ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2022 Справа № 917/1753/21

м. Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Курадо, ідентифікаційний номер 42565195 ( вул. Смілянська, 129, м. Черкаси, 18008)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Білогір`я молокопродукт, ідентифікаційний номер 41313341 (вул. Будька, 47, м. Гадяч, Полтавська область, 37300)

про стягнення 1 031 797, 80 грн,

Суддя Пушко І.І.

Представники сторін в судовому засіданні:

від позивача: Петрук С.О., ордер серія ВІ № 1093548 від 21.06.2022.

від відповідача: відсутні.

Повне рішення складено та підписано 18.10.2022.

Суть справи: 11.11.2021 до Господарського суду Полтавської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Курадо» надійшла позовна заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» 1 155 154,95 грн., з яких 1 031 797,80 грн. основного боргу, 89 224,64 грн. пені, 16 673,55 грн. 3% річних, 17 458,96 грн. інфляційних втрат за договором поставки від 26.01.2021 № 113-21, та заява про забезпечення цього позову шляхом накладення арешту:

- на грошові кошти, що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Білогір`я молокопродукт, , що знаходяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 в ПАТ «КБ Акордбанк» Банк МФО 380364 в межах суми позову 1 155 154,95 грн.;

- на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, комплекс загальною площею 4430,2 кв.м. за адресою: Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогір`я, вул. Миру, буд. 3-А, реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна 03, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Білогір`я молокопродукт, .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач не виконав прийняті на себе зобов`язання щодо поставки товару на умовах договору від 26.01.2021 № 113-21.

Ухвалою від 12.11.2021 (том 1, а.с. 153-155) суд відмовив позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову та ухвалою від 12.11.2021 (том 1, а.с. 156-157) залишив позовну заяву без руху з підстав недотримання позивачем вимог, встановлених ГПК щодо подання позовних заяв, викладених в п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Позивач у визначений судом строк усунув недоліки позовної заяви та ухвалою від 25.11.2021 (том 1, а.с. 177-178) суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 23.12.2021 о 10-30 год. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали, та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Зазначена ухвала направлялась сторонам, в т.ч. відповідачу на його юридичну адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 1, а.с. 152) та отримана представниками сторін, про що свідчать відмітки на поштових повідомленнях про вручення поштового відправлення (том 1, а.с. 188-189).

22.12.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (том 1, а.с. 225-226). Ухвалою від 23.12.2022 суд відклав підготовче засідання на 10-30 год. 25.01.2022 (том 1, а.с. 231-232).

У відзиві на позовну заяву від 13.12.2021 (вх № 14378 від 24.12.2021; том 1, а.с. 235-241) відповідач підтвердив перебування сторін в договірних відносинах на підставі договору поставки № 113-21 від 26.01.2021 та надходження попередньої оплати від ТОВ «Курадо» в сумі 1 031 797,80 грн. Водночас проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що позивач не надав докази фактичного подання транспортних засобів під завантаження та відсутність у покупця довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей. До того ж відповідач заперечує про належне повідомлення позивачем про намір придбати товар відповідно до умов п.п. 2.3, 2.4 договору. Як зазначає відповідач, позивач повинен був направити заявку на поставку товару факсом, проте, всупереч п. 2.4 договору, позивач направив заявку на електронну пошту постачальника, не вказану ним у договорі. Відповідач заперечує проти стягнення пені, річних та інфляційних, оскільки оплачений позивачем товар непоставлений на адресу позивача внаслідок неотримання ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» заявок від позивача.

У відповіді на відзив від 21.12.2021 (вх № 144348 від 284.12.2021; том 2, а.с. 1-6) позивач не погодився із доводами відповідача та підтримав позов в повному обсязі.

В запереченнях від 31.12.2021 (вх № 164 від 10.01.2022; том 2, а.с. 36-42) відповідач повторно звернув увагу на доводи, наведені ним у відзиві на позовну заяву.

24.01.2022 до канцелярії господарського суду Полтавської області надійшло клопотання позивача від 18.01.2022 про прийняття судом додаткових доказів, долучених до відповіді на відзив від ТОВ «Курадо», та поновлення процесуального строку для їх подання (вх. № 765; том 2, а.с. 47-50).

В підготовче засідання 25.01.2022 представник відповідача не з`явився.

Ухвалою від 25.01.2022 суд відклав підготовче засідання на 10:45 год. 22.02.2022 (том 2, а.с. 63-64) та ухвалою від 25.01.2022 (том 2, а.с. 65-66) суд прийняв від Товариства з обмеженою відповідальністю Курадо додаткові докази, долучені до відповіді на відзив, та поновив строк для їх подання.

22.02.2022 до Господарського суду Полтавської області від позивача надійщло клопотання від 17.02.2022 про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів разом з клопотанням про поновлення процесуального строку для їх подання (вх № 1972; том 2, а.с. 68-72). Обґрунтовуючи подане клопотання позивач посилається, що в зв`язку з тим, що відповідач у відзиві на позовну заяву та в запереченні на відповідь на відзив не визнає факту отримання заявок на поставку товару та не повертає грошові кошти позивача, 27.01.2022 на адресу відповідача позивачем було направлено повідомлення у відповідності з зазначенням дати постачання товару, заявку на отримання товару, довіреності, заявки на транспорт та лист-характеристику автомобілів, що прибудуть на завантаження.

В підготовче засідання 22.02.2022 представник відповідача не з`явився, ухвалою від 22.02.2022 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 10-45 год. 10.03.2022 (том 2, а.с. 100-101). Зазначена ухвала направлялась відповідачу та отримана представником останнього 14.03.2022 (поштове повідомлення про вручення поштового відправлення; том 2, а.с. 102).

В підготовче засідання 10.03.2022 представники сторін не з`явились, суд відклав підготовче засідання в цій справі із повідомленням сторін про дату та час проведення підготовчого засідання додатково (ухвала від 10.03.2022; том 2, а.с. 105).

18.07.2022 від позивача надійшла заява про зміну підстав позову та зменшення позовних вимог від 15.07.2022 (вх № 4726; том 2, а.с. 110-115). В заяві позивач зауважив, що умови договору поставки № 113-21 від 26.01.2021 були виконані з боку позивача і порушені відповідачем. Датою порушення зобов`язань є дата, коли не відбулась поставка згідно заявки, а саме 14.02.2022. З огляду на зазначене позивач змінив підстави раніше заявленого позову та зменшив раніше заявлені позовні вимоги, оскільки порушення зобов`язань відбулось в іншу дату, ніж про це вказано в позові, а підставою для вимоги про повернення коштів попередньої оплати є невиконання відповідачем умов договору не завантаження транспорту поданого для завантаження позивачем за адресою, вказаною у направленій відповідачу заявці. Сума заявлених позовних вимог за новим розрахунком складає 1 031 797, 80 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки такі дії позивача не суперечать законодавству, не порушують права і охоронювані законом інтереси будь-яких осіб, суд ухвалою від 20.07.2022 (том 2, а.с. 130-131) прийняв заяву позивача про зміну підстав позову та зменшення розміру позовних вимог до розгляду, поновив строк для долучення до матеріалів справи доказів, доданих до клопотання позивача від 17.02.2022 (вх № 1972 від 22.02.2022), та призначив дату підготовчого засідання на 10-30 год. 18.08.2022 (том 2, а.с. 131-132).

В судове засідання 18.08.2022 представники сторін не з`явились, від позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без його участі.

Ухвалою від 18.08.2022 суд відклав підготовче засідання на 10:30 год. 15.09.2022 (том 2, а.с. 138-139).

У зв`язку із відсутністю коштів на придбання поштових марок Господарський суд Полтавської області з 15.06.2022 тимчасово припинив відправку поштової кореспонденції суду в паперовому вигляді. Ухвали суду від 20.07.2022 та від 18.08.2022 направлялись сторонами на електронні адреси, зазначені в позовній заяві (том 2, а.с. 133, 140).

Шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України, вебсторінці господарського суду Полтавської області в розділі "Новини" https://pl.arbitr.gov.ua/ (том 2, а.с. 141) суд повідомив сторони про відкладення підготовчого засідання в справі на 15.09.2022 о 10-30 год.

В судове засідання 15.09.2022 представники сторін не з`явились, від позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без його участі. Ухвалою від 15.09.2022 суд відклав підготовче засідання на 10:00 год. 29.09.2022 (том 2, а.с. 145-146). Зазначену ухвалу разом із заявою позивача про зміну підстав позову та зменшення позовних вимог відповідач отримав 20.09.2022, про що свідчать докази отримання поштової кореспонденції, долучені до заяви позивача від 26.09.2022 (том 2, а.с. 147-151).

Ухвалою від 29.09.2022 (том 2, 156-157) суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 18.10.2022 об 11-00 год. Позивачу та його представнику зазначена ухвала направлялась на їх електронні адреси (супровідний лист від 29.09.2022; том 2, а.с. 158); відповідачу засобами поштового зв`язку на його юридичну адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 1, а.с. 152) та повернулась до суду із відміткою поштового працівника адресат відсутній за вказаною адресою 12.10.2022 (том 2, а.с. 159-162).

Суд зазначає, що згідно ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018 у справі № 910/17797/17.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки "відсутній за адресою", є підтвердженням відсутності особи-адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив наступне.

26.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Білогір`я молокопродукт", як Постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю Курадо, як Покупцем, укладений договір поставки № 113-21 (далі Договір, а.с. 19-22), за яким Постачальник зобов`язується у встановлений Договором строк поставити та передати Товар (молочні продукти та інші продукти харчування) у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його в порядку та на умовах цього Договору (п.п. 1.1, 1.2 Договору).

Умови поставки Товару встановлені в розділі 2 Договору, зокрема:

- за п. 2.1 Договору - Постачальник здійснює поставку Товару на умовах EXW (Інкотермс-2010): навантаження здійснюється силами Постачальника та за власний кошт на транспортні засоби, надані Покупцем, за адресою: Полтавська область, місто Гадяч, вулиця Будька, 47. При цьому транспортні витрати покладаються на Покупця і не впливають на узгоджену сторонами ціну;

- за п. 2.3 Договору - про намір придбати Товар Покупець направляє Постачальнику Заявку, яка повинна містити наступні відомості про Товар: номер і дата Заявки, номер і дата Договору, найменування, асортимент та кількість Товару, адреса поставки, ПІБ та контактний телефон особи, уповноваженої приймати поставлений Товар, інші умови, які сторони вважатимуть необхідними для включення в Заявку. Заявка зберігається до моменту передачі Товару та підписання сторонами видаткових накладних;

- за п. 2.4 Договору Постачальник зобов`язаний не пізніше ніж за 5 календарних днів до запланованої дати поставки направити Постачальнику заявки по факсу на номер або електронну адресу, що вкаже Постачальник;

- за п. 2.5 Договору на підставі Заявки Постачальником виписується видаткова накладна на конкретну партію Товару, в якій зазначається зокрема найменування Товару, його асортимент, кількість, вартість, ціна Товару;

- за п. 2.6 Договору Постачальник зобов`язаний відвантажити Покупцеві Товар за умови здійснення Покупцем його оплати згідно п. 4.5 Договору;

- за п. 2.7 Договору Постачальник має право здійснити поставку Товару достроково, про що він зобов`язаний повідомити Покупця не пізніше ніж за одну добу до дострокової поставки;

- за п. 2.8 Договору Постачальник має право здійснити поставку Товару частинами у випадку інформування Покупця про поставку частинами не пізніше ніж за одну добу до запланованої дати поставки.

Порядок приймання Товару визначений сторонами в розділі 3 Договору:

- п. 3.1 приймання Товару по кількості та якості здійснюється в місці відвантаження в момент отримання Товару від Постачальника на підставі супровідних документів;

- п. 3.2 Договору поставка вважається закінченою з моменту передачі Товару Покупцю або уповноваженій ним особі. Покупець зобов`язаний поставити на видатковій накладній відмітку про отримання у повному обсязі супровідних документів на конкретну партію Товару;

- п. 3.3 Договору приймання Товару оформлюється шляхом проставлення покупцем на примірнику видаткової накладної дати отримання Товару, підпису уповноваженої особи (розшифровка підпису представника Покупця обов`язкова) та відбитку печатки Покупця за наявності довіреності, оформленої відповідно до п. 3.4 цього Договору та обов`язковим зазначенням реквізитів довіреності у видатковій накладній, на підставі якої діє уповноважена особа. Підписанням цього Договору Покупець підтверджує, що проставлення відбитку печатки Покупця на видаткових накладних та інших документах по цьому Договору є належним підтвердженням отримання Покупцем Товару, а також чинності всіх документів, скріплених печаткою, в тому числі підтверджує наявність у особи, що здійснює фактичне приймання Товару, всіх необхідних повноважень, пов`язаних з прийманням-передачею Товару (по кількості, якості, наявності та належним чином оформленням товаросупровідних документів тощо), в т.ч. права підписання будь-яких актів, повідомлень та/або претензій тощо;

- п. 3.4 Договору повноваження осіб на приймання Товару від імені Покупця підтверджуються довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей або Повідомленням про зразки печаток та підписів уповноважених осіб та документами, що підтверджують особу уповноваженої особи Покупця.

Відповідно до п. 4.1 Договору, орієнтовна сума Договору не перевищує 5 000 000,00 (п`ять мільйонів) грн. Ціна Товару зазначається у видатковій накладній на кожну партію Товару, що є невід`ємною частиною цього Договору (п. 4.3 Договору).

За п. 4.5 Договору, Покупець проводить 100% оплату за Товар на розрахунковий рахунок Постачальника за відповідною видатковою накладною у день фактичного завантаження Товару.

В п. 4.6 Договору вказано, що у платіжному дорученні на оплату відвантаженого Товару Покупець у графі «Призначення платежу» зобов`язаний зазначити наступну інформацію: номер та дата даного Договору, номер та дата видаткової накладної, за якою здійснюється оплата Товару. У випадку відсутності в платіжному документів цих реквізитів, Постачальник самостійно визначає напрями зарахування отриманих сум в рахунок погашення існуючих зобов`язань Покупця.

В п. 13.1 Договору встановлено, що Договір діє з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2021.

Відповідач виставив (надав) позивачу рахунки на оплату Товару сироватки молочної сухої демінералізованої № 17 від 27.05.2021 на суму 671 088,00 грн, № 18 від 28.05.2021 на суму 671 088,00 грн (том 1, а.с. 23-24), які сплачені позивачем платіжними дорученнями № 1101 від 28.05.2021 року на суму 671 088,00 грн, № 1103 від 31.05.2021 року на суму 671 088,00 грн (том 2, а.с. 25-26).

Як зазначає позивач в заяві про зміну підстав позову та зменшення позовних вимог від 15.07.2022 (том 2, а.с. 110-115), ТОВ «Курадо» 27.01.2022 року направило відповідачу документи засобами поштового зв`язку (рекомендований лист з описом, том 2, а.с. 73-74), а саме:

- повідомлення про поставку товару 14.02.2022 з 09 год. 30 хв. по 11 год. 00 хв. у м. Гадяч, Полтавської області, вул. Будька, 47;

- заявка на отримання товару (сироватка молочна суха демінералізована, 22 000 кг.), згідно оплаченого рахунку № 18 від 28.05.2021, дата завантаження 14 лютого 2022 року з 09 год. 30 хв. по 11 год. 00 хв.;

- заявка на отримання товару (сироватка молочна суха демінералізована, 11 825 кг.), згідно оплаченого рахунку № 17 від 27.05.2021 року дата завантаження 14 лютого 2022 року з 09 год.30 хв. по 11 год. 00 хв.;

- копію довіреності № 9 від 27.01.2022;

- копію довіреності № 10 від 27.01.2022;

- копія заявки на транспорт від 27.01.2022 №5;

- копія заявки на транспорт від 27.01.2022 №6;

- лист-характеристика автомобілів, які прибудуть на завантаження;

Повідомлення про вручення зазначеного вище поштового відправлення відповідачу повернулось із відміткою поштового працівника «вручено 02.02.2022» (том 2, а.с. 85). Таким чином, відповідач з 02 лютого 2022 року повідомлений про поставку Товару 14 лютого 2022 року з 09.30 год. по 11.00 год.

14 лютого 2022 року, у відповідності до надісланих заявок, позивач через належного перевізника надав вантажні автомобілі на завантаження. Цього ж дня, за даними позивача, директор ТОВ «Курадо» ОСОБА_1 прибув за адресою, що вказана в договорі, а саме: Полтавська область, місто Гадяч, вул. Будька, б. 47. На територію, яка зазначена в ЄДР юридичною адресою відповідача йому потрапити не дозволили охоронці. Охорона повідомила, що завод не працює більше 2-х років та фізично вони повідомити когось щоб вийшов та завантажив ТОВ «Курадо» товаром не мають можливості, адже працівників немає, а вони є охороною «Альфа Банку».

Директор ТОВ «Курадо» Гливенко Р.С. викликав працівників поліції, які зафіксували факт перебування транспортних засобів за адресою, вказаною у заявках на завантаження товару та відібрали необхідні пояснення у свідків.

У Миргородському районному відділі поліції ГУНП в Полтавській області (м. Гадяч) директор ТОВ «Курадо» ОСОБА_1 отримав талон-повідомлення з єдиного обліку № 590 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію (том 2, а.с. 85).

При цьому, по вул. Будька, 47 у м. Гадячі, директор ТОВ «Курадо» ОСОБА_1 зупинив автомобіль, що проїжджав повз. Водію вказаного автомобіля ( ОСОБА_2 ) пояснив ситуацію, яка склалась та попросив бути свідком, що дасть свої письмові пояснення про те, що автомобілі не були завантаженні та є пустими. Свідок оглянув автомобілі та погодився зафіксувати свої пояснення у будь-якого нотаріуса у м. Полтава.

Показами свідків - ОСОБА_2 та водіїв автомобілів, які прибули під навантаження, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується факт не навантаження автомобілів, які прибули за адресою АДРЕСА_1 , територія за вказаною адресою була закрита, представники відповідача не виходили.

14 лютого 2022 року Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Настекою Н.О. було посвідчено справжність підпису свідка ОСОБА_2 , яка зареєстрована в реєстрі № 140.

15 лютого 2022 року Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Михайловською А.А. засвідчено справжність підпису свідка ОСОБА_3 , яка зареєстрована в реєстрі №330.

16 лютого 2022 року Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Михайловською А.А. засвідчено справжність підпису свідка ОСОБА_4 , яка зареєстрована в реєстрі №348.

Оригінали зазначених заяв долучені до матеріалів справи (том 2, а.с. 91-93).

Як зауважує позивач, умови Договору були повністю виконані з його боку і порушені відповідачем. Датою порушення зобов`язань є дата, коли не відбулась поставка згідно заявки, а саме 14 лютого 2022 року.

В передбачений п. 2.4 договору термін, відповідач Товар позивачу не поставив, попередньо сплачені грошові кошти не повернув, акт звірки за період з 26 січня 2021 року по 03 листопада 2021 року відповідачем підписаний (том 1, а.с. 41), факт надходження попередньої оплати від ТОВ «Курадо» відповідач визнав у відзиві на позов, доказів поставки Товару сторони не надали.

Станом на дату звернення до суду у відповідача була наявна заборгованість перед позивачем за оплачений, але не поставлений Товар у сумі 1 031 797,80 грн.

Наведене вище стало підставою для звернення позивача із позовом до суду про стягнення 1 031 797,80 грн заборгованості за оплачений, але не поставлений товар відповідачем Товар.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 205 ЦК України визначає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Обов`язок відповідача сплатити кошти за отриманий товар визначений також ст.ст. 655, 706 ЦК України.

Згідно п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем зобов`язань з оплати вартості отриманого товару.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК).

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 2.1 Договору, Постачальник здійснює поставку Товару на умовах EXW (Інкотермс-2010): навантаження здійснюється силами Постачальника та за власний кошт на транспортні засоби, надані Покупцем, за адресою: Полтавська область, місто Гадяч, вулиця Будька, 47. При цьому транспортні витрати покладаються на Покупця і не впливають на узгоджену сторонами ціну.

Про намір придбати Товар Покупець направляє Постачальнику Заявку, яка повинна містити наступні відомості про Товар: номер і дата Заявки, номер і дата Договору, найменування, асортимент та кількість Товару, адреса поставки, ПІБ та контактний телефон особи, уповноваженої приймати поставлений Товар, інші умови, які сторони вважатимуть необхідними для включення в Заявку. Заявка зберігається до моменту передачі Товару та підписання сторонами видаткових накладних. Постачальник зобов`язаний не пізніше ніж за 5 календарних днів до запланованої дати поставки направити Постачальнику заявки по факсу на номер або електронну адресу, що вкаже Постачальник (п.п. 2.3, 2.4 Договору).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до умов Договору направив відповідачу вимогу у формі Заявки щодо поставки Товару 14 лютого 2022 року з 09.30 год. по 11.00 год. Зокрема, 27.01.2022 рекомендованим листом направив відповідачу наступні документи:

- повідомлення про поставку товару 14.02.2022 з 09 год. 30 хв. по 11 год. 00 хв. у м. Гадяч, Полтавської області, вул. Будька, 47;

- заявка на отримання товару (сироватка молочна суха демінералізована, 22 000 кг.), згідно оплаченого рахунку № 18 від 28.05.2021, дата завантаження 14 лютого 2022 року з 09 год. 30 хв. по 11 год. 00 хв.;

- заявка на отримання товару (сироватка молочна суха демінералізована, 11 825 кг.), згідно оплаченого рахунку № 17 від 27.05.2021 року дата завантаження 14 лютого 2022 року з 09 год.30 хв. по 11 год. 00 хв.;

- копію довіреності № 9 від 27.01.2022;

- копію довіреності № 10 від 27.01.2022;

- копія заявки на транспорт від 27.01.2022 №5;

- копія заявки на транспорт від 27.01.2022 №6;

- лист-характеристика автомобілів, які прибудуть на завантаження.

Зазначений пакет документів відповідач отримав 02.02.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.02.2022 позивач через належного перевізника забезпечив вантажні автомобілі на завантаження, проте відповідач не здійснив їх завантаження за адресою, вказаною у направленій відповідачу заявці.

Доказами надання позивачем транспорту для завантаження є талон-повідомлення з єдиного обліку № 590 від 14.02.2022 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області (м. Гадяч) за зверненням директора ТОВ «Курадо» ОСОБА_1 (том 2, а.с. 85), нотаріально засвідчені покази свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (том 2, а.с. 91-93).

Відповідно до ст. 88 ГПК України, у заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом.

Пунктом 4.7 договору поставки сторонами узгоджено, що платежі за даним договором здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, вказані у цьому Договорі.

На підставі виставлених рахунків № 17 від 27.05.2021 на суму 671 088,00 грн та № 18 від 28.05.2021 на суму 671 088,00 грн (том 1, а.с. 23-24) позивач здійснив попередню оплату за товар (сироватка молочна суха демінерелізована) відповідно згідно платіжних доручень № 1101 від 28.05.2021 року на суму 671 088,00 грн та № 1103 від 31.05.2021 року на суму 671 088,00 грн. (том 1, а.с. 25-26)

Зазначене підтверджується фільтрованою випискою за період з 26.01.2021 року по 08.11.2021 року наданою АК БК «ПриватБанк» (том 1, а.с. 27).

Актом звірки взаєморозрахунків за станом на 03.11.2021 (том 1, а.с. 41), за підписами обох сторін, підтверджена заборгованість відповідача перед ТОВ «Курадо» в сумі 1 031 797,80 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач підтвердив наявність попередньої оплати від ТОВ «Курадо» в сумі 1 031 797,80 грн. (том 1, а.с. 235-241).

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №916/1727/17, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу (відповідно до постанови).

Отже, матеріалами позовної заяви підтверджено та відповідачем не спростовано, що останнім не виконано обов`язку щодо повернення коштів попередньої оплати в зв`язку із невиконанням поставки за Договором поставки № 113-21 від 26 січня 2021 року на загальну суму 1 031 797,80 грн.

Відповідно до ч. 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства..

Частина 2 ст. 693 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Статтями 526 та 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Враховуючи наведене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1 031 797,80 грн. основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовуються, а тому підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив із наступного.

При зверненні із позовною заявою позивач відповідно до вимог п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України повідомив, що попередня (орієнтовна) сума судових витрат, які він поніс і очікує в подальшому понести у зв`язку із розглядом справи, складається зі сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу в сумі 16 632,00 грн., надану адвокатом Йосипакою О.І. на підставі договору про надання правової допомоги від 27.10.2021 № 27/10/2021 (том 1, а.с. 118-122).

В заяві про зміну підстав позову та зменшення позовних вимог позивач повідомив, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану на підстав указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та продовження правового режиму воєнного стану в Україні, адвокат Йосипака О.І. виїхала за межі країни та не має можливості супроводити подальший розгляд справи, позивач уклав угоду від 16.06.2022 № 01/06 (том 2, а.с. 118-123) про надання правової допомоги адвокатом Петрук С.О.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як свідчить судова практика Верховного Суду, вирішуючи питання про види витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню, суд керується, зокрема, положеннями частини другої статті 126 ГПК України і статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, як зазначено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з п. 3 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи надання позивачем розрахунку витрат на правничу допомогу із описом робіт, виконаних адвокатом, кількість годин, витрачених на певну роботу, вартість однієї години роботи адвоката, договори про надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, акти виконаних робіт, докази сплати витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 26 632,00 грн. (платіжне доручення № 715 від 08.11.2021 на суму 16 632,00 грн., том 1, а.с. 124; платіжне доручення № 241 від 01.07.2022 на суму 2 000,00 грн., том 2, а.с. 125; платіжне доручення № 257 від 14.07.2022 на суму 8 000,00 грн., том 2, а.с. 128). З огляду на зазначене, суд вважає обґрунтованим клопотання позивача про розподіл судових витрат на правничу допомогу адвоката на суму 26 632,00 грн.

Щодо витрат н сплату судового збору слід зазначити наступне.

Ухвалою від 20.07.2022 суд прийняв заяву позивача про зміну підстав позову та зменшення позовних вимог від 15.07.2022, відтак сума заявлених позовних вимог за новим розрахунком складає 1 031 797,80 грн.

При первісному зверненні до суду із позовною заявою позивач сплатив 17 327,35 грн судового збору (платіжне доручення № 712 від 08.11.2021; том 1, а.с. 15). Судовий збір в сумі 17 327,35 грн зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України (виписка від 09.11.2021, том 1, а.с. 151).

В редакції заяви про зменшення позовних вимог від 15.07.2022 (вх № 4726; том 2, а.с. 110-115), предметом розгляду даної справи є стягнення 1 031 797,80 грн основного боргу за договором поставки від 26.01.2021 № 113-21.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, розмір судового збору за розгляд позовної заяви про стягнення 1 031 797,80 грн становить 15 476,97 грн.

За п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового розміру в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У такому випадку, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

При цьому суд роз`яснює позивачу право звернення до суду із клопотанням про повернення надмірно сплаченого судового збору, судовий збір в сумі 1 850,38 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі (в редакції заяви про зміну підстав позову та зменшення позовних вимог від 15.07.2022) судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 126, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача та підлягають стягненню в сумі 15 476,97 грн. витрат по сплаті судового збору та 26 632,00 грн. витрат на на правничу допомогу адвоката.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Білогір`я молокопродукт (вул. Будька, 47, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Курадо (вул. Смілянська, 129, м. Черкаси, 18008, ) 1 031 797,80 грн. основного боргу; 26 632,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката, 15 476,97 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Згідно із ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя І.І. Пушко