ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" жовтня 2022 р. Справа № 911/378/17 (911/1863/22)

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В., розглянувши заяву Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного підприємства "Перспектива-Славутич" заборгованості у розмірі 182686,94 грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за договором від 23.05.2018 р. № 447 та за договором від 23.05.2018 р. № 22/18-Е,

встановив:

Комунальне підприємство Управління житлово-комунального господарства звернулось до господарського суду Київської області із заявою від 26.09.2022 р. № 01-07-15/1132 (вх. № 1618/22 від 30.09.2022 р.) про видачу судового наказу щодо стягнення з Приватного підприємства "Перспектива-Славутич" заборгованості у розмірі 182686,94 грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за договором від 23.05.2018 р. № 447 та за договором від 23.05.2018 р. № 22/18-Е, з яких: 108314,68 грн. заборгованість по оренді та відшкодуванню комунальних витрат; 39615,05 грн. інфляційних втрат; 8149,26 грн. 3% річних; 26607,95 грн. пені.

Дослідивши наведену заяву та проаналізувавши чинне процесуальне законодавство, суд зазначає таке:

За змістом ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною другою ст. 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до частини першої ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Згідно з частиною другою ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Заявником не дотримано в повній мірі вимоги п. 2 частини другої ст. 150 ГПК України, так як, відповідно до відомостей наявних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо боржника Приватного підприємства "Перспектива-Славутич", місцезнаходженням його є 07101, Київська область, м. Славутич(з), Тбіліський квартал, буд. 1. Однак, заявником в реквізитах заяви про видачу судового наказу помилково вказано місцезнаходженням боржника: 07101, Київська область, м. Славутич, Київський квартал, буд. 130, а/с 122.

Згідно з п. 1 частини першої ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 частини першої ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина перша ст. 153 ГПК України).

Керуючись ст. 12, 147, 148, 150, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити Комунальному підприємству Управління житлово-комунального господарства у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного підприємства "Перспектива-Славутич" заборгованості у загальному розмірі 182686,94 грн.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 05.10.2022 р.

Суддя А.В. Лопатін