УХВАЛА

м. Київ

05.10.2022Справа № 910/5172/19

За заявамиОСОБА_1
про ухвалення додаткового судового рішення
у справі№910/5172/19
за позовомОСОБА_1
до1. Національного банку України 2. Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»
провизнання недійсними договорів
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача:не з`явився
від відповідача 1:Колосюк С.Л.
від відповідача 2:Заведій В.І.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/5172/19 за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України та Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання недійсними договорів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2020, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2022, позов задоволено повністю, визнано недійсними Кредитний договір №54 від 02.10.2014, укладений між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», Договір поруки №54/П від 27.05.2016, укладений між Національним банком України, ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», Кредитний договір №120 від 05.12.2014, укладений між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», Договір поруки №120-1/П від 05.08.2016, укладений між Національним банком України, ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», Кредитний договір №10 від 20.02.2015, укладений між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», Договір поруки №10-1/П від 11.08.2016, укладений між Національним банком України, ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», Кредитний договір №19 від 24.10.2008, укладений між Національним банком України та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», Договір поруки №19/П від 27.05.2016, укладений між Національним банком України, ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», Кредитний договір №19 від 03.03.2009, укладений між Національним банком України та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», Договір поруки №19-1/П від 27.05.2016, укладений між Національним банком України, ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», а також стягнуто з Національного банку України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 9 605,00 грн. та стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 9 605,00 грн.

08.09.2022 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

23.09.2022 до Господарського суду міста Києва від представника ОСОБА_1 надійшли заяви про ухвалення додаткового судового рішення, в яких заявник просить суд ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2022 вказані заяви були призначені до розгляду на 05.10.2022.

Представники позивача в судове засідання не з`явилися, подали через систему «Електронний суд» клопотання про відкладення розгляду заяви у зв`язку з підозрою на захворювання коронавірусом, а також перебуванням другого представника в іншому судовому процесі.

Судом було відхилено клопотання про відкладення розгляду заяв з огляду на приписи ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представники відповідачів в судове засідання з`явилися, надали пояснення по справі, проти задоволення заяв позивача заперечували повністю.

Розглянувши заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, заслухавши пояснення представників відповідача, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд відзначає, що ухвалюючи рішення від 19.06.2020, судом було повністю вирішено питання про розподіл судових витрат (а саме судового збору), які, згідно приписів ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу, були покладені на відповідачів.

У поданих заявах про ухвалення додаткового рішення позивач просить суд повернути йому судовий збір, сплачений за видачу наказів на примусове виконання рішення у даній справі, у зв`язку з тим, що чинне процесуальне законодавство не передбачає сплати судового збору за їх отримання.

В той же час, порядок сплати та повернення судового збору регулюється приписами 7 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд вже звертав увагу позивача на те, що в даному випадку сплачена сума судового збору за видачу наказів в розумінні Закону України «Про судовий збір» є такою, що внесена в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством, а відтак її повернення з Державного бюджету має відбуватись в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Проте, відповідного клопотання позивачем заявлено не було.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні заяв позивача про ухвалення додаткового рішення, оскільки під час ухвалення основного рішення у даній справі було вирішено питання розподілу судових витрат, а також зазначає про відсутність підстав для повернення судового збору на підставі ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з неподанням відповідного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяв ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена 06.10.2022.

Суддя В.П. Босий