ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/52/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді: Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТГЛ Україна

про ухвалення додаткового рішення у справі №916/52/22

при розгляді апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства ,,Страхова компанія ,,АРКС

на рішення Господарського суду Одеської області від 10.05.2022

та на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 31.05.2022

за позовом Приватного акціонерного товариства ,,Страхова компанія ,,АРКС

до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТГЛ Україна

про стягнення 20 827,80 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ,,Страхова компанія ,,АРКС на рішення Господарського суду Одеської області від 10.05.2022 та на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 31.05.2022 по справі №916/52/22 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Одеської області від 10.05.2022 по справі №916/52/22 залишено без змін. Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 31.05.2022 по справі №916/52/22 залишено без змін.

26.09.2022 на адресу Південно -західного апеляційного господарського суду, від Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТГЛ Україна надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2022 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТГЛ Україна про ухвалення додаткового рішення у справі №916/52/22; розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТГЛ Україна про ухвалення додаткового рішення у справі №916/52/22 вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження; запропоновано Приватному акціонерному товариству ,,Страхова компанія ,,АРКС у строк до 07.10.2022 року надіслати до Південно-західного апеляційного господарського суду відзив (заперечення) на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТГЛ Україна про ухвалення додаткового рішення у справі №916/52/22.

Станом на 10.10.2022 року від Приватного акціонерного товариства ,,Страхова компанія ,,АРКС жодних документів не надійшло.

Проаналізувавши матеріали справи та вищевказану заяву, із доданими до неї документами, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТГЛ Україна.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

У такому випадку суд, керуючись пунктом 1 частини 2 статті 126 зазначеного Кодексу, задовольняє вимоги сторони, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи був їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування таких витрат суд має виходити з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У своїй заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТГЛ Україна зазначив, що у відзиві на апеляційну скаргу було зазначало попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікується понести сторона у зв`язку з отриманням професійної правничої допомоги.

Відповідні докази понесення відповідачем витрат на професійну правову допомогу були надані суду апеляційної інстанції разом з поданням відзиву на апеляційну скаргу, а саме: акт виконання робіт (надання послуг) №34 від 23.08.2022 року на суму 3 000 грн.; додаток №3 до договору про надання правової допомоги №17/АС/17 від 21.09.2017; копія платіжного доручення №5891 від 23.08.2022.

В зв`язку з тим, що дана справа розглядалась за правилами письмового провадження, яка не передбачає стадію судових дебатів, заявником своєчасно подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається ізнаявних матеріалів справи, а саме з акту приймання-передачі наданих послуг від 23.08.2022 №34 - Адвокатське об`єднання "Максимус" з 10 серпня 2022 року по 23 серпня 2022 року надало Товариству з обмеженою відповідальністю ,,ТГЛ Україна (клієнт) правову допомогу відповідно до Договору про надання правової допомоги №17/АС/17 від "21" вересня 2017 року, а клієнт прийняв наступні послуги: підготовка відзиву на апеляційну скаргу по справі №916/52/22 та подання до Південно-західного апеляційного господарського суду; відповідно до п.4.1 Договору Адвокатському об`єднанню сплачено сплачено винагороду у сумі 3000,00 грн., без ПДВ.

Товариством з обмеженою відповідальністю ,,ТГЛ Україна сплачено на користь Адвокатського об`єднанням ,,Максимус 3 000 грн. за надання правової допомоги згідно платіжного доручення №5891 від 23.089.2022.

Враховуючи зазначене, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв їх обґрунтованості, суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТГЛ Україна про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Приватного акціонерного товариства ,,Страхова компанія ,,АРКС 3 000 грн. витрат на правничу допомогу..

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТГЛ Україна про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства ,,Страхова компанія ,,АРКС (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТГЛ Україна (65082, м. Одеса, вул. Сабанєєв міст 5/7, вк.6, ) 3 000 (три тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош