ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"04" жовтня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/1032/15

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.

За участю секретаря судового засідання Мешко Р.В.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , с. Черна Виноградівського району від від 10.01.2022 б/н (вх. №02.3.1-02/189/22 від 17.01.2022) з кредиторськими вимогами до боржника з заявою про уточнення кредиторськими вимогами на суму 71 187,78 грн.

у справі №907/1032/15

За заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області, м.Ужгород

до публічного акціонерного товариства „Затисянський хімічний завод, смт. Королево, Виноградівський район, Закарпатська область, код 05792908

про банкрутство

Представники:

від ініціюючого кредитора - ОСОБА_2 , витяг Міністерства юстиції України

від заявника ОСОБА_1 - Фантич Володимир Володимирович, адвокат

прокурор - Роман Михайло Степанович, посвідчення № 059170 від 15 січня 2021 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Закарпатської області від 28.04.16 ПАТ „Затисянський хімічний завод визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру в межах строку, передбаченого ч.1 ст.37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та призначено ліквідатором ПАТ „Затисянський хімічний завод арбітражного керуючого Ракущинець Андрія Андрашовича.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 26.12.2018 року припинено повноваження ліквідатора публічного акціонерного товариства „Затисянський хімічний завод, смт. Королево, Виноградівський район, Закарпатська область арбітражного керуючого Ракущинець Андрія Андрашовича у справі про банкрутство № 907/1032/15 та призначено ліквідатором публічного акціонерного товариства „Затисянський хімічний завод арбітражного керуючого Чорній Мар`яна Володимировича.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2019, справу №907/1032/15 передано на розгляд судді Ремецькі О.Ф.

10.01.2022 до Господарського суду Закарпатської області надійшла заява ОСОБА_1 , с. Черна Виноградівського району б/н (вх. №02.3.1-02/189/22 від 17.01.2022) з кредиторськими вимогами до боржника на суму 65 123,54 грн..

02.02.2022 до Господарського суду Закарпатської області надійшла уточнена заява б/н (вх. №02.3.1-02/763/22 від 07.02.2022) від ОСОБА_1 з кредиторськими вимогами до боржника на суму 71 187,78 грн..

Ухвалою суду від 01.03.2022 року розгляд справи відкладено у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.

Ухвалою суду від 13.09.2022 року призначено розгляд справи на 04.10.2022 року.

Ліквідатором подано суду відомості про результати розгляду вимог кредитора, яким вимоги ОСОБА_1 з кредиторськими вимогами до боржника визнано на суму 71 187,78 грн., з яких ліквідатором визнано вимоги на суму: 17 029,54 грн. (заборгованість із виплати заробітної плати) - І черга реєстру вимог кредиторів та 54 158,24 грн. (середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні) IV черга реєстру вимог кредиторів ПАТ «Затисянський хімічний завод».

Виходячи з поданих пояснень та доказів, судом зазначається наступне.

21 грудня 2021 року ліквідатором ПАТ «Затисянський хімічний завод» арбітражним керуючим Чорнієм Мар`яном Володимировичем на підставі Рішення Господарського суду Закарпатської області від 21 грудня 2021 року видано наказ про звільнення з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства №3 від 21.12.2021, згідно якого звільнено ОСОБА_1 , з посади майстра зміни ПАТ „Затисянський хімічний завод на підставі (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України) з 21 грудня 2021 року.

Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ст. 117 Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Пунктом 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 за №100 передбачено, що цей Порядок застосовується в усіх випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

При обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати враховуються у тому місяці, за який вони нараховані та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Пунктом 5 Порядку унормовано, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. П. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до положень абз. 3 ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури (аналогічна норма містилась і в ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Правова позиція з цього питання висвітлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі №202/9640/14-ц, де Суд зазначив, що порядок припинення юридичної особи в процесі банкрутства встановлюється Законом (частина третя статті 104 ЦК України), положення якого виключають можливість виникнення нових зобов`язань щодо юридичної особи, яка визнана банкрутом, в тому числі і зобов`язань щодо компенсаційних виплат за порушення права на оплату праці, нарахування середнього заробітку після визнання боржника банкрутом не ґрунтуються на законі.

Водночас схожий висновок викладений і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2018 у справі №757/2453/16-ц, де Суд зазначає наступне: «…За таких обставин суди правильно застосували норми матеріального права та дійшли обґрунтованого висновку про період стягнення середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати з часу видачі судового наказу про стягнення заборгованості по заробітній платі по час прийняття постанови господарським судом про визнання відповідача банкрутом, оскільки відповідно до положень Закону після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури нових зобов`язань у банкрута не виникає…».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09 червня 2021 року у справі №911/5186/14, Суд, серед іншого, зазначає, що у ліквідаційній процедурі нові зобов`язання у банкрута можуть виникати виключно у випадках, прямо передбачених у Кодексу України з процедур банкрутства, і порядок їх виконання визначений спеціальними нормами цього Кодексу. Такими випадками є зобов`язання з оплати поточних комунальних і експлуатаційних витрат та інших витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідаційної процедури.

Виходячи із положень абз. 3 ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, наявної судової пракики з приводу застосування вказаних положень, наданих заявником документів та враховуючи норми Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 за №100 розрахунок заборгованості перед ОСОБА_1 із виплати заробітної плати проводиться наступним чином із використанням наступних показників: середньоденна заробітна плата за два останні місяці роботи (2016,45 грн. (5 місяць 2013 року) + 782,47 грн. (6 місяць 2013 року) / 19 (кількість робочих днів у травні 2013) + 18 (кількість робочих днів у червні 2013) = 75,64 грн.).

Отже, загальна кількість днів, які мають бути оплачені ОСОБА_1 починаючи 01 липня 2013 року по 28 квітня 2016 року (день визнання боржника банкрутом) становить 716 робочих дні. Середній заробіток за час затримки здійснення розрахунку при звільненні: 75,64 грн. х 716 робочих дні = 54 158,24 грн.

Тоді, розмір середнього заробітку ОСОБА_1 за час затримки здійснення розрахунку при звільненні за період з 01.07.2013 по 28.04.2016 становить 54 158,24 грн. (добуток середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 в розмірі 75,64 грн. та числа робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком 716). Розмір невиплаченої грошової винагороди ОСОБА_3 за період 01.09.2012 по 01.06.2013 становить 17 029,54 грн.

Отже, загальна сума заборгованості ПАТ «Затисянський хімічний завод» щодо виплати із заробітної плати перед ОСОБА_1 становить 71 187,78 грн. (сімдесят одна тисяча сто вісімдесят сім гривень 78 копійок).

Розглянувши кредиторські вимоги ОСОБА_1 , дослідивши надані докази та врахувавши надані арбітражним керуючим та кредитором пояснення, суд дійшов висновку про визнання грошових вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства „Затисянський хімічний завод (код 057929080).

У ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються:

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Відповідно до ст. 45 Кодексу конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

Висновком ВС КГС викладеним у постанові від 12.05.2020 у справі №8/568 стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16.

У відповідності до вимог статті 48 Кодексу учасниками зборів кредиторів боржника з правом вирішального голосу є конкурсні кредитори, визнані господарським судом у попередньому засіданні та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

У зборах кредиторів боржника можуть брати участь із правом дорадчого голосу: кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника; кредитори з вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян; конкурсні кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання; представник працівників боржника; уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника; представник органу, уповноваженого управляти державним майном; арбітражний керуючий.

Заслухавши учасників провадження у справі, дослідивши подані докази, суд ухвалив визнати грошові вимоги ОСОБА_1 на загальну суму 71 187,78 грн..

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Закарпатської області -

У Х В А Л И В:

1. Визнати кредитором ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника товариства з обмеженою відповідальністю публічного акціонерного товариства „Затисянський хімічний завод (смт. Королево, Виноградівський район, Закарпатська область, код 05792908) - на загальну суму 71 187,78 грн. (сімдесят одна тисяча сто вісімдесят сім гривень 78 копійок) з яких: 17 029,54 грн. (заборгованість із виплати заробітної плати) - І черга реєстру вимог кредиторів та 54 158,24 грн. (середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні) IV черга реєстру вимог кредиторів ПАТ «Затисянський хімічний завод».

2. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі.

Повний текст ухвали складено 07.10.2022

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Ф. Ремецькі