ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" жовтня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/484/22

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Ловга В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Василін В.В. на підставі ордеру;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву фізичної особи-підприємця Бурдейної Лариси Юріївни (вх. №2-822/22 від 22.09.2022р.) про відстрочення виконання рішення суду, подану по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Інтобуд до фізичної особи-підприємця Бурдейної Лариси Юріївни про стягнення 1 025 897,25 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.08.2022р. позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Інтобуд (далі по тексту ТОВ „Інтобуд) до фізичної особи-підприємця Бурдейної Лариси Юріївни (далі по тексту ОСОБА_1 ) було задоволено шляхом присудження до стягнення із відповідача заборгованості у розмірі 646 580,75 грн., штрафу у розмірі 311 962,82 грн., пені у розмірі 67 353,68 грн., судового збору у розмірі 15 388,46 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

22.09.2022р. до господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду від 22.08.2022р. по даній справі на один рік. В обґрунтування поданої заяви відповідачем було наголошено, що вона пенсіонерка за віком, з початком введення в Україні воєнного стану виконання підрядних робіт, яке є основним видом діяльності відповідача, повністю зупинилось. Наведене, за переконанням відповідача, свідчить про настання форс-мажорних обставин, оскільки остання не має змоги погасити всю суму боргу одночасно, а, отже, і про наявність підстав для відстрочення виконання рішення суду на один рік.

Ухвалою суду від 26.09.2022р. заява ОСОБА_1 була призначена до розгляду в засіданні суду на 03.10.2022р. о 13:45 год., явка відповідача у якому була визнана судом обов`язковою.

30.09.2022р. до суду від ТОВ „Інтобуд надійшли заперечення на заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду, по тексту яких позивачем було наголошено про відсутність підстав для відстрочення виконання судового рішення. Так, позивачем було наголошено про ненадання відповідачем належних та допустимих доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, надана виписка по банківському рахунку не може підтвердити відсутність у відповідача рахунків у інших банках або майна, за рахунок якого можуть бути задоволені вимоги ТОВ „Інтобуд. Крім того, позивачем було наголошено, що передоплата за договором була перерахована на рахунок відповідача у 2021р. При цьому, вимога про повернення коштів була заявлена ТОВ „Інтобуд у жовтні 2021р., а, отже, обов`язок повернути кошти виник у відповідача ще задовго до введення на території України воєнного стану.

У судове засідання, призначене на 03.10.2022р., ОСОБА_1 не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, незважаючи на визнання судом явки відповідача у судовому засіданні обов`язковою.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення, господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

В силу вимог ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. 5. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно з п. 7.1.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17 жовтня 2012 року N 9 відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

На підтвердження доводів, наведених по тексту заяви про відстрочення виконання рішення суду, ОСОБА_1 було надано суду виписку по банківському рахунку, відкритому в АТ „Південний за період з 24.02.2022р. по 22.09.2022р., з якого вбачається, що на рахунку відповідача кошти, достатні для виконання рішення суду відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч. 3 ст. 96 ГПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Господарський суд зазначає, що в порушення вимог процесуального законодавства виписка по банківському рахунку, яка є електронним доказом, наданим у паперовій формі, взагалі не була засвідчена відповідачем. З викладених обставин судом відхиляється надана відповідачем виписка, що, відповідно, свідчить про ненадання останнім взагалі належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для відстрочення виконання судового рішення.

Таким чином, заперечення ТОВ „Інтобуд про ненадання відповідачем належних та допустимих доказів на підтвердження скрутного матеріального становища визнаються судом обґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 1, абзацу 3 ч. 3 ст. 14 Закону України „Про торгово-промислові палати в Україні № 671/97-ВР від 02.12.1997р. торгово-промислова палата є недержавною неприбутковою самоврядною організацією, яка об`єднує юридичних осіб, які створені і діють відповідно до законодавства України, та громадян України, зареєстрованих як підприємці, та їх об`єднання. Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини відповідно до умов договорів за зверненнями суб`єктів господарської діяльності, що здійснюють будівництво житла (замовників, забудовників).

Загальновідомим є факт розміщення на сайті Торгово-промислова палата України листа №2024/02.07.1 від 28.04.2022р., згідно якого Торгово-промислова палата України засвідчила настання з 24.02.2022р. форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) військову агресію Російської Федерації, що стало підставою для введення воєнного стану.

Господарський суд зазначає, що введення в Україні воєнного стану в результаті військової агресії Російської Федерації не може бути єдиною та безумовною підставою для відстрочення виконання судового рішення, оскільки ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність на території Одеської області, яка не входить до переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії. Таким чином, підстави для відстрочення виконання судового рішення з названих мотивів також відсутні.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи ненадання ОСОБА_1 належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, які можуть свідчить про наявність підстав для відстрочення виконання судового рішення, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої відповідачем заяви про відстрочення виконання рішення господарського суду Одеської області від 22.08.2022р. по даній справі на один рік.

Керуючись ст. ст. 234, 331 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити фізичній особі-підприємцю Бурдейній Ларисі Юріївні у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення господарського суду Одеської області від 22.08.2022р. по справі №916/484/22.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 05.10.2022р.

Суддя С.П. Желєзна