ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року

м. Київ

Справа № 916/2372/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Банаська О. О. - головуючого, Картере В. І., Пєскова В. Г.

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:

Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України": Бабенко Н. С. (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2022

у складі колегії суддів: Лавриненко Л. В. (головуючого), Аленіна О. Ю., Філінюка І. Г.

у справі за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

Вступ

1. Фізична особа подала до господарського суду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та просила затвердити план реструктуризації боргів з урахуванням того, що заборгованість перед кредитором виникла за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

2. Місцевий господарський суд за клопотанням боржника відмовив у затвердженні плану реструктуризації боргів, встановивши щомісячну мінімальну суму виконання грошового зобов`язання у розмірі половини мінімальної заробітної плати, встановленої Кабінетом Міністрів України на день ухвалення рішення, до моменту повного погашення реструктуризованого зобов`язання перед кредитором - банківською установою на підставі абзацу двадцять першого пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

3. Апеляційна інстанція судове рішення першої інстанцій скасувала та закрила провадження у справі на підставі пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ через зазначення боржником недостовірної інформації у декларації про майновий стан, зокрема щодо площі об`єкта нерухомого майна, який побудовано самочинно без відображення відповідних відомостей стосовно такої площі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

4. Боржник оскаржив постанову апеляційного суду у касаційному порядку, стверджуючи, що мав підстави не зазначати у декларації про майновий стан інформацію щодо самочинної прибудови до предмета іпотеки, а також посилався на помилковість висновків апеляційного суду щодо застосування у цій справі абзаців дев`ятнадцятого, двадцять першого пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ.

5. Виходячи з доводів скаржника та змісту оскаржуваного рішення суд касаційної інстанції у цій справі вирішив питання:

- застосування пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ у разі встановлення судом факту подання боржником неповної та/або недостовірної інформації у декларації про його майновий стан щодо площі самочинно побудованого нерухомого майна;

- наявності у цій справі підстав для застосування абзацу дев`ятнадцятого чи двадцять першого пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ.

6. Верховний Суд погодився з висновками апеляційного суду та залишив касаційну скаргу без задоволення з огляду на таке.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст підстави заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

7. У серпні 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , боржник, скаржник) звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі статті 113 КУзПБ.

8. Обґрунтовуючи цю заяву боржник послався на пункт 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ та відсутність фінансових можливостей погашати вимоги Акціонерного товариств "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Ощадбанк") в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк", забезпечені іпотекою житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

Обставини справи

9. 23.04.2007 між АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1130 за яким банк надав боржнику кредит в сумі 62 000,00 (шістдесят дві тисячі) дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,0 % річних, строком до 23.04.2027.

10. Також, 29.01.2009 між АТ "Ощадбанк" та боржником укладено додаткову угоду № 1 до договору про іпотечний кредит від 23.04.2007 якою внесено зміни до пункту 1.5 та викладено його в наступній редакції: "здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 264 дол. США та сплату нарахованих процентів до 30 числа кожного місяця, починаючи з липня місяця шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останній платіж в рахунок погашення кредиту в сумі 272 дол. США здійснити не пізніше 23.04.2027".

11. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ "Ощадбанк" та боржником був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області 27.04.2007 та зареєстрований за № 2523, згідно з яким банку було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 житловою площею 30,7 кв. м та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області 27.04.2007 за реєстровим № 2514 та зареєстрованого у державному реєстрі правочинів за № 2036175; земельна ділянка площею 0,0591 га, яка розташована в АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області 27.04.2007 за реєстровим № 2516, зареєстрованого у держаному реєстрі правочинів за № 2044813.

12. ОСОБА_1 не виконував умови кредитного договору, тобто щомісячно не здійснював часткове погашення кредиту та не сплачував відсотки за користування кредитом згідно з графіком, у зв`язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом.

13. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 30.04.2015 у справі № 514/212/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Ощадбанк" в особі - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованість за кредитом у розмірі 47 685,53 дол. США та 8 945,24 грн, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку 4 074,00 грн судових витрат.

14. Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про порушення справи про неплатоспроможність, боржник додав декларації про майновий стан за 2017, 2018 та 2019 роки в яких зазначив, що до членів його сім`ї належать батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 , брат ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 .

15. У цій заяві та у деклараціях про майновий стан за 2017, 2018 та 2019 роки ОСОБА_1 вказав, що володіє на праві власності житловим будинком з господарчими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 , загальною площею 57,9 кв. м та земельною ділянкою площею 0,0591 га на якій розташований цей будинок.

16. Про зміну площі предмета іпотеки - житлового будинку, зокрема за рахунок самочинного будівництва, боржник, звертаючись до суду першої інстанції із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не повідомляв.

17. У заяві про направлення документів та уточнення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, що надійшла до господарського суду 21.09.2020, ОСОБА_1 зазначив про те, що на належній йому земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 за рахунок коштів членів його сім`ї здійснювалося будівництво прибудови до будинку, що був придбаний за іпотечним кредитом, однак, жодних відомостей про площу цієї прибудови та її вартість боржником не зазначено.

18. Натомість, у доданих до цієї заяви переліку майна та проекті плану реструктуризації боргів, боржник вказав, що площа його будинку не перевищує 120 кв.м. (житлова площа 30,7 кв. м, загальна площа 57,9 кв. м).

19. Згідно з поданим боржником висновком ТОВ "Компанія "Парус" про ринкову вартість об`єкта оцінки від 09.04.2021 вартість житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 складає 383 898,00 грн. Оцінку проведено на підставі технічного паспорту згідно якого загальна площа будинку складає 57,9 кв.м.

20. У пункті 3.2. цього висновку оцінювачем зазначено, що до об`єкта оцінки прибудовано ряд приміщень першого та другого поверхів з окремими входами, а в розділі 8 висновку - що оцінювачу не надано документів на добудовані приміщення та доступу до них, внаслідок чого оцінювачем прийнято рішення не включати їх до складу об`єкта оцінки.

21. За висновком ТОВ "Компанія "Парус" про ринкову вартість об`єкта оцінки від 09.04.2021 вартість земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 591,3 м2, кадастровий номер :02:001:0160 становить 298 591,00 грн.

22. У травні 2021 року до суду першої інстанції боржник подав план реструктуризації боргів, згідно з яким він передбачив на погашення вимог кредитора не менше 4 000,00 грн щомісячно, а також списання (прощення) вимог кредитора на суму 1 070 774,28 грн.

23. 24.05.2021 АТ "Ощадбанк" подало клопотання про закриття провадження у справі на підставі частини сьомої статті 123 КУзПБ через те, що задля зменшення відповідальності за кредитним договором ОСОБА_1 у декларації про майновий стан вказав недостовірну інформацію про належний йому будинок, адже не зазначив прибудовані до предмету іпотеки приміщення.

24. 02.06.2021 боржник відкликав план реструктуризації боргів у зв`язку з необхідністю внесення змін.

25. Під час розгляду справи у суді першої інстанції 02.06.2021 ОСОБА_1 отримано новий технічний паспорт на будинок та об`єкт самочинного будівництва згідно з яким загальна площа приміщень складає - 255,52 кв. м, житлова площа - 129,81 кв. м та допоміжна (підсобна) - 125,71 кв. м.

26. Згідно із складеним 14.06.2021 висновком ТОВ "Компанія "Парус" про оцінку належного боржнику майна, вартість житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами житловою площею 30,7 кв. м, загальною площею 57,9 кв. м, площа об`єкту враховуючи самовільно добудовану частину складає 255,52 кв. м становить 1 104 123,00 грн.

27. Отже після повторної оцінки житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами з урахуванням самовільно добудованої частини загальна вартість заставного майна суттєво збільшилася та склала 1 402 714, 00 грн.

28. У липні 2021 року ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції план реструктуризації боргів, згідно з яким боржник планував сплачувати на погашення вимог кредитора не менше 8 000,00 грн щомісячно з особистого заробітку або за рахунок коштів, що надаються його братом та батьками, які мають постійний дохід у вигляді пенсії.

29. 06.09.2021 на адресу господарського суду, кредитора та керуючого реструктуризацією ОСОБА_1 надіслано технічний паспорт та уточнені декларації про майновий стан і доходи за 2017-2019 роки у яких відомості про об`єкт самочинного будівництва зазначені боржником у розділі 4 літ. А. "відомості щодо об`єктів незавершеного будівництва, що належать боржнику".

30. В подальшому, боржником було подано клопотання про відмову в затвердженні плану реструктуризації боргів та встановлення мінімальної суми щомісячного виконання плану реструктуризації у розмірі половини мінімальної заробітної плати, встановленої Кабінетом Міністрів України на день ухвалення такого рішення в порядку визначеному абзацом двадцять першим пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ.

Короткий зміст судових рішень місцевого господарського суду

31. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.10.2020 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією боргів арбітражного керуючого Шалашного Леоніда Олександровича.

32. Ухвалою попереднього засідання від 04.02.2021 визнано АТ "Ощадбанк" кредитором ОСОБА_1 з грошовими вимогами на суму 1 391 817,28 грн, зазначено розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а саме: вимоги АТ "Ощадбанк" на загальну суму 49 139,15 дол. США, що еквівалентно 1 391 817,28 грн, з яких: 40 875,01 дол. США - основна заборгованість, 4 064,08 дол. США - відсотки, 4 200,06 дол. США - 3% річних.

33. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.10.2021 в задоволенні клопотання АТ "Ощадбанк" про закриття провадження у справі - відмовлено, в задоволенні клопотання арбітражного керуючого Шалашного Л. О. про надання дозволу на залучення спеціаліста БТІ - відмовлено, клопотання боржника ОСОБА_1 від 05.08.2021 задоволено, в затвердженні плану реструктуризації боргів боржника - відмовлено, встановлено щомісячну мінімальну суму у розмірі половини мінімальної заробітної плати, встановленої Кабінетом Міністрів України на день ухвалення рішення - 3000 грн (кожного 7 числа відповідного місяця, або наступного за вихідними або святковими днями з дня прийняття цієї ухвали) до моменту повного погашення реструктуризованого зобов`язання перед АТ "Ощадбанк" в сумі 882 427,47 грн, повноваження керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Шалашного Л. О. - припинено.

34. У цій ухвалі місцевий господарський суд із посиланням на приписи статей 30, 126, абзац двадцять перший пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ дійшов висновку про фінансову неспроможність ОСОБА_1 виконувати план реструктуризації боргів, тому задовольнив клопотання боржника про відмову в затверджені плану реструктуризації та встановлення щомісячної мінімальної суми до моменту повного погашення реструктуризованого зобов`язання, встановлення розміру реструктуризованого зобов`язання відповідно до наведеного в плані реструктуризації розрахунку - 882 427,47 грн.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

35. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 задоволено апеляційну скаргу АТ "Ощадбанк", ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.10.2021 скасовано, провадження у справі № 916/2372/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 закрито.

36. Мотивуючи це рішення апеляційний суд вказав на те, що боржник надав у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та у деклараціях про майновий стан за 2017, 2018 та 2019 роки недостовірну інформацію щодо площі іпотечного майна, адже замість реальної площі житлового будинку, яка згідно з останньою оцінкою складає 255,52 кв. м, ОСОБА_1 було вказано значно меншу площу (57,9 кв. м), що вплинуло на оцінку предмета іпотеки та розрахунок вимог кредитора, що підлягають задоволенню та списанню (прощенню), отже суттєво зменшило відповідальність боржника.

37. З огляду на наведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ, позаяк під час звернення до суду першої інстанції з заявою про порушення справи про неплатоспроможність, ОСОБА_1 у деклараціях про майновий стан було надано недостовірні відомості щодо належного йому нерухомого майна.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

Рух касаційної скарги

38. 11.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 у справі № 916/2372/20.

39. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/2372/20 визначено колегію суддів Верховного Суду: Банасько О. О. - головуючий, Картере В. І., Пєсков В. Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2022.

40. Ухвалою Верховного Суду від 28.07.2022 залишено касаційну скаргу без руху та надано скаржнику строк на усунення її недоліків шляхом надання доказів, що підтверджують сплату судового збору та заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з відповідним обґрунтуванням та наданням доказів на підтвердження наявності підстав поновлення строку.

41. Після усунення ОСОБА_1 недоліків касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 31.08.2022 відкрито касаційне провадження та призначено справу до розгляду на 22.09.2022.

42. У судове засідання 22.09.2022 учасники справи, окрім АТ "Ощадбанк", явку своїх представників не забезпечили.

43. Заяв від учасників справи щодо неможливості участі у судовому засіданні чи реалізувати свої процесуальні права станом на час розгляду скарги до суду касаційної інстанції не надійшло.

44. Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

45. Участь представників сторін у судовому засіданні, призначеному на 22.09.2022, обов`язковою не визнавалася.

46. З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявного у судовому засіданні складу учасників.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнений виклад вимог та доводів касаційної скарги

47. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.10.2021 у справі № 916/2372/20.

48. Касант в якості підстави касаційного оскарження зазначає пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, стверджуючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ та абзаців дев`ятнадцятого, двадцять першого пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ у подібних даній справі правовідносинах і неправильне застосування цих норм апеляційним судом, який:

- безпідставно закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ, адже не врахував, що боржником у декларації про майновий стан була зазначена вся відома йому інформація, за результатами перевірки якої керуючий реструктуризацією не виявив її неповноти чи недостовірності;

- помилково залишив поза увагою те, що боржник не приховував інформацію про прибудову до житлового будинку та до ухвалення рішення судом першої інстанції надав уточнені декларації із зазначенням таких змін у характеристиках предмета іпотеки;

- замість абзацу двадцять першого пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ помилково застосував до правовідносин у справі абзац дев`ятнадцятий цієї норми.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

49. АТ "Ощадбанк" проти задоволення касаційної скарги заперечило, посилаючись на очевидно недобросовісну поведінку боржника та правильність висновків апеляційного суду про наявність підстав для закриття провадження у справі.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи й висновків судів попередніх інстанцій

50. Щодо наведеного у пункті 5 цієї постанови питання, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, беручи до уваги приписи статті 300 ГПК України, зазначає таке.

Щодо закриття провадження на підставі пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ

51. Із введенням в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства запроваджено новий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, фізичної особи-підприємця та не тотожний за метою і механізмом реалізації до інституту банкрутства юридичних осіб.

52. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 акцентував, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

53. У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, тому до боржника - фізичної особи за приписами Книги четвертої КУзПБ установлено спеціальні вимоги до його добросовісності, інше б суперечило засадам цивільного законодавства, зокрема таким, як добросовісність у здійсненні відповідного права та недопустимість зловживання правом (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 13 ЦК України).

54. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 сформулював принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

55. Отже, до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

56. Задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки, зокрема на етапі ініціювання справи про його неплатоспроможність:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог.

57. Реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи, тому надання повної і достовірної інформації у декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи (подібний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20).

58. Суди попередніх інстанцій у цій справі встановили, що загальна площа будинку, що належить на праві власності боржникові та є предметом іпотеки, станом на час звернення ОСОБА_1 до суду першої інстанції із заявою про порушення справи про неплатоспроможність була більшою, ані ж вказано самим боржником (57,9 кв. м) у заяві та деклараціях про майновий стан за 2017, 2018 та 2019 роки, оскільки була збільшена до 255,52 кв. м за рахунок прибудови ряду приміщень першого та другого поверхів з окремими входами.

59. При цьому, разом із планом реструктуризації боргів, боржник подав висновок ТОВ "Компанія "Парус" про ринкову вартість об`єкта оцінки від 09.04.2021 вартість предмету іпотеки (будинку загальною площею 57,9 кв.м) у пункті 3.2. якого оцінювачем зазначено, що до об`єкта оцінки прибудовано ряд приміщень першого та другого поверхів з окремими входами, а в розділі 8 висновку - що оцінювачу не надано документів на добудовані приміщення та доступу до них, внаслідок чого оцінювачем прийнято рішення не включати їх до складу об`єкта оцінки.

60. Лише після подання у травні 2021 року АТ "Ощадбанк" клопотання про закриття провадження у справі на підставі частини сьомої статті 123 КУзПБ через зазначення ОСОБА_1 недостовірної інформації про належний житловий будинок, боржник:

- 02.06.2021 відкликав план реструктуризації боргів у зв`язку з необхідністю внесення змін;

- 02.06.2021 отримав новий технічний паспорт на будинок та об`єкт самочинного будівництва згідно з яким загальна площа приміщень складає - 255,52 кв. м, житлова площа - 129,81 кв. м та допоміжна (підсобна) - 125,71 кв. м;

- отримав новий висновок ТОВ "Компанія "Парус" про оцінку майна від 14.06.2021, згідно з яким вартість житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами житловою площею 30,7 кв. м, загальною площею 57,9 кв. м, площа об`єкту враховуючи самовільно добудовану частину складає 255,52 кв. м становить 1 104 123,00 грн;

- у липні 2021 року подав до суду першої інстанції план реструктуризації боргів з урахуванням уточнених площі та вартості предмета іпотеки;

- 06.09.2021 надіслав на адресу господарського суду, кредитора та керуючого реструктуризацією технічний паспорт та уточнені декларації про майновий стан і доходи за 2017-2019 роки у яких відомості про об`єкт самочинного будівництва зазначені боржником у розділі 4 літ. А. "відомості щодо об`єктів незавершеного будівництва, що належать боржнику".

61. Отже, як правильно вказав апеляційний суд боржник, ініціюючи справу про власну неплатоспроможність, свідомо надав у заяві про відкриття провадження у справі та у деклараціях про майновий стан за 2017, 2018 та 2019 роки недостовірну інформацію щодо предмета іпотеки, адже замість реальної площі житлового будинку, яка згідно з останньою оцінкою складає 255,52 кв. м, ОСОБА_1 було вказано значно меншу площу (57,9 кв. м), зазначену у договорі, що вплинуло на оцінку предмета іпотеки (383 898,00 грн та 1 104 123,00 грн відповідно) і розрахунок вимог кредитора, які підлягають задоволенню та списанню (прощенню), а тому могло призвести до суттєвого і безпідставного зменшення відповідальності боржника перед кредитором.

62. До того ж, у деклараціях про майновий стан за 2017, 2018 та 2019 роки боржник зазначив неповну інформацію стосовно майна, доходів та витрат членів його сім`ї (батько, мати, брат та син), обмежившись посиланням на те, що члени сім`ї не надали такої інформації, зокрема стосовно їх доходів, інших грошових виплат, нерухомого майна.

63. З приводу правової оцінки цих обставин Верховний Суд зауважує, що КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля спонукання боржника до належного виконання обов`язків та уникнення недобросовісного використання судових процедур неплатоспроможності, серед яких, зокрема, закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ).

64. Конструкція частини сьомої статті 123 КУзПБ побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.

65. До того ж, розширене коло ініціаторів застосування частини сьомої статті 123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника.

66. Враховуючи призначення цієї норми та можливість застосування її судом з власної ініціативи, господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною сьомою статті 123 КУзПБ, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні (див. постанову Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20).

67. Ураховуючи наведене, Верховний Суд вважає обґрунтованим та правомірним висновок суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ, що передбачає такий процесуальний наслідок у разі зазначення боржником у декларації про майновий стан неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї.

68. Твердження касанта про те, що за результатами перевірки декларації керуючий реструктуризацією такої неповноти/недостовірності інформації не виявив жодним чином не спростовують достовірно встановлених апеляційним судом обставин зворотного, а невстановлення таких обставин арбітражним керуючим безумовно не може свідчити про повноту та достовірність декларацій боржника та не звільняє суд від обов`язку здійснити з власної ініціативи перевірку таких обставин та надати їм юридичну оцінку.

69. Суд касаційної інстанції відхиляє доводи скаржника про подання боржником уточнених декларацій, адже зазначене відбулося не в межах передбаченої КУзПБ процедури (упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації), а майже через рік після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та після заявлення кредитором клопотання про закриття провадження у справі, що свідчить про неналежне виконання боржником його обов`язків, отже про недобросовісність боржника.

70. При цьому, посилаючись у декларації про майновий стан на те, що член його сім`ї не надав інформації про доходи, витрати, майно чи зобов`язання згідно з пунктом 9 Приміток до форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5, боржник мав усвідомлювати, що ризики зазначення неповної інформації у декларації покладаються саме на боржника, позаяк спеціальним законом, яким є КУзПБ, такої підстави ненадання інформації про майновий стан члена сім`ї не передбачено, натомість у частині п`ятій статті 116 КУзПБ імперативно визначено, що декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

71. Зазначене кореспондує правовому висновку Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеному у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20, за яким, добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

72. Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки (такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20).

73. Інші доводи касаційної скарги наведених вище висновків не спростовують та ґрунтуються на власному тлумаченні скаржником обставин справи, що були встановлені судами попередніх інстанцій та в силу приписів статті 300 ГПК України не можуть бути переоцінені під час касаційного перегляду справи.

Щодо застосування у цій справі абзаців дев`ятнадцятого, двадцять першого пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ

74. Враховуючи, що Верховний Суд погодився з висновком апеляційного суду про закриття провадження у справі № 916/2372/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 відсутні підстави для застосування у цій справі абзаців дев`ятнадцятого, двадцять першого пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, що регламентують реструктуризацію і погашення боргів боржника, тому відповідні доводи касаційної скарги не підлягають розгляду та оцінці у цьому касаційному провадженні.

75. З врахуванням наведеного суд звертається до висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 756/1529/15-ц (провадження № 14-242цс18) за яким апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції.

76. Верховний Суд звертає увагу на те, що суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16).

77. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), згодом підтриманий Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.09.2020 у справі № 908/1795/19).

78. З огляду на викладене та враховуючи приписи статті 300 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, який ухвалив законне рішення відповідно до норм чинного законодавства та наведених вище правових висновків Верховного Суду.

79. Тому касаційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою, а правові підстави для скасування постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 у справі № 916/2372/20 відсутні.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

80. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

81. Згідно з статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

82. Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені господарськими судами, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд вважає, що підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду відсутні.

Щодо судових витрат

83. Зважаючи на висновок Верховного Суду про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення без змін витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника відповідно до положень статті 129 ГПК України.

Висновки щодо застосування норм права

84. У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, тому до боржника - фізичної особи за приписами Книги четвертої КУзПБ установлено спеціальні вимоги до його добросовісності, інше б суперечило засадам цивільного законодавства, зокрема таким, як добросовісність у здійсненні відповідного права та недопустимість зловживання правом (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 13 ЦК України).

85. КУзПБ установлює до боржника - фізичної особи спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

86. Реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи, тому надання повної і достовірної інформації у декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.

87. Враховуючи призначення частини сьомої статті 123 КУзПБ господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за цією нормою.

88. Відсутність встановлення арбітражним керуючим факту неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї безумовно не може свідчити про повноту та достовірність декларацій боржника та не звільняє суд від обов`язку здійснити з власної ініціативи перевірку таких обставин та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

На підставі наведеного та керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 у справі № 916/2372/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В.І. Картере

В. Г. Пєсков