ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"13" вересня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3674/21

Господарський суд Київської області
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик"
до Державного підприємства "Київське лісове господарство"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Державне агентство лісових ресурсів України
про визнання недійсним одностороннього правочину - повідомлення про розірвання договору
за участю представників сторін:
позивача: не з`явився;
відповідача: не з`явився;
третьої особи: не з`явився;
Обставини справи:
Рішенням Господарського суду Київської області від 25.08.2022 у задоволенні позову (вх. №3626/21 від 14.12.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик" до Державного підприємства "Київське лісове господарство", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державного агентства лісових ресурсів України, про визнання недійсним одностороннього правочину - повідомлення про розірвання договору відмовлено повністю.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про розподіл судових витрат (вх. №11429/22 від 31.08.2022).

За змістом статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 221, статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Зважаючи на вказане, ухвалою від 05.09.2022, Господарський суд Київської області призначив судове засідання з розгляду заяви (вх. №11429/22 від 31.08.2022) Державного підприємства "Київське лісове господарство" про розподіл судових витрат у справі №911/3674/21 на 13.09.2022 о 15:30.

13.09.2022 у судове засідання представники учасників справи не з`явились. Про час, місце та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

За результатами аналізу аргументів заявника та поданих ним документів, з урахуванням того, що заперечень з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько рибальський клуб «Ярик» суду не надано, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, у свою чергу, врегульовано главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (документ № 5087-VI), гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє дійти таких висновків:

1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Згідно з правовою позицією, викладеною в пункті 33 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та детальний опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до правової позиції, викладеної у пунктах 29, 30 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20, виходячи із системного аналізу положень частини 8 статті 129, частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Крім того, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у пунктах 32 та 34 постанови від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17 зазначив, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Аналогічних висновків дійшов Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України (заява № 19336/04, пункт 269).

Статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року, 09.06.2017, зі змінами, затвердженими з`їздом адвокатів України 2019 року, 15.02.2019, статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Додатково до вище вказаного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у пунктах 27 та 28 постанови від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 вказав, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та порядку обчислення таких витрат. У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат.

За результатами аналізу документів, що подані заявником, суд дійшов висновку про доведеність обґрунтованості, реальності та співмірності здійснених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у справі 911/3674/21.

Зокрема, заявником подано копію договору № КЛГ 18/01/2022 від 18.01.2022 про надання правничої допомоги, який укладено між Державним підприємством «Київське лісове господарство» та Адвокатським об`єднанням «Капітал Партнерс». Відповідно до договору, адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання з надання клієнту правової допомоги та/або представництва прав, свобод та законних інтересів клієнта, серед іншого, у всіх судах системи судоустрою України. Повноваження конкретного адвоката адвокатського об`єднання підтверджуються ордером. Розмір винагороди, вартості послуг визначається у додаткових угодах.

Згідно з додатком № 2 до договору № КЛГ 18/01/2022, адвокатське об`єднання здійснює юридичний супровід розгляду господарської справи № 911/3674/21 в Господарському суді Київської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» до Державного підприємства «Київське лісове господарство» про визнання недійсним одностороннього правочину повідомлення про розірвання договору.

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди, вартість юридичних послуг складає 20000,00 грн.

У матеріалах справи міститься належним чином завірений ордер на адвоката Крохмальову Я.Е., якою здійснювалось представництво інтересів відповідача у справі № 911/3674/21. Крім того, суду надано детальний опис, як наданих адвокатських послуг, так і витрачений на вказані послуги адвокатом час, у тексті якого: 1) конкретизовано послуги, які адвокатом надані клієнту; 2) вказано час, який витрачено адвокатом на надання послуг; 3) вказана кореляція між наданими послугами та витраченим часом адвоката.

Згідно з положенням частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатських робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторін, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом по справі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду у пункті 55 постанови від 13.02.2019 у справі № 756/2114/17 вказує, що, враховуючи положення Правил адвокатської етики, необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката; його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

У свою чергу, Європейський суд з прав людини наголошує, що відшкодуванню підлягають лише ті витрати, які мають розумний розмір (справа «Лавентс проти Латвії», заявка № 58442/00) та є обгрунтованими (справа «Баришевський проти України», заявка № 71660/11).

За своєю суттю, послуги, що надані адвокатом Крохмальовою Я.Е. відповідачу при розгляді судом справи № 911/3674/21 (що підтверджується матеріалами справи) зводяться до забезпечення належного судового захисту інтересів державного підприємства у справі середньої складності (справа складаєтсья з 4 томів з майже 300 акрушами документів у кожному). Адвокатом проаналізовано значний масив інформації, як щодо технічної документації, пов`язаної з об`єктами спору, так і в частині висновку експерта, що поданий позивачем.

Крім того, предмет спору опосередковано також стосується інтересів невизначеного кола осіб - громадян, щодо їх прав на користування лісом, оскільки від чинності оспорюваного договору залежить режим використання значної території лісу, повідомлення про обмеження доступу до якої робило дану справу досить важливою для відповідача, яким є державне підприємство з повноваженнями контролю над дотриманням законності у правовідносинах лісокористування.

Все вищевикладене свідчить, що заявлена Державним підприємством «Київське лісове господарство» сума витрат на професійну правничу допомогу у межах справи № 911/3674/21 у розмірі 20000,00 грн. відповідає критеріям обґрунтованості, реальності, співмірності та підтверджена наданими суду доказами.

Результати розгляду справи

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зазначені конституційні принципи закріплені і в статтях 7 (рівність перед законом і судом) та 13 (змагальність сторін) Господарського процесуального кодексу України. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Отже, принцип змагальності не лише наділяє осіб, які беруть участь у справі, відповідними правами, але і покладає на них обов`язки подати наявні у них докази на підтвердження своїх вимог.

Принцип змагальності закріплений, зокрема, у частині 3 статті 13, частині 1 статті 76, частині 1 статті 78, частині 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення поданої заяви у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

1. Заяву Державного підприємства «Київське лісове господарство» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик" (08022, Київська обл., Макарівський р-н, с. Наливайківка, вул. Жовтнева, буд. 1-Б, ; адреса для листування: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 13/42, прим. 18) на користь Державного підприємства "Київське лісове господарство" (08114, Київська обл., Бучанський р-н, с. Стоянка, вул. Лісна, буд. 15, ) судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень) - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик" (08022, Київська обл., Макарівський р-н, с. Наливайківка, вул. Жовтнева, буд. 1-Б, ; адреса для листування: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 13/42, прим. 18) на користь Державного підприємства "Київське лісове господарство" (08114, Київська обл., Бучанський р-н, с. Стоянка, вул. Лісна, буд. 15, ) 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень) судових витрат на правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.10.2022.

Суддя С.О. Саванчук