ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року Справа №902/873/19(902/1191/21)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Юрчук М.І.,

суддя Савченко Г.І.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - Ременяк С.Я. (витяг ЄДР від 15.09.2021 код 3);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС України у Вінницькій області на рішення Господарського суду Вінницької області від 20 травня 2022 року, суддя Лабунська Т.І., повний текст складено 30 травня 2022 р., у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайтек ЛТД"

до Головного управління ДПС України у Вінницькій області

про стягнення 1 386 157,55 грн. коштів за прострочення грошового зобов`язання

в розмірі в межах справи

за заявою Головного управління ДПС у Вінницькій області

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайтек ЛТД"

Судом роз`яснено представнику відповідача права та обов`язки, передбачені ст. ст. 42, 46 ГПК України. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надходило, заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2021 року, ТОВ "Скайтек ЛТД" подало до господарського суду позов до ГУ ДПС України у Вінницькій області про стягнення коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 1 386 157,55 грн., з яких 400 623,57 грн. - 3% річних і 985 533,98 грн. - інфляційних втрат, розрахованих за період з 29 грудня 2018 року по 28 грудня 2021 року.

20 травня 2022 року, рішенням Господарського суду Вінницької області було відмовлено у задоволенні заяви ГУ ДПС у Вінницькій області про закриття провадження у справі та частково задоволено позов ТОВ "Скайтек ЛТД" і стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 1 256 471,66 грн., з яких 389 647,58 грн. - 3% річних і 866 824,08 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період заборгованості з 29 грудня 2018 року по 28 листопада 2021 року, а також стягнуто з на користь позивача 18 847,07 грн. - судового збору.

Також, рішенням відмовлено у позові в частинах стягнення 10 975,99 грн. - 3% річних та 118 709,90 грн. - інфляційних втрат.

ГУ ДПС України у Вінницькій області у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки задовольняючи позов частково суд погодився із доводами ТОВ "Скайтек ЛТД" та встановив, що за своїм змістом та суттю правовідносини у цій справі щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат носять характер приватноправових.

Вказує, що Велика Палата Верховного Суду, у своїй постанові від 07 квітня 2020 року з цього приводу зазначила, що інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою, а основною - вимога про сплату заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ. Порядок визначення та строки якого визначені ст. 200 ПК України.

Вважає, що господарським судом першої інстанції не було взято до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду ні щодо характеру, ні щодо суті та предмету спору, що як наслідок призвело до хибних висновків про приватноправовий характер правовідносин у цій справі.

Так, згідно п.200.23 ст. 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважається заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Тому вважає, що до даних взаємовідносин не можуть застосовуватись інші вимоги щодо застосування строку позовної давності.

Також, зазначає, що ТОВ "Скайтек ЛТД" звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Державного бюджету України на користь товариства за прострочення виконання грошового зобов`язання пропустивши встановлений законом термін на звернення, який почався у 2011 році і закінчується у 2017 року. В той же час, товариство звернулося з позовом 29 листопада 2021 року, тобто після спливу строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Інші учасники у справі не скористалися своїм правом відзиву на апеляційну скаргу, проте їх відсутність, відповідно ст. 165 ГПК України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

19 липня і 19 вересня 2022 року, ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду за скаргою ГУ ДПС України у Вінницькій області було відкрито апеляційне провадження та призначено її розгляд на 19 вересня 2022 року в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги.

Представники інших сторін у судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників інших сторін, оскільки вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, ухвалою апеляційного суду від 19 липня 2022 року явка представників сторін обов`язковою не визнавалась.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

03 грудня 2019 року, ухвалою Господарського суду Вінницької області було відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Скайтек ЛТД", визнано вимоги кредитора - ГУ ДПС у Вінницькій області в сумі 1 456 647,60 грн - основного боргу, введено процедуру розпорядження майном боржника.

12 квітня 2021 року, рішенням Господарського суду Вінницької області у справі №902/873/19(902/1078/20), залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19 серпня 2021 року і постановою Верховного суду від 27 жовтня 2021 року, було задоволено позов ТОВ "Скайтек ЛТД" до ГУ ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів з бюджету в розмірі 4 451 373,00 грн. та стягнуто вказану суму через протиправну бездіяльність ГУ ДПС у Вінницькій області щодо невиконання визначеної законом процедури по відшкодування суми податку на додану вартість в розмірі 4 451 373,00 грн., оскільки управління протягом тривалого часу не вчиняло жодних дій щодо подання до відповідного органу Державного казначейства України висновку про бюджетне відшкодування, а тому вказані кошти у розмірі 4 451 373,00 грн. визнано заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

29 листопада 2021 року, ТОВ "Скайтек ЛТД" звернулось до господарського суду з позовом до ГУ ДПС України у Вінницькій області про стягнення коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 1 386 157,55 грн., з яких 400 623,57 грн. - 3% річних і 985 533,98 грн. - інфляційних втрат, розраховані за період з 29 грудня 2018 року по 28 грудня 2021 року, з тих підстав, що вказаним рішенням визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Вінницькій області по відшкодуванню 4 451 373,00 грн. податку на додану вартість та наявність грошового зобов`язання перед товариством в розмірі в зазначеній сумі. (а.с.1-5)

10 січня 2022 року, ГУ ДПС у Вінницькій області подало до суду заяву про закриття провадження у справі на підставі ст. 231 ГПК України, посилаючись на судову практику Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 07 квітня 2022 року по справі №910/4590/19, згідно з якою вимоги про стягнення з бюджету інфляційних та 3% річних, нарахованих на прострочену суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ не підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, з тих підстав, що між сторонами має місце публічно-правовий спір, пов`язаний з порушенням терміну відшкодування ПДВ, до якого цивільне законодавство не застосовується, а відповідальність передбачена виключно ПК України. (а.с.26-27)

30 березня 2022 року, ГУ ДПС України у Вінницькій області подало заяву про застосування спливу строку позовної давності, обґрунтовуючи її тим, що перебіг позовної давності в даній справі почався у 2008 році (за результатами перевірки відповідачем був складений акт №189/2310/20094747 від 26 січня 2008 року, в якому зазначено, що перевіркою не підтверджено відображене ТОВ "Скайтек ЛТД" по декларації з ПДВ за період з 01 березня 2006 року по 01 липня 2007 року бюджетне відшкодування у сумі 246 389,00 грн. Таким чином, відповідачем було підтверджено бюджетне відшкодування в сумі 824 866,00 грн.) по 2014 року році (на підставі акту перевірки Вінницька ОДПІТУ ДФС України винесла податкове повідомлення-рішення № від 28 липня 2014 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 143 702,00 грн. Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду, постановою якого, у справі №802/2960/14-а, залишеною в силі ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року, зазначене податкове повідомлення-рішення про зменшення бюджетного відшкодування було повністю скасовано) та закінчується з 2011 року по 2017 року. (а.с.51-52)

Проте, позивач звернувся з позовом 29 листопада 2021 року, тобто після спливу трирічного строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

15 квітня 2022 року, ГУ ДПС України у Вінницькій області подало доповнення до заяви про застосування строків позовної давності, в яких, зокрема, вважає, що позивач у даній справі має право протягом 1095 днів на звернення до суду межах строку, встановленого п.102.5 ст. 102 Податкового кодексу України для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань. При цьому, початок перебігу вказаного строку розпочався з дати виникнення бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ. (а.с.60-62)

20 травня 2022 року, рішенням Господарського суду Вінницької області було відмовлено у задоволенні заяви ГУ ДПС у Вінницькій області про закриття провадження у справі та частково задоволено позов ТОВ "Скайтек ЛТД" і стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 1 256 471,66 грн., де 389 647,58 грн. - 3% річних і 866 824,08 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період заборгованості з 29 грудня 2018 року по 28 листопада 2021 року, а також стягнуто на користь позивача 18 847,07 грн. - судового збору. (а.с.73-77)

Крім того, рішенням відмовлено у позові в частині стягнення 10 975,99 грн. - 3% річних та 118 709,90 грн. - інфляційних втрат, оскільки позивачем перевищено строк нарахування (в позові заявлено до 28 грудня, замість 28 листопада 2021 року).

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

ТОВ "Скайтек ЛТД" звернулося з позовом про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційні втрати за прострочення терміну відшкодування з держбюджету податку на додану вартість, оскільки такі дії контролюючого органу є підставою для нарахування на суму невідшкодокавоного податку 3% річних та інфляційних втрат за період з 29 грудня 2018 року по 28 грудня 2021 року, тобто за 3 роки, що передували зверненню з відповідним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено з матеріалів справи, 12 квітня 2021 року, рішенням Господарського суду Вінницької області у справі №902/873/19(902/1078/20), залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19 серпня 2021 року і постановою Верховного суду від 27 жовтня 2021 року, було задоволено позов ТОВ "Скайтек ЛТД" до ГУ ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо відшкодування податку на додану вартість та стягнуто з бюджету кошти на користь позивача в розмірі 4 451 373,00 грн.

Згідно з висновків, викладених у рішенні, 4 451 373,00 грн. - сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість, стягнута на користь ТОВ "Скайтек ЛТД" через протиправну бездіяльність ГУ ДПС у Вінницькій області щодо невиконання визначеної законом процедури по відшкодування суми податку на додану вартість в сумі 4 451 373,00 грн. (контролюючий орган протягом тривалого часу не вчинив жодних дій щодо подання до відповідного органу Державного казначейства України висновку про бюджетне відшкодування)

Так, на підставі п.200.3 ст. 200 ПК України, кошти у розмірі 4 451 373,00 грн. визнано заборгованістю бюджету перед ТОВ "Скайтек ЛТД" з відшкодування податку на додану вартість.

Згідно ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В той же час, позивач - ТОВ "Скайтек ЛТД" перебуває у особливому правовому статусі, оскільки 03 грудня 2019 року, ухвалою Господарського суду Вінницької області було відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Скайтек ЛТД", визнано вимоги кредитора - ГУ ДПС у Вінницькій області в сумі 1 456 647,60 грн. - основного боргу, введено процедуру розпорядження майном боржника.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - Кодекс) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник.

Пунктом 8 ч.1 ст. 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у т.ч. справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції вірно встановлено підсудність, позовна заява ТОВ "Скайтек ЛТД" до ГУ ДПС у Вінницькій області про стягнення коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 1 386 157,55 грн. підсудна Господарському суду Вінницької області та підлягає розгляду в межах справи №902/873/19 про банкрутство ТОВ "Скайтек ЛТД", а тому господарський суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні заяви ГУ ДПС у Вінницькій області про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, можливість стягнення з боржника інфляційного відшкодування та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочки передбачається виключно у разі неналежного виконання боржником саме "грошового зобов`язання".

Відповідно до ст. 1 Кодексу, грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Проте, правовідносини які виникають з оподаткування (визначення сум, які підлягають сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення цих розрахунків встановлені Податковим кодексом України, зокрема, ст. 200 Податкового кодексу України.

Так, за п.200.23 ст. 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважається заборгованістю з бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що 4 451 373,00 грн. - розмір відшкодування податку на додану вартість, які стягнуті на користь позивача за рішенням Господарського суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року, у справі №902/873/19(902/1078/20), не відносяться до грошового зобов`язання, в розумінні ЦК України, алгоритм відшкодування якого регулюється Податковим кодексом України, приписи якого дають позивачу змогу захистити його право на компенсацію у встановленому цим кодексом порядку та не може бути задоволеним за нормами ч.2 ст. 625 ЦК України, а тому заявлені позовні вимоги про стягнення 400 623,57 грн. - 3% річних і 985 533,98 грн. - інфляційних втрат, нараховані позивачем за період з 29 грудня 2018 року по 28 грудня 2021 року не підлягають задоволенню, а рішення господарського суду першої інстанції слід скасувати.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Щодо заявленої відповідачем заяви про застосування строків позовної давності, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За приписами ст. 267 ЦК України, застосування строків позовної давності відбувається у разі коли позовні вимоги визнано судом обґрунтованими і стороною у справі заявлено про сплив позовної давності.

Оскільки, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за прострочення терміну відшкодування з держбюджету податку на додану вартість за період з 29 грудня 2018 року по 28 грудня 2021 року, повернення якого не є грошовим зобов`язанням, регулюється Податковим кодексом України та не підпадає під дію ст. 625 ЦК України, то дані позовні вимоги не є обґрунтованими і не можуть бути задоволеними, то і заява про застосування строків позовної давності не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підставі наведеного, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази, надані сторонами, перевіривши об`єктивність прийняття рішення судом першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову позові.

Частиною 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що при відмові в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача, тому судові витрати за подачу апеляційної скарги у сумі 31 193,04 грн. (платіжне доручення №9211 від 03 червня 2022 року), у зв`язку з задоволенням апеляційної скарги, підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 269-276, 277, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС України у Вінницькій області - задоволити.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 20 травня 2022 року у справі №902/873/19(902/1191/21) - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайтек ЛТД" (21000, м. Вінниця, вул. Довженка, 39, ) на користь Головного управління ДПС у Вінницькій області (21028, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ) 31 193,04 (тридцять одна тис. сто дев`яносто три грн. 04 коп.) грн. - судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити Господарському суду Вінницької області

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/873/19(902/1191/21) повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "26" вересня 2022 року.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Савченко Г.І.