ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" вересня 2022 р. Справа № 911/2895/20

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши заяву Акціонерного товариства Укртрансгаз про заміну боржника у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження

за позовом Акціонерного товариства Укртрансгаз

до Приватного підприємства Гарант Енерго М

про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно та стягнення 20 619 096,94 гривень вартості безпідставно набутого майна

за участю представників:

від позивача: Швед А.Ю. (довіреність №1-3123 від 10.03.2022)

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло»: Кравець В.Я. (довіреність №24/01/22К від 24.01.2022)

встановив:

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.07.2021 у справі №911/2895/20 у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Укртрансгаз (далі АТ Укртрансгаз/стягувач/позивач/заявник) до Приватного підприємства Гарант Енерго М (далі ПП Гарант Енерго М/боржник/відповідач) про зобов`язання Приватного підприємства Гарант Енерго М повернути в натурі безпідставно набуте майно природний газ в загальному обсязі 2 820, 558 тис. куб. метрів та стягнення з Приватного підприємства Гарант Енерго М вартості безпідставно набутого майна у розмірі 20 619 096, 94 грн відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 у справі №911/2895/20 рішення Господарського суду Київської області від 13.07.2021 скасовано частково, позов Акціонерного товариства Укртрансгаз задоволено частково та стягнуто з Приватного підприємства Гарант Енерго М на користь Акціонерного товариства Укртрансгаз:

- вартість безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 2 820, 558 тис. куб.м. у розмірі 20 619 096 (двадцять мільйонів шістсот дев`ятнадцять тисяч дев`яносто шість) грн 94 (дев`яносто чотири) коп;

- судовий збір у розмірі 309 286 (триста дев`ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн 45 (сорок п`ять) грн;

- судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 463 929 (чотириста шістдесят три тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять) грн 68 (шістдесят вісім) коп.

29.12.2021 Господарським судом Київської області видано відповідні накази на примусове виконання зазначеної вище постанови.

25.07.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від Акціонерного товариства Укртрансгаз надійшла заява, відповідно до якої позивач просить суд замінити:

- сторону відповідача - Приватне підприємство Гарант Енерго М його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Тепло у справі №911/2895/20;

- боржника Приватне підприємство Гарант Енерго М його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Тепло у виконавчих документах з виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 у зазначеній справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.07.2022 у справі №911/2895/20 прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства Укртрансгаз про заміну боржника у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження та призначено її розгляд на 23.08.2022.

18.08.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Тепло (далі ТОВ Нафтогаз Тепло) надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.08.2022 у справі №911/2895/20 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Тепло про призначення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено.

Ухвалами Господарського суду Київської області від 23.08.2022, 06.09.2022 у справі №911/2895/20 відкладено розгляд заяви про заміну боржника у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження на 06.09.2022 та 20.09.2022 відповідно.

20.09.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від Акціонерного товариства Укртрансгаз надійшли заперечення на письмові пояснення.

У судове засідання 20.09.2022 представник відповідача не з`явився.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає вирішенню питання про заміну боржника у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, суд вважає за можливе розглянути вказану заяву за відсутності представника відповідача, за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства Укртрансгаз про заміну боржника у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на таке.

В обґрунтування вказаної вище заяви позивачем зазначено, що ПП Гарант Енерго М шляхом управління переданими йому майновими комплексами здійснювало виробництво теплової енергії, енергетичний ресурс для якої несанкціоновано відібрало з газотранспортної системи АТ Укртрансгаз. Відтак, на думку стягувача, отримуючи прибуток від використання прийнятих в управління активів, відповідач здійснював надалі розрахунки з кредиторами, які здійснювали постачання природного газу та надавали послуги з його транспортування, що необхідні для вироблення пари (теплової енергії) та гарячої води.

Водночас АТ Укртрансгаз зауважено, що відповідно до інформації яка міститься на офіційному вебсайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз тепло" (режим доступу - https://www.naftogazteplo.com.ua/naftogaz-teplo-upravitel), 19.11.2019 останнім укладено договір з Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА), на управління майном Новороздільської та Новояворівської ТЕЦ. Попередньо, між АРМА та ПП "Гарант Енерго М" було розірвано договір управління майном у зв`язку з тим, що відповідачем не було забезпечено підготовку обох ТЕЦ до початку опалювального сезону.

20.08.2021 відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №972-р Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" (далі ТОВ "Нафтогаз тепло") було передано в управління активи, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, єдиний майновий комплекс, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" (ідентифікаційний код 33525073), та активи, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, єдиний майновий комплекс, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Енергія-Новояворівськ" (ідентифікаційний код 32789941).

За таких обставин, заявник вважає, що оскільки, усунення ПП "Гарант Енерго М" від управління зазначеними цілісними майновими комплексами зумовило позбавлення його доходів, що надходили від управління цими активами та за рахунок яких боржник зміг би задовольнити вимоги AT "Укртрансгаз" як кредитора у зобов`язанні з оплати отриманих послуг транспортування, існує ризик невиконання рішення Господарського суду Київської області у справі №911/2895/20, то відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про теплопостачання" позивач просить суд замінити відповідача у справі №911/2895/20 та боржника у відповідних виконавчих документах до відкриття виконавчого провадження - ПП "Гарант Енерго М" його правонаступником - ТОВ "Нафтогаз Тепло".

Водночас як вбачається зі змісту письмових пояснень ТОВ "Нафтогаз Тепло", останнє заперечило проти задоволення означеної заяви з таких підстав:

- ТОВ "Нафтогаз Тепло" отримало цілісні майнові комплекси не безпосередньо від відповідача, а від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі АРМА);

- зміна ПП "Гарант Енерго М" як управителя майновими комплексами відбулась у зв`язку з неефективним управлінням відповідача такими комплексами;

- кінцевими власниками ТОВ "Нафтогаз Тепло" та ПП "Гарант Енерго М" є різні особи;

- від ПП "Гарант Енерго М" до ТОВ "Нафтогаз Тепло" не переходили майнові права вимоги до споживачів теплової енергії;

- відповідач неефективно управляв цілісним майновим комплексом, здійснював господарську діяльність самостійно та на власний ризик, а отже ТОВ "Нафтогаз Тепло" не може нести відповідальність за таке неефективне управління;

- Закон України «Про теплопостачання» не передбачає можливості правонаступництва по сплаті судового збору.

За таких обставин, на думку ТОВ "Нафтогаз Тепло", на останнє у разі здійснення правонаступництва в порядку ч. 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання» буде покладений надмірний тягар відповідальності за боргами відповідача у справі №911/2895/20.

Не погоджуючись з викладеними вище доводами, позивачем у запереченнях на письмові пояснення зазначено, що законотворцем чітко сформульовано норму права закріплену в ч. 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання», а її положення неможливо трактувати як покладення надмірного тягаря відповідальності за борги попереднього користувача цілісного майнового комплексу на нового, кінцевими власниками яких є різні особи.

До того ж заявник вказав, що норма даного закону покликана захистити його права та законні інтереси за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно та підлягає застосуванню у правовідносинах їх правонаступництва, а відсутність у АТ Укртрансгаз можливості домогтися виконання судового рішення у справі становить втручання у його право на мирне володіння майном.

Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 3 ст. 22 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що у разі якщо суб`єкту господарювання надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, такий суб`єкт стає правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним).

Отже, зазначена норма передбачає особливий вид правонаступництва, однією з умов якого визначено надання в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісного майнового комплексу (індивідуально визначеного майна) з вироблення теплової енергії, та визначає випадок правонаступництва за борговими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, який раніше використовував цілісний майновий комплекс з вироблення теплової енергії, новим суб`єктом господарювання, який одержав таке майно в користування.

Як вбачається з наданої позивачем належним чином засвідченої копії розпорядження Кабінету Міністрів України №927-р від 20.08.2021 «Деякі питання управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у виняткових випадках», останнім погоджено передачу в управління Товариству з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Тепло активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, єдиний майновий комплекс, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю Енергія-Новий Розділ, та активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, єдиний майновий комплекс, що належить товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Енергія-Новояворівськ та доручено АРМА забезпечити передачу активів згідно актів приймання-передачі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога позивача замінити відповідача та боржника у даній справі стосується переходу боргу від Приватного підприємства "Гарант Енерго М" - підприємства приватної форми власності, власником якого, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є фізична особа до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" - суб`єкта господарювання, частка держави у статутному капіталі якого становить 100%, а отже кінцевими власниками юридичних осіб - попереднього та наступного користувачів цілісного майнового комплексу є різні особи.

Аналіз змісту ч. 3 ст. 22 Закону України "Про теплопостачання" свідчить про покладення законодавцем обов`язку однієї особи відповідати за боргами іншої, проте питання передачі активів (прав вимоги до споживачів теплової енергії, яку поставлено внаслідок споживання енергоносіїв, та зобов`язання по оплаті яких передається) наведеною нормою не врегульовано, а отже наслідком застосування наведеної норми закону може бути те, що суб`єкт господарювання, якому надано в користування цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, стає боржником за борговими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно.

Тобто, попередній користувач майна залишається власником майна (майнових прав вимоги до споживачів теплової енергії), а новий користувач несе тягар боргових зобов`язань попереднього користувача, що призводить до одержання попереднім користувачем прибутку за рахунок нового користувача.

Поряд з тим звертаючись до суду із заявою про заміну боржника у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, позивачем доказово не обґрунтовано фактичного правонаступництва ТОВ "Нафтогаз Тепло" за заявленими в означеній справі позовними вимогами та не надано суду докази того, що зазначеній боргові зобов`язання визнані новим користувачем та обліковуються в його бухгалтерському обліку.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі здійснення правонаступництва на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про теплопостачання" з попереднього користувача цілісного майнового комплексу на нового, кінцевими власниками яких є різні особи, на нового користувача та особу, яка здійснює управління таким суб`єктом, буде покладений надмірний тягар відповідальності за борги іншої особи.

Водночас держава відповідно до ч. 4 ст. 13, ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Правова сутність статей 13 та 41 Конституції України полягає у проголошенні рівних можливостей володіння, користування і розпорядження власністю та гарантіях держави щодо забезпечення захисту цих прав.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що поширення положень ч. 3 ст. 22 Закону України "Про теплопостачання" до даних правовідносин матиме наслідком протиправне позбавлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» права вільного розпорядження своєю власністю та містить ознаки дискримінаційного підходу в частині визначення юридичної поведінки сторін господарських правовідносин з порушенням принципу рівності та пропорційності, а отже суперечить справедливому застосуванню норми права як елементу верховенства права.

Інших ж підстав для заміни сторони правонаступником, крім посилань на положення частини 3 статті 22 Закону України "Про теплопостачання" заявником не наведено.

Згідно з приписами ст. ст. 13, 14, 77, 86 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, всупереч приписів ст. 74, 77 ГПК України, АТ Укртрансгаз не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вибуття ПП Гарант Енерго М як боржника у справі №911/2895/20 і переходу до ТОВ "Нафтогаз тепло" прав і обов`язків відповідача в таких правовідносинах.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства Укртрансгаз про заміну боржника у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Укртрансгаз про заміну боржника у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження відмовити.

Ухвала підписана 06.10.2022, набирає законної сили з моменту її проголошення суддею відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.А. Ярема