ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2022 Справа № 914/4064/21(344/747/22)

Господарський суд Львівської області у складі судді Морозюка А.Я.,

за участю секретаря Кучинської О.Д.

розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 , м. Івано-Франківськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Львів", м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватне підприємство "КЕЙ", м. Івано-Франківськ

про: захист прав споживача та стягнення 56 800 грн. 00 коп. збитків, 308 424 грн. 00 коп. пені та 15 000 грн. 00 коп. моральної шкоди

у межах справи № 914/4064/21

за заявою: Фізичної особи-підприємця Когута Олега Степановича, м. Львів

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Львів"(79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., буд.31, офіс 32, ідентифікаційний код 38098866)

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Історія розгляду справи.

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Львів", про захист прав споживача та стягнення 56 800 грн. 00 коп. збитків, 308 424 грн. 00 коп. пені та 15 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.01.2022 р. відкрито провадження у цивільній справі №344/747/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Львів" про стягнення збитків, пені за невиконання зобов`язань та моральної шкоди; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне підприємство "КЕЙ"; розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання з повідомленням учасників справи на 28.02.2022 р. Розгляд справи в підготовчому засіданні 28.02.2022 р. відкладено на 29.03.2022 р., про що відображено в довідці та телефонограмі.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.03.2022 клопотання представника ТзОВ "Музенідіс Тревел Львів" задоволено. Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Львів", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПП "КЕЙ", про стягнення збитків, пені за невиконання зобов`язань та моральної шкоди передано до Господарського суду Львівської області для розгляду судом, в провадженні якого перебуває справа №914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Львів".

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу №344/747/22 передано судді Морозюку А.Я., в провадженні якого перебуває справа №914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Львів"(79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., буд.31, офіс 32, ідентифікаційний код 38098866).

Ухвалою суду від 16.05.2022 р. прийнято справу №344/747/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Львів", з участю третьої особи: Приватного підприємства "КЕЙ", про захист прав споживача та стягнення 56 800 грн. 00 коп. збитків, 308 424 грн. 00 коп. пені та 15 000 грн. 00 коп. моральної шкоди до розгляду за правилами загального позовного провадження в межах справи №914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Львів"; підготовче засідання призначено на 14.06.2022 р.; встановлено учасникам справи строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення, пояснення.

Ухвалою суду від 14.06.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання відкладено на 19.07.2022 р.

19.07.2022 представник позивача подав на адресу суду відповідь від 29.03.2022 на відзив та клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача від 18.07.2022.

Ухвалою суду від 19.07.2022, врахувавши неявку в судове засідання учасників справи, підготовче засідання відкладено на 06.09.2022 р.

Ухвалою суду від 06.09.2022 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 11.10.2022 р.

В судове засідання 11.10.2022 р. ніхто з учасників справи не з`явився. В матеріалах справи наявне клопотання позивача від 05.09.2022, в якому зазначено що позивач повністю виклав свою правову позицію у позові, надав додаткові заперечення та обґрунтування з врахуванням відзиву відповідача, відтак просить здійснити розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами. Відповідач та третя особа причин неявки представників в судове засідання не повідомили.

Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши, що учасникам справи були створені всі необхідні можливості для подання доказів та пояснень на підтвердження своїх вимог та заперечень, взявши до уваги встановлені Господарським процесуальним кодексом України строки розгляду справи, дійшов висновку про прийняття рішення у справі.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на укладений між ним та відповідачем (туроператором), від імені якого на підставі агентського договору діяла третя особа (турагент), договір на туристичне обслуговування №МЗТ/19-СRE23070А8 від 28.02.2020 р., за умовами якого туроператор (відповідач) зобов`язався забезпечити надання комплексу туристичних послуг позивачу. Додатком №1 до договору було обумовлено тур до Греції тривалістю з 23.07.2020 по 01.08.2020, вартістю 71 000,00 грн. 02.03.2020 за рахунком-фактурою №СФ-000021 на оплату туристичних послуг в сумі 71 000,00 грн., позивачем було сплачено 21 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру та копією платіжного доручення. 01.07.2020 між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №1 до договору на туристичне обслуговування №МЗТ/19-СRE23070А8 від 28.02.2020 р., якою визнано таким що втратив чинність Додаток №1 до договору, та 07.12.2020 туроператор видав позивачу Ваучер №00244 за скасованою заявкою № СRE23070А8 на суму 21 000, 00 грн., який дійсний до 01.01.2022 р. В подальшому 22.04.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір на туристичне обслуговування №МЗТ/21-СRE23070А8 та Додаток №1 до нього, якими обумовлено тур до Греції тривалістю з 20.07.2021 р. по 29.07.2021, вартістю 81 00,00 грн. та терміном оплати до 25.06.2021. 24.05.2021 р. на виконання договору було оплачено 36 800,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру та копією платіжного доручення. Однак, як стало позивачу відомо з листа відповідача №215 від 14.07.2021, тур за його заявкою скасовано, у зв`язку з тим, що компанія Mouzenidis Travel А.Е. (Греція) тимчасово припиняє прийом і обслуговування нових клієнтів на території Греції, та що обов`язок щодо повернення коштів несе туроператор - нерезидент.

У відповіді від 29.03.2022 на відзив позивач зазначив, що укладаючи договір про надання туристичних послуг від 22.04.2021р. №МЗТ/19-СRE23070А8 позивач та відповідач набули відповідні права та обов`язки, згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України "Про туризм", тому правовідносини з надання туристичних послуг виникають безпосередньо між замовником (туристом) і виконавцем (туроператором) незалежно від того, чи укладався такий договір безпосередньо з туроператором або через посередників. Вважає, що саме з боку відповідача відбулося порушення договірного зобов`язання, що випливає з договору про надання туристичних послуг у вигляді бездіяльності ненадання комплексу туристичних послуг позивачу організованого туру. Посилаючись на ч. 1 ч. 2, ч. 10, ч. 12 ст. 20, ч. 2 с. 30, ч. 1, ч. 2 ст. 32, ч. 1 ст. 33 Закону України "Про туризм", ч. 4 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", ст. 610, ст. 611, ч. 5 ст. 653, ч. 1 ст. 901 ЦК України, а також на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 30.08.21 р. у справі № 559/1604/18, від 27.01. 2021 у справі №569/16256/19, вважає, що відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший суб`єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор, яким у цій справі є відповідач - ТзОВ " Музенідіс Тревел Львів".

Відтак, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором на туристичне обслуговування, позивач просить стягнути з відповідача вартість ненаданих туристичних послуг у сумі 56 800,00 грн., а також на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" пені в розмірі 308 424,00 грн., та посилаючись на ст. 23, ст. 611 ЦК України, ч. 2 ст. 33 Закону України "Про туризм", ч. 2 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" 15 000,00 грн. моральної шкоди.

Позиція відповідача.

Відповідач у строк, визначений ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.05.2022 р., відзиву на позовну заяву суду не надав, в жодне із судових засідань, призначених господарським судом, не з`явився. У заяві від 17.05.2022 р., зазначив що позов не визнає в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву (який відповідач подавав до Івано-Франківського міського суду, том-1, а.с. 41-48), заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що ТзОВ "Музенідіс Тревел Львів" на підставі агентського договору № МZТ/GR-Lvo/16 з реалізації туристичного продукту та окремих туристичних послуг від 04.01.2016 р., укладеного з Грецькою компанією Mouzenidis Travel А.Е., здійснює посередницьку (представницьку) діяльність із надання туристичних продуктів від імені та в інтересах Туристичної компанії - нерезидента. На підставі Агентського договору на реалізацію туристичного продукту №АДТА/17-LVO.00426 від 24.03.2017 р., укладеного між відповідачем ПП «КЕЙ», було надано право реалізації на території України туристичних продуктів грецького туроператора нерезидента Mouzenidis Travel А.Е. За заявкою на бронювання №СRE23070А8 ПП «КЕЙ» укладено з позивачем договір на туристичне обслуговування №МЗТ/19-СRE23070А8 від 28.02.2020 р., з преамбули якого чітко вбачається, що відповідач діє за даним договором в інтересах туристичної компанії Mouzenidis Travel А.Е., яка безпосередньо надає туристичний продукт. Як вбачається з Додатку №1 до договору дата надання туристичних послуг з 23.07.2020 по 01.08.2020. Вартість туристичного продукту за заявкою №СRE23070А8 оплачена частково в розмірі 21 000,00 грн. Кошти своєчасно були перераховані туроператору-нерезиденту. В подальшому вносились зміни до договору на туристичне обслуговування №СRE23070А8 та згідно нової редакції Додатку №1 до договору, змінено дати подорожі та вартість, у зв`язку з чим позивачем була проведена доплата в сумі 36 800,00 грн. Оскільки ТзОВ "Музенідіс Тревел Львів" є посередником, та отримані кошти від позивача перерахувало на користь Mouzenidis Travel А.Е., тому обов`язок щодо повернення коштів виникає у нерезидента. Таким чином відсутні правові підстави для стягнення з відповідача грошових коштів за ненадані турпослуги, та як наслідок для стягнення пені, яку при цьому суд має право зменшити.

Щодо моральної шкоди то відповідач зазначив, що в позовній заяві позивач не вказав на характер страждань, які він поніс, не зазначив негативних наслідків, яких він зазнав. Відтак відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позиція третьої особи:

Від третьої особи письмових пояснень на адресу суду не надходило. У судові засідання ПП "КЕЙ" явку повноважного представника не забезпечила.

Позиція суду щодо підсудності даного спору господарському суду.

Правовою підставою для розгляду вказаного спору в межах справи № 914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Львів" є положення ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, Господарським судом Львівської області розглядається справа № 914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Львів".

Ухвалою суду від 01.02.2022 р. відкрито провадження у справі; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Гаврилюка Олександра Романовича.

Ухвалою суду від 05.04.2022 р. визначено розмір та перелік визнаних судом вимог кредиторів на загальну суму 1 057 107 грн. 87 коп., що підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Львів".

На даний час розгляд справи №914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Львів" триває.

Приймаючи рішення у даній справі, суд встановив наступні обставини та виходив з наступних мотивів.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ( п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України").

28.02.2020 року між ОСОБА_1 (замовником) та ТзОВ "Музенідіс Тревел Львів" (туроператором), від імені та за дорученням якого на підставі агентського договору діяло ПП «КЕЙ» (турагент), було укладено договір на туристичне обслуговування №МЗТ/19-СRE23070А8.

Додатком № 1 "Підтвердження заявки замовника" до договору на туристичне обслуговування №МЗТ/19-СRE23070А8 від 28.02.2020 року було обумовлено тур до Греції на чотирьох осіб, у період 23.07.2020 року по 01.08.2020 року, вартістю 71 000,00 грн., з частковою оплатою в розмірі 21 000,00 грн. до 01.07.2020 р.

До позовної заяви додано рахунок-фактуру №СФ-000021 від 28.02.2020, виписаний ПП «КЕЙ» ОСОБА_1 на оплату туристичних послуг в розмірі 71 000,00 грн. та квитанцію до прибуткового касового ордеру №33 від 28.02.2020, згідно якої ПП «КЕЙ» прийнято від ОСОБА_1 21 000,00 грн. (часткова оплата). Згідно платіжного доручення від 02.03.2020, отримані кошти по заявці СRE23070А8 в розмірі 21 000,00 грн. ПП «КЕЙ» перераховано ТзОВ "Музенідіс Тревел Львів".

Додатковою угодою №1 від 01.07.2020 до Договору на туристичне обслуговування №МЗТ/19-СRE23070А8, сторони домовились визнати таким що втратив чинність Додаток №1 до договору №МЗТ/19-СRE23070А8 від 28.02.2020.

Також до позовної заяви додано Ваучер №00244 від 07.12.2020, який ТзОВ "Музенідіс Тревел Львів" видав позивачу за скасованою заявкою СRE23070А8 на суму 21 000,00 грн.

В подальшому, між ОСОБА_1 (замовником) та ТзОВ "Музенідіс Тревел Львів" (туроператором), від імені та за дорученням якого на підставі агентського договору діяла ПП «КЕЙ» (турагент), було укладено договір на туристичне обслуговування №МЗТ/21-СRE23070А8 від 22.04.2021 року.

Додатком №1 "Підтвердження заявки замовника" до договору на туристичне обслуговування №МЗТ/21-СRE23070А8 обумовлено тур до Греції на чотирьох осіб, у період з 20.07.2021 року по 29.07.2021 року, вартістю 81 000,00 грн., та терміном оплати до 25.06.2021 р.

До позовної заяви додано квитанцію до прибуткового касового ордеру №2 від 24.05.2021, згідно якої ПП «КЕЙ» прийнято від ОСОБА_1 36 800,00 грн. (часткова оплата). Згідно платіжного доручення №138 від 25.05.2021, отримані кошти по заявці №СRE23070А8 в розмірі 36 800,00 грн. ПП «КЕЙ» перераховано ТзОВ "Музенідіс Тревел Львів".

Згідно доданого до позовної заяви листа ТзОВ "Музенідіс Тревел Львів"№215 від 14.07.2021 (адресований ПП «КЕЙ»), тур за заявкою №СRE23070А8 скасовано, у зв`язку з тим, що компанія Mouzenidis Travel А.Е. (Греція) тимчасово припиняє прийом і обслуговування нових клієнтів на території Греції.

За умовами договору на туристичне обслуговування №МЗТ/21-СRE23070А8 від 22.04.2021 року, зокрема: (п. 1.1) туроператор (відповідач) через турагента (третю особу) зобов`язався забезпечити надання комплексу туристичних та інших, пов`язаних з ним послуг (турпородукт) замовнику (позивачу), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги; (п.5.1.) туроператор зобов`язується забронювати та надати замовнику турпродукт (пакет туристичних послуг та пов`язаних послуг) замовлених замовником у повному обсязі, в кількості, якості та у визначені цим договором терміни, про які сторони попередньо домовилися, за умови, повної сплати вартості турпродукту замовником безпосередньо або через тур агента у строки встановлені договором та додатками до нього; (п.5.3.) туроператор зобов`язується у випадку виникнення обставин, що роблять неможливим надання замовнику послуг з вини туроператора (за винятком форс-мажорних обставин та відмов консульських установ у видачі віз замовнику та/або особам, які з ним подорожують), у разі невжиття заходів для заміни замовлених послуг на альтернативні, повернути кошти, оплачені замовником за винятком фактично понесених туроператором або турагентом витрат після отримання заяви на повернення коштів встановленого зразка; (10.2.) у випадку ненадання чи неналежного надання замовнику належно оплачених туристичних послуг, туроператор зобов`язується відшкодувати йому вартість ненаданих чи неналежно наданих послуг, за винятком випадків коли ненадання послуг відбулося з вини замовника та/або турагента, вини третіх осіб та в інших, передбачених цим договором випадках.

Проте, як зазначено у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, замовлена позивачем туристична послуга з організації подорожі (поїздки) до Греції у період з 20.07.2021 року по 29.07.2021 відповідачем надана не була, грошові кошти, сплачені за ненадані туристичні послуги, позивачу не повернуті.

Відповідач у відзиві на позов, заперечуючи проти позовних вимог зазначив, що ТзОВ "Музенідіс Тревел Львів" діє від імені туроператора нерезидента - компанії Mouzenidis Travel А.Е., яка безпосередньо надає туристичний продукт, та що отримані кошти від позивача перераховано на користь Mouzenidis Travel А.Е., тому обов`язок щодо повернення коштів виникає у нерезидента.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про туризм", туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність.

Частинами 1-3 ст. 20 Закону України "Про туризм" встановлено, що за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

За нормами ч. 12 ст. 20 Закону України "Про туризм" туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.

Спірний договір №МЗТ/21-СRE23070А8 від 22.04.2021 року укладено позивачем (через турагента) саме з відповідачем, який відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, здійснює свою діяльність як туристичний оператор (79.12). За умовами договору саме туроператора зобов`язано, у випадку виникнення обставин, що роблять неможливим надання замовнику послуг з вини туроператора, повернути оплачені замовником кошти (п. 5.3), та нести відповідальність за ненадання чи неналежне надання замовнику належно оплачених туристичних послуг (п. 10.2).

Все вищенаведене спростовує твердження відповідача про те, що ТзОВ "Музенідіс Тревел Львів" не є відповідальною особою за даним позовом, так як виконувало лише представницькі послуги та діяло не від свого імені, а від імені туроператора-нерезидента Грецької компанії Mouzenidis Travel S.A., яка безпосередньо надає туристичний продукт

Таким чином, виходячи з матеріалів справи, туристичні послуги відповідно до умов договору №МЗТ/21-СRE23070А8 від 22.04.2021 року мав надавати саме туроператор, в даному випадку ТзОВ "Музенідіс Тревел Львів", з яким позивачем був укладений договір на туристичне обслуговування. За таких обставин, саме ТзОВ "Музенідіс Тревел Львів" повинен нести відповідальність за порушення умов договору №МЗТ/21-СRE23070А8 від 22.04.2021 року (подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові №559/1604/18 від 30 серпня 2021 року).

Пунктом 6.7 договору №МЗТ/21-СRE23070А8 від 22.04.2021 року передбачено, що замовник має право на відшкодування вартості ненаданих (наданих не в повному обсязі) туроператором туристичних послуг у випадках, передбачених ч. 11 ст. 20 Закону України "Про туризм", і виплату компенсації в розмірі ненаданих послуг, якщо ненадання послуг відбулося не з вини туриста.

Згідно з ч. 11 ст. 20 Закону України "Про туризм" туроператор зобов`язаний, у разі неможливості надати туристичного продукту, відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін.

Частиною 9 ст. 20 Закону України "Про туризм" визначено, що туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до статті ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, ТзОВ "Музенідіс Тревел Львів" порушило умови договору на туристичне обслуговування №МЗТ/21-СRE23070А8 від 22.04.2021 року, оскільки матеріалами справи підтверджується і сторонами не заперечується той факт, що туристичні послуги за згаданим договором позивачу надані не були, а сплачені кошти, які позивач просить стягнути в розмірі 56 800, 00 грн. позивачу не повернуті.

Таким чином позовна вимога про стягнення з відповідача 56 800 грн. 00 коп. вартості ненаданих туристичних послуг є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України "Про туризм" туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 32 Закону України "Про туризм" за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

В частині позовних вимог про стягнення 3% пені, яка відповідно до розрахунку, здійсненого у позовній заяві за період з 20.07.2021 р. (дата надання послуг)по 17.01.2022 р. (дата позовної заяви), складає 308 424 грн. 00 коп., то суд дійшов висновку що дана сума розрахована у відповідності із ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" та є обґрунтованою (узгоджується з правовою позицією Верховного Суд, викладеною у постанові від 30.08.2021 р. у справі №559/1604/18).

Водночас розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина друга статті 551 ЦК України).

Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності однієї з умов: (а) якщо він значно перевищує розмір збитків; (б) за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи, що розмір нарахованої кредитором неустойки значно перевищує розмір збитків, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення її розміру на підставі частини третьої статті 551 ЦК України, до 56 800,00 грн. - вартості туристичного продукту, оскільки сума нарахованої пені за цей період значно перевищує розмір завданих позивачу збитків та вартість туру. Такої ж позиції дотримується Верховний Суд, про що ним зазначено у постанові від 27.01.2021 р. у справі № 569/16256/19.

Таким чином позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені підлягає задоволенню частково в розмірі 56 800,00 грн. В стягненні решти частини пені в розмірі 251 624,00 грн. суд відмовляє.

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 25 Закону України "Про туризм" встановлено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 9 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Судом встановлено, що з вини відповідача позивач був позбавлений відпочинку, що був запланований ним спочатку у липні 2020 році, який при цьому було замовлено ще в лютому 2020 р., а в подальшому був перенесений на липень 2021 року, тобто відпочинок планувався два роки підряд, який так і не відбувся, тому суд вважає доведеним факт спричинення позивачу неправомірними діями відповідача моральної шкоди. Разом з тим, визначаючи розмір компенсації моральної шкоди, суд врахувавши характер та обсяг страждань, а також немайнових втрат (їх тривалість), яких зазнала позивач у зв`язку з порушенням її прав, та виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості вважає обгрунтованим розмір такої компенсації у 5 000,00 грн.

Відтак позовна вимога в частині стягнення моральної шкоди задовольняється частково у розмірі 5 000,00 грн. У стягненні решти моральної шкоди в розмірі 10 000, 00 грн. слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З врахуванням всього вищенаведеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення 56 800 грн. 00 коп. - основного боргу, 56 800 грн. 00 коп. - 3% пені та 5 000 грн. 00 коп. - моральної шкоди. В решті позовних вимог суд відмовляє.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке:

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до ч.2 ст.129 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Оскільки позивач від сплати судового збору у розглядуваній справі звільнений, судовий збір в розмірі 2 481,00 грн. покладається на відповідача та підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України.

Виходячи із усього вищенаведеного, керуючись ст.ст. 13,74,76-79,86,123,129,236-241, 327 ГПК України, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Львів"(79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., буд.31, офіс 32, ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 56 800 грн. 00 коп. - заборгованості за ненадані туристичні послуги, 56 800 грн. 00 коп. - пені та 5 000 грн. 00 коп. - моральної шкоди.

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Львів"(79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., буд.31, офіс 32, ідентифікаційний код в ) в дохід Державного бюджету України 2 481 грн. 00 коп. - судового збору.

5. Накази, відповідно до ст. 327 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 17.10.2022 р.

Суддя Морозюк А.Я.