредитних договорів в силу закону, включаючи деякі, але не всі, кредитні договори, які забезпечувались Договором іпотеки.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Предметом позову ТОВ "Голден" в цій справі є вимоги про: витребування з чужого незаконного володіння об`єкта нерухомого майна; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень яким зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна за банком; скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за банком; визнання за позивачем права власності на об`єкт нерухомого майна.

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Предмет позову повинен кореспондувати зі способами захисту права.

Під способами захисту права розуміються заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб`єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення.

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені у ст. 16 ЦК України. Одним із таких способів, як вказано у п. 1 та 3 ч. 1 ст. 16 ЦК України є припинення дії, яка порушує право та визнання права власності (в спірному випадку є витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування рішення та запису про державну реєстрацію та визнання права власності ).

У своєму позові позивач вказує як на відсутність його волі на вибуття об`єкта нерухомого майна з його власності, так і на відсутність волі банку на його набуття у власність, у зв`язку із пред`явленням банком позову до суду іноземної держави, який має вирішити питання нікчемності ряду кредитних договорів, проте не всіх кредитних договорів, що забезпечені договором іпотеки. Вказане твердження і є підставою спірного позову.

Так, 31.05.2016 ТОВ "Зірка Буковелю", реалізуючи своє право власності, передало в іпотеку АТ КБ "Приватбанк" земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:0782 площею 0,6342 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, розташовану за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні.

Згодом, 09.09.2016, після укладення іпотечного договору, вказана вище земельна ділянка була передана позивачу як майновий внесок до його статутного капіталу.

Позивачем не наведено обставин, з якими закон пов`язує нікчемність іпотечного договору. В спірному випадку позивачем не ставиться питання дійсності, недійсності чи нікчемності ряду кредитних договорів, тому такі обставини не входять до предмету доказування в цій справі, а суд не має права встановлювати їх в силу ч. 1 ст. 14 ГПК України.

При цьому, суд звертає увагу, що сам лише факт того, що АТ КБ "Приватбанк" у "Лондонському позові" стверджує про існування фактичних обставин нікчемності ряду кредитних договорів, не може бути підставою для задоволення позовних вимог в цій справі. У "Лондонському позові" обставини нікчемності кредитних договорів заперечуються та не визнаються (оспорюються) відповідачами. Разом з тим, такі обставини ще не встановлені та не підтверджені Високим Судом Правосуддя.

Що стосується вимог в частині витребування з чужого незаконного володіння відповідача нерухомого майна, суд не вбачає підстав для їх задоволення у визначений в позові спосіб, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна з чужого незаконного володіння з дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом.

Зазначений засіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибула з його володіння. Такий засіб захисту отримав назву "віндикація".

Предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння. Важливою умовою звернення з віндикаційним позовом є відсутність між позивачем і відповідачем зобов`язально-правових відносин.

Судом установлено, що предмет іпотеки, про витребування якого просить позивач, було передано відповідачу АТ "КБ "Приватбанк"" в рамках укладеного сторонами договору, тобто в рамках зобов`язально-правових відносин, що виключає можливість застосування до цих відносин речово-правових засобів захисту, передбачених правилами ст. 387 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про витребування майна з чужого незаконного володіння є безпідставною.

Як наслідок відсутні підстави скасовувати рішення та записи державного реєстратора щодо земельної ділянки, переданої в іпотеку.

За змістом ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Таким чином, фактичною передумовою судового розгляду справи позовного провадження є наявність спору про право. Спір повинен мати правовий характер, тобто стосуватися прав, обов`язків чи інтересів конкретної особи. Порушення, невизнання чи оспорювання прав чи інтересів позивача є його суб`єктивною оцінкою фактичних правовідносин, тому при вирішенні спору суд зобов`язаний з`ясувати характер правовідносин, з яких виник спір, наявність (відсутність) порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення (захисту) в обраний спосіб.

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Іншими словами, тлумачення змісту ст. 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Одночасно ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених ст. 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував на необхідність застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близький за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЛ від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України".

Відповідно до п. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що позивач позовні вимоги суду не довів. За наведеного суд вказує на відсутність підстав для правового захисту його інтересів в межах даного спору.

Стовно клопотання відповідача АТ КБ "Приватбанк" про застосування строку позовної давності, заявленого у відзиві на позов для захисту порушеного права, передбачених ст. 267 ЦК України, слід зазначити таке.

Приписами ст. 256, 257, 267 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваним законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Враховуючи той факт, що в задоволенні позову відмовлено з підстав його необґрунтованості та безпідставності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності, передбачених ст. 267 ЦК України.

Висновок суду.

В контексті наведеного в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 799040 грн 00 к. (платіжне доручення № 5954 від 06.01.2022).

Враховуючи той факт, що в задоволенні позову відмовлено, судовий збір в сумі 75336 грн 74 к. слід залишити за позивачем.

Суд звертає увагу позивача на приписи п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", з огляду на які сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст. 2, 13, 73, 74, 75, 86, 129, 165, 178, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Голден" до відповідачів: Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про витребування із чужого незаконного володіння АТ КБ "ПриватБанк" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) на користь ТОВ "ВКФ "Голден" (ідентифікаційний код юридичної особи 39597693) земельної ділянки з кадастровим номером :22:002:0782 площею 0,6342 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, розташованої за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31369576 від 13.09.2016, приватного нотаріуса Верби В. М. Дніпропетровського міського нотаріального округу, про право приватної власності ПАТ КБ "ПриватБанк" на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:0782 площею 0,6342 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10; скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності № 16367563, щодо реєстрації за ПАТ КБ "ПриватБанк" права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:0782 площею 0,6342 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10; визнання за ТОВ "ВКФ "Голден" (ідентифікаційний код юридичної особи 39597693) права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:0782 площею 0,6342 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, розташованої за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні; цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування готельної та господарської інфраструктури для надання туристичних послуг - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 10.10.2022.

Суддя Т. В. Стефанів