ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2022 р. Справа№ 911/2076/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Яковлєва М.Л.

при секретарі Пропокович О.Є.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 14.09.2022.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд"

на рішення Господарського суду Київської області

від 01.07.2021 (повний текст складено 05.08.2021)

у справі №911/2076/19 (суддя Третьякова О.О.)

за позовом Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

до Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Промімекс-Техно"

про визнання додаткової угоди недійсною,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 Акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (далі - АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз», позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Укргазбуд» (далі - ПрАТ «Укргазбуд», відповідач, скаржник), у якому просило визнати недійсною з моменту укладення додаткову угоду від 29.12.2012 №1/1480 до договору підряду від 11.07.2012 №749, укладену між АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» і ПрАТ «Укргазбуд».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оспорювана додаткова угода від 29.12.2012 №1/1480 суперечить положенням ч.5 ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 № 2289-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), що відповідно до положень ст.203, ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання цієї угоди недійсною.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.09.2019 залучено до участі у справі №911/2076/20 третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Промімекс-Техно» (далі - третя особа).

Рішенням Господарського суду Київської області від 02.03.2020 у справі №911/2076/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2020, у задоволенні позову Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» відмовлено повністю.

Постановою Верхового суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2021 у справі №911/2076/19 скасовано рішення Господарського суду Київської області від 02.03.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2020 у названій справі, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.07.2021 позовні вимоги Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" до Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Промімекс-Техно" про визнання додаткової угоди від 29.12.2012 №1/1480 до договору підряду від 11.07.2012 №749 недійсною, задоволено повністю.

Визнано недійсною, з моменту укладення, додаткову угоду від 29.12.2012 №1/1480 до договору підряду від 11.07.2012 №749, укладену між Акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" та Приватним акціонерним товариством "Укргазбуд".

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" на користь Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" 8644 грн 50 коп. витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Укргазбуд" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/2076/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити в повному обсязі.

Також скаржник звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/2076/19, обґрунтовуючи клопотання тим, що повний текст рішення було складено 05.08.2021, а отримано повний текст 30.08.2021.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що законодавство не містило правило щодо можливості продовження строку договору про державну закупівлю виключно на ту саму кількість днів та на ту саму суму, на яку було допущене просточення фінансування.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" на рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/2076/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів Тищенко А.І., Яковлєва М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/2076/19. Відновлено Приватному акціонерному товариству "Укргазбуд" строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/2076/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" на рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/2076/19. Призначено справу до розгляду на 17.11.2021. Зупинено дію рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/2076/19 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги.

12.11.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої останній просить забезпечити врахування висновків щодо застосування ч. 5 ст. 40 ЗУ «Про здійснення державних закупівель», що викладені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №911/2076/19 та від 13.09.2021 у справі №910/4442/20, при виборі і застосування норм процесуального права під час провадження у справі №911/2076/19.

У зв`язку із перебуванням судді Тищенко А.І. з 01.11.2021 по 15.11.2021 на лікарняному та з 16.11.2021 по 19.11.2021 у відпустці, розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" на рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/2076/19 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 призначено справу до розгляду на 22.12.2021.

22.12.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 відкладено розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" на рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/2076/19 на 02.02.2022.

У зв`язку із перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці, розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" на рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/2076/19 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 призначено справу до розгляду на 02.03.2022.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 у зв`язку перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці, який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №911/2076/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2022 для розгляду справи №911/2076/19 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" на рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/2076/19 прийнято до провадження у визначеному складі суддів. Призначено справу до розгляду на 15.06.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2022 відкладено розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" на рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/2076/19 на 14.09.2022.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 клопотання представника Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" про проведення судового засідання у режимі відео конференції задоволено.

13.09.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення щодо висновків та практики Верховного Суду в справах за участі позивача.

Представники позивача та відповідача зявилися в судове засідання 14.09.2022 та надали свої пояснення щодо апеляційної скарги.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, своїх представників не направила.

Законом України №731-ІХ від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"№ 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

У зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, колегія суддів дійшла висновку, що розгляд справи підлягає здійсненню у розумний строк з огляду на ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11, пункту 4 розділу Х Прикінцевих положень ГПК України.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки третя особа про дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому розгляд справи відбувається за відсутності представника третьої особи.

В судовому засіданні 14.09.2022 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення позивача та відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, Акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (попередня назва - Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз») створене внаслідок реорганізації Державного виробничого підприємства по видобутку, сховищу і транспортуванню нафти та газу «Чорноморнафтогаз» шляхом перетворення в акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України від 25.02.1998 №151/98 «Про реформування нафтогазового комплексу України» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 №747 «Про утворення Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»; 100% акцій цього державного акціонерного товариства, майно якого не підлягає приватизації, передане до статутного капіталу Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України».

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №302-р «Про затвердження робочого проекту облаштування Одеського і Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря» і з метою проведення будівельно-монтажних робіт по об`єкту «Облаштування Одеського і Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря. Пусковий комплекс» упродовж 2012 року ДАТ «Чорноморнафтогаз» було укладено ряд договорів капітального будівництва.

ДАТ «Чорноморнафтогаз» як суб`єкт господарювання, який провадить діяльність у сфері транспортування природного і нафтового газу трубопроводами та його розподіл, на час виникнення спірних правовідносин здійснював закупівлю товарів, робіт і послуг відповідно до вимог та процедур, визначених Законом України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 №2289-VI (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

07.06.2012 комітетом конкурсних торгів ДАТ «Чорноморнафтогаз», як замовником робіт, без проведення відкритих торгів, прийнято рішення, оформлене протоколом від 07.06.2012 №895-у, про застосування процедури закупівлі за державні кошти в одного учасника - Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» (найменування змінено на ПрАТ «Укргазбуд») комплексу робіт з виготовлення та транспортування плітей підводного трубопроводу БК-1 Одеського ГМ-МСП-4 Голіцинського ГКР по об`єкту «Облаштування Одеського і Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря. Пусковий комплекс».

Головним заходом щодо виконання зазначеного проекту було забезпечення будівництва підводного трубопроводу, що з`єднує Одеське газове родовище з МСП-4 Голіцинського газоконденсатного родовища, загальною довжиною близько 76,0 км, і відповідно до програми робіт з освоєння нових родовищ вуглеводнів на 2012-2015 роки ці роботи мали завершитися до 01.10.2012.

Згідно з наказом Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 31.05.2012 №38 «Про введення в експлуатацію Одеського газового родовища» ДАТ «Чорноморнафтогаз» доручено ввести в експлуатацію Одеське газове родовище до 30.09.2012 з урахуванням проведення робіт зі спорудження газопроводу від блок-кондуктора БК-1 Одеського родовища до морської стаціонарної платформи МСП-4 Голіцинського родовища.

За змістом повідомлення про акцепт пропозиції за результатами застосування процедури закупівлі в одного учасника у ПрАТ «Укргазбуд», опублікованого в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» від 13.06.2012 №71/3 (673/3) (оголошення №29439), предметом закупівлі є комплекс робіт з виготовлення та транспортування плітей підводного трубопроводу БК-1 Одеського ГМ-МСП-4 Голіцинського ГКР по об`єкту «Облаштування Одеського і Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря. Пусковий комплекс»; місце поставки: на суші - вивідний канал на березі озера Панське, база буріння і облаштування УРіЕБ - виготовлення плітей підводного трубопроводу; у Чорному морі: Північно-західна частина Чорного моря - транспортування плітей підводного трубопроводу; термін поставки: термін виготовлення і транспортування плітей підводного трубопроводу до 28.08.2012; ціна акцептованої пропозиції 94596348,00 грн (з ПДВ); дата акцепту 12.06.2012.

11.07.2012 між ПАТ «ДАТ Чорноморнафтогаз» (замовник) і ПАТ «Укргазбуд» (підрядник) укладено договір підряду №749, за умовами якого підрядник зобов`язався виконати комплекс робіт з виготовлення та транспортування плітей підводного трубопроводу БК-1 Одеського ГМ-МСП-4 Голіцинського ГКР по об`єкту «Облаштування Одеського і Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря. Пусковий комплекс» у встановлені договором строки, а замовник зобов`язався прийняти виконані роботи та оплатити їх відповідно до умов договору.

У пункті 3.1 договору визначено, що ціна предмета договору є приблизною (динамічною), визначена договірною ціною (додаток №3) і становить 78830290,00 грн, крім цього ПДВ - 15766058,00 грн, всього 94596348,00 грн без урахування вартості матеріалів позивача.

Відповідно до пункту 4.1 договору протягом 10 днів після підписання договору замовник перераховує підряднику аванс у розмірі 30% від вартості робіт згідно з договором (пункт 3.1). Розрахунки за виконані роботи проводяться щомісячно відповідно до актів приймання виконаних підрядних робіт (ф №КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт/і витрати/ (ф №КБ-3), затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 №554. Замовник щомісяця протягом двадцяти календарних днів від дати підписання актів приймання виконаних робіт (ф №КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт/і витрати/(ф №КБ-3) сплачує підряднику 70% від вартості виконаних робіт без урахування вартості матеріалів замовника, а 30% вартості виконаних за звітний період робіт оплачується в рахунок авансу.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що датою початку виконання робіт є дата підписання договору. Підрядник зобов`язався приступити до виконання робіт з моменту підписання договору за умови передачі проектної та дозвільної документації і повністю виконати роботи згідно з технічним завданням (додаток №1) та календарним графіком (додаток №2).

Відповідно до пункту 6.3 договору зміст, обсяг і терміни виконання робіт визначаються календарним графіком, що є невід`ємною частиною договору (додаток 2).

За змістом пункту 12.1 договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту (дати) його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і поширює свою дію на відносини, що виникли між сторонами з 14.06.2012.

Строк закінчення дії цього договору визначено датою - 31.12.2012, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання (пункт 12.2).

У календарному графіку виконання комплексу робіт із виготовлення та транспортування плітей трубопроводу передбачено граничні строки виконання робіт до 28.08.2012.

29.12.2012 між ПАТ «ДАТ Чорноморнафтогаз» (замовник) і ПАТ «Укргазбуд» (підрядник) укладено додаткову угоду №1/1480 до договору підряду від 11.07.2012 №749, якою пункт 12.2 договору викладено у редакції, відповідно до якої строк закінчення дії договору визначається датою - 31.03.2013, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання. Решту умов договору залишено без змін. Також сторонами визначено, що ця додаткова угода набирає чинності з моменту підписання та скріплення печатками сторін, є невід`ємною частиною договору підряду від 11.07.2012 №749.

Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимога АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз», заявлена до ПрАТ «Укргазбуд», про визнання недійсною додаткової угоди №1/1480 до договору підряду від 11.07.2012 №749, обґрунтована невідповідністю зазначеної угоди вимогам ч.5 ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель», оскільки цією угодою було змінено істотну умову договору в частині збільшення строку його виконання, що суперечить зазначеним нормам, за якими істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі.

Верховний Суд під час касаційного перегляду рішень суду першої та апеляційної інстанцій у справі №911/2076/19 визначив, що під час попереднього розгляду спору суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» належними та допустимими доказами не доведено яке саме право позивача порушено, в чому полягає його порушення, якщо воно мало місце. Також, суди дійшли висновку, що зміни до договору щодо строку його дії, які передбачено оспорюваною додатковою угодою, не призвели до збільшення суми, визначеної у договорі, тому відсутні підстави для визнання цієї угоди недійсною. При цьому судами при вирішенні спору відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України було враховано обставини, встановлені судовим рішенням у справі №911/2788/18 за позовом АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» до ПрАТ «Укргазбуд» про визнання договорів недійсними, у тому числі договору підряду від 11.07.2012 №749.

Зокрема суди під час попереднього розгляду спору врахували встановлені у справі №911/2788/18 обставини, що внесення змін до договору підряду від 11.07.2012 №749 додатковою угодою №1/1480 у частині продовження строку дії договору обумовлено відсутністю фінансування та складними погодними умовами, що узгоджується з приписами п.4 ч.5 ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель». З огляду на те, що оспорювана у справі №911/2076/19 додаткова угода №1/1480 є невід`ємною частиною зазначеного договору підряду, визнання недійсним якого було предметом позову у справі № 911/2788/18, тому, як зазначено судами, відповідні обставини не потребують доказуванню при вирішенні спору про визнання додаткової угоди №1/1480 недійсною.

Проте суд касаційної інстанції, не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, визначив, що звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин, встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Господарські суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях у інших господарських справах. Для спростування преюдиційних обставин, передбачених ст.75 Господарського процесуального кодексу України, учасник господарського процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами встановленими Господарським процесуальним кодексом України. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу. Отже, господарський суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно оцінювати обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №922/2013/18. Також, за висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.07.2018 у справі №917/1345/17, преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Таким чином, оскільки вимоги про визнання недійсною додаткової угоди від 29.12.2012 №1/1480 не були предметом позову у справі №911/2788/18, а тому у цій справі судом не встановлювалося наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання такого правочину (додаткової угоди від 29.12.2012 №1/1480) недійсним на момент його вчинення і настання відповідних наслідків, за вказівками Верховного Суду, суду під час нового розгляду справи необхідно перевірити та надати правову оцінку доводам позивача, на яких ґрунтуються позовні вимоги заявлені до ПрАТ «Укргазбуд» щодо невідповідності оспорюваної угоди вимогам ч.5 ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель», дослідити надані на їх підтвердження докази, встановити наявність/відсутність порушеного права, на захист якого подано позов.

При цьому, Верховний Суд визначив, що під час нового розгляду справи необхідно врахувати та надати належну правову оцінку тим обставинам, що за умовами договору підряду від 11.07.2012 №749, викладеними у пункті 13.2, істотні умови договору не мають змінюватися після підписання договору до повного виконання зобов`язань сторонами, крім випадків, передбачених законодавством України.

АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» у позовній заяві зазначило, що оспорювана додаткова угода від 29.12.2012 №1/1480 до договору підряду від 11.07.2012 №749 не відповідає вимогам ч.5 ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 № 2289-VI у зв`язку зі зміною цією угодою істотних умов договору до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі.

Отже, для визнання додаткової угоди до договору недійсною у зв`язку з тим, що її зміст суперечить ч.5 ст.40 зазначеного Закону необхідно встановити, чи відрізняються умови договору від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або, чи змінювались істотні умови договору після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, а також відсутність випадків, які передбачено відповідною нормою, зокрема пунктами 1-5. Одночасно має бути визначено, чи було порушене цивільне право, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, якщо воно мало місце (аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 911/162/19).

При вирішенні справи необхідно надати оцінку доводам АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз», викладеним у позовній заяві, про зміну оспорюваною угодою істотних умов договору до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, що суперечить законодавству, а також подібним аргументам, викладеним у його апеляційній скарзі, з посиланням скаржника на неправильне застосуванням судом першої інстанції положень ч.5 ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 № 2289-VI (у відповідній редакції), ст.203, 215 Цивільного кодексу України; належним чином з`ясувати характер спірних правовідносин, обставини того, чи суперечить зміст оспорюваної додаткової угоди ч.5 ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 № 2289-VI (у відповідній редакції) з урахуванням наявності або відсутності випадків, передбачених п.1-5 ч.5 ст.40 зазначеного Закону, чи зумовили зміни умов договору в частині строку договору порушення права позивача, на захист якого подано позов.

Також, Верховний Суд зауважив, що судами не враховано та не надано оцінки тим обставинам, що за договором підряду від 11.07.2012 №749 та додатковою угодою №1/1480 до цього договору з позивача стягнуто заборгованість у судовому порядку, що також свідчить про передчасність відповідних висновків суду.

Згідно зі ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку, що станом на момент укладення додаткової угоди від 29.12.2012 №1/1480 були відсутні достатні підстави, наведені у п.4 ч.5 ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» для зміни істотної умови - продовження строку дії договору підряду від 11.07.2012 №749.

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Позивач зазначає, що внаслідок окупації території Автономної Республіки Крим у 2014 році, постановою незаконно створеної організації з назвою «Государственный Совет Республики Крым» від 17.03.2014 №1758-6/14 «О вопросах энергетической безопасности Республики Крым» та розпорядженням незаконно створеної організації з назвою «Совет Министров Республики Крым» від 17.03.2014 №165-р «О создании Крымского республиканского предприятия «Черноморнефтегаз» рухоме та нерухоме майно Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», розташоване на території Республіки Крим, її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони, яке увійшло і не увійшло до статутного капіталу ДАТ «Чорноморнафтогаз» у складі необоротних (в тому числі нематеріальних) і оборотних активів, у тому числі державне (України) майно, передане йому у користування та те, що перебуває на балансовому і позабалансовому обліку, бухгалтерська, статистична та інша документація підприємства стало власністю Республіки Крим та передано на баланс юридичної особи з назвою «Крымское республиканское предприятие «Черноморнефтегаз», яка створена за законодавством Російської Федерації на тимчасово окупованій території України.

Вказані факти підтверджені в Сертифікаті від 03.12.2014 №2018 про форс-мажорні обставини, що виданий Торгово-промисловою палатою України.

Документи у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції за весь час існування ДАТ «Чорноморнафтогаз», включаючи розпорядження та дозволи адміністрації позивача та загальних зборів акціонерів позивача на їх проведення, у незаконний спосіб перейшли у документальний фонд вищезазначеної юридичної особи з назвою «Крымского республиканского предприятия «Черноморнефтегаз».

У вересні 2017 року до Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Укргазбуд» з позовом до Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про стягнення 87051349,56 грн, у зв`язку з чим відкрито судове провадження №910/16706/17.

Документи у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції між ДАТ «Чорноморнафтогаз» та Приватним акціонерним товариством «Укргазбуд», втрачені ДАТ «Чорноморнафтогаз» внаслідок захоплення цілісного майнового комплексу підприємства під час тимчасової окупаціі території України.

Позивач зазначає, що з копій документальних матеріалів, наданих Приватним акціонерним товариством «Укргазбуд» до матеріалів справи №910/16706/17, а також документальних матеріалів, відновлених ДАТ «Чорноморнафтогаз» самостійно та за допомогою правоохоронних органів, встановлено таке.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №302-р «Про затвердження робочого проекту облаштування Одеського і Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря» затверджено поданий Мінпаливенерго робочий проект облаштування Одеського і Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря, розроблений ТОВ «Інститут «Шельф» і рекомендований до затвердження державним підприємством «Укрдержбудекспертиза» Мінрегіонбуду, з такими основними техніко-економічними показниками: загальна кошторисна вартість, тис. гривень - 1105965,6 тис. грн, у тому числі: будівельно-монтажних робіт - 800604,713 тис. грн; устаткування - 123134,146 тис. грн; інші витрати - 182226,74 тис. грн.

З метою проведення будівельно-монтажних робіт по об`єкту «Облаштування Одеського і Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря. Пусковий комплекс» упродовж 2012 року ДАТ «Чорноморнафтогаз» було укладено ряд договорів капітального будівництва.

При цьому, відповідно до вимог ст.5, ч.3 ст.10 Закону України «Про природні монополії» від 20.04.2000 №1682-111 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) ДАТ «Чорноморнафтогаз», як суб`єкт господарювання, який провадить діяльність у сфері транспортування природного і нафтового газу трубопроводами та його розподіл, здійснює закупівлю товарів, робіт і послуг відповідно до вимог та процедур, визначених Законом України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 № 2289-УІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Позивач зазначає, що 06.03.2012 комітетом конкурсних торгів ДАТ «Чорноморнафтогаз», як замовником робіт, прийнято рішення про застосування процедури відкритих торгів та затвердження документації конкурсних торгів на закупівлю виконання комплексу робіт з укладання підводного трубопроводу БК-1 Одеського ГР-МСП-4 Голіцинського ГКР з трубоукладальної баржі по об`єкту «Облаштування Одеського і Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря. Пусковий комплекс», що оформлено протоколом замовника від 06.03.2012 №288-у. Оголошення про проведення процедури закупівлі опубліковано в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» від 19.03.2012 №34 (636) (оголошення №123913).

За результатами розгляду та оцінки пропозицій учасників конкурсних торгів Закритого акціонерного товариства «УКРБУДТРАНСГАЗ» та Компанії «Flexglade limited» було акцептовано пропозиції конкурсних торгів Компанії «Flexglade limited», у зв`язку з чим в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» від 11.06.2012 №70/1(672/1) опубліковано відповідне повідомлення (оголошення №227291), а договір про закупівлю укладено 07.07.2012.

У зв`язку зі змінами законодавства у сфері публічних закупівель, на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель в окремих сферах господарської діяльності» від 24.05.2012 №4851-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) ДАТ «Чорноморнафтогаз», як суб`єкт господарювання, який провадить діяльність у сфері транспортування природного і нафтового газу трубопроводами та його розподіл, що визначена ст.5 Закону України «Про природні монополії» від 20.04.2000 №1682-111 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), зобов`язаний продовжувати здійснення закупівель товарів, робіт і послуг відповідно до Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 №2289-УІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

07.06.2012 комітетом конкурсних торгів ДАТ «Чорноморнафтогаз», як замовником робіт, незважаючи на попередні результати відкритих торгів від 06.03.2012, без проведення відкритих торгів прийнято рішення про застосування процедури закупівлі за державні кошти в одного учасника у Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд», яке в подальшому перейменоване у Приватне акціонерне товариство «Укргазбуд» (відповідач) комплексу робіт з виготовлення та транспортування плітей підводного трубопроводу БК-1 Одеського ГМ - МСП-4 Голіцинського ГКР по об`єкту «Облаштування Одеського і Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря. Пусковий комплекс».

Вказане рішення комітету конкурсних торгів ДАТ «Чорноморнафтогаз» оформлене протоколом від 07.06.2012 №895-у. Оголошення про проведення процедури закупівлі опубліковано в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» від 07.06.2012 №68/3(670/3) (оголошення №224655).

Головним заходом щодо виконання проекту є забезпечення будівництва підводного трубопроводу, що з`єднує Одеське газове родовище з МСП-4 Голіцинського газоконденсатного родовища, загальною довжиною близько 76,0 км. Затвердженою Правлінням ДАТ «Чорноморнафтогаз» Програмою робіт з освоєння нових родовищ вуглеводнів на 2012 - 2015 роки (далі - Програма) (протокол засідання Правління від 19.04.2012 №12) передбачено, що завершити вказані роботи необхідно до 01.10.2012.

Для реалізації цієї Програми складено та затверджено План-графік спорудження лінійної частини підводного трубопроводу Ду 400 від Одеського газового родовища до МСП-4 Голіцинського газоконденсатного родовища.

Згідно з наказом Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 31.05.2012 №138 «Про введення в експлуатацію Одеського газового родовища» ДАТ «Чорноморнафтогаз» доручено ввести в експлуатацію Одеське газове родовище до 30.09.2012 з урахуванням проведення робіт зі спорудження газопроводу від блок-кондуктора БК-1 Одеського родовища до морської стаціонарної платформи МСП-4 Голіцинського родовища.

В якості обґрунтування застосування процедури закупівлі за державні кошти в одного учасника - у Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд», зазначалося, що проведення відкритих торгів на виконання комплексу робіт з виготовлення та транспортування плітей підводного трубопроводу, розкриття пропозицій конкурсних торгів відбудеться тільки через місяць - не раніше початку липня 2012 року, а укладання договору відповідно до діючого законодавства України у сфері державних закупівель - не раніше серпня 2012 року.

Враховуючи максимально стислі строки виконання робіт (3 місяці), комплекс робіт з виготовлення плітей підводного трубопроводу загальною довжиною 20 км буде завершено тільки у грудні 2012 року, що призведе до порушення строків введення в експлуатацію Одеського газового родовища відповідно до Плана-графіка будівництва підводного трубопроводу та, як наслідок, порушення строків початку видобутку газу згідно з Програмою.

Щодо вищенаведених обставин колегією суддів враховано, що з огляду на норму ст.39 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (в редакції від 29.04.2012, чинній на момент проведення державних закупівель між позивачем та відповідачем), замовник протягом трьох робочих днів з моменту прийняття рішення про застосування процедури закупівлі в одного учасника забезпечує публікацію у державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель та розміщення на веб-порталі Уповноваженого органу відповідно до статті 10 цього Закону інформацію про застосування процедури закупівлі в одного учасника, яка повинна містити, зокрема, найменування, кількість товару і місце його поставки, вид робіт та місце їх виконання або вид послуг та місце їх надання; строки поставки товарів, виконання робіт, надання послуг; ціну пропозиції.

Частиною 2 ст.39 Закону України «Про здійснення державних закупівель» було визначено, що процедура закупівлі в одного учасника застосовується замовником як виняток у разі, зокрема, нагальної потреби у здійсненні закупівлі у зв`язку з виникненням особливих економічних чи соціальних обставин, які унеможливлюють дотримання замовниками строків для проведення процедур конкурсних торгів, зокрема пов`язаних з негайною ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, а також наданням у встановленому порядку Україною гуманітарної допомоги іншим державам.

Таким чином, саме стислістю строків виконання робіт було обумовлено зміну процедури державних закупівель з загальної на процедуру закупівлі за державні кошти в одного учасника - у Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд».

Повідомлення про акцепт пропозиції за результатами застосування процедури закупівлі в одного учасника - у ПрАТ «Укргазбуд», опубліковано в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» від 13.06.2012 №71/3 (673/3) (оголошення №29439).

Зокрема, повідомленням зазначається: Предмет: комплекс робіт з виготовлення та транспортування плітей підводного трубопроводу БК-1 Одеського ГМ - МСП-4 Голіцинського ГКР по об`єкту «Облаштування Одеського і Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря. Пусковий комплекс».

Місце поставки: на суші - вивідний канал на березі озера Панське, база буріння і облаштування УРіЕБ - виготовлення плітей підводного трубопроводу; у Чорному морі: Північно-західна частина Чорного моря - транспортування плітей підводного трубопроводу. Термін поставки: термін виготовлення і транспортування плітей підводного трубопроводу до 28.08.2012. Ціна акцептованої пропозиції 94596348 грн (з ПДВ). Дата акцепту 12.06.2012.

Таким чином, відповідні умови змісту пропозиції конкурсних торгів в частині строків та вартості були визначені і відповідач мав і міг бути з ними обізнаний, а також, враховуючи особливості застосування до нього процедури закупівлі в одного учасника, відповідач мав усвідомлювати значення неухильного дотримання строків виконання робіт для досягнення мети державного замовлення.

11.07.2012 між ДАТ «Чорноморнафтогаз», як замовником, та Приватним акціонерним товариством «УКРГАЗБУД», як підрядником, укладено договір підряду за №749 з будівництва підводного трубопроводу в напряму від МСП-4 Голіцинського ГКР до БК-1 Одеського ГР (об`єкт «Облаштування Одеського і Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря. Пусковий комплекс») шляхом укладанням плітей методом вільного занурення (договір від 11.07.2012 №749).

Пунктом 12.2 договору від 11.07.2012 №749 визначено, що дія договору закінчується 31.12.2012.

Згідно з Календарним графіком виконання комплексу робіт із виготовлення та транспортування плітей трубопроводу передбачено граничні строки виконання робіт - 28.08.2012.

Пунктом 3.1 договору від 11.07.2012 №749 визначена ціна договору у сумі 94 596 348,00 грн, у т.ч ПДВ 15 766 058,00 грн, без урахування вартості матеріалів (трубної продукції).

Таким чином, умови основного зобов`язання відповідали як змісту пропозиції конкурсних торгів, так і узгоджувались з Програмою робіт з освоєння нових родовищ вуглеводнів на 2012 - 2015 роки, на виконання якої укладався відповідний договір.

Згідно з Технічним завданням до договору від 11.07.2012 №749 предметом договору є проведення робіт щодо виготовлення підводного трубопроводу загальною протяжністю 2050,00 метрів. Довжина пліті трубопроводу становить 800 метрів. Окремо до договору від 11.07.2012 №749 долучено: Калькуляцію складання довгомірної пліті 800 м підводного трубопроводу 0426x16; Калькуляцію на виготовлення шеститрубних секцій із двотрубних секцій 0426x16мм; Калькуляцію на виготовлення двотрубних секцій із труб 0426x16 мм.

Календарний графік виконання комплексу робіт із виготовлення та транспортування плітей трубопроводу складений з урахуванням помісячної розбивки строку виконання робіт, із граничним терміном виконання робіт, що припадає на період 21-28 серпня 2012.

Пунктом 5.1 договору від 11.07.2012 №749 визначено, що за результатами виконання робіт щомісячно складаються акти ф.КБ-2в та довідки ф.КБ-3.

Позивач зазначає, що до участі у проведенні будівельних робіт за договором підряду від 11.07.2012 №749, всупереч вимогам п.п.30, 63 Загального положення укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668, без погодження та/або повідомлення позивача, було залучено субпідрядну організації, а саме - ТОВ «Промімекс-Техно» з передачею всього обсягу будівельних робіт, із взяттям ТОВ «Промімекс-техно» відповідних податкових зобов`язань щодо сплати податку на додану вартість, із виникненням у ПрАТ «Укргазбуд» податкового кредиту з податку на додану вартість. Вказана обставина була встановлена в рамках судового провадження у адміністративній справі №826/6911/14.

Відповідач в ході розгляду спору як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції заперечував, що роботи за договором підряду від 11.07.2012 №749 виконувались субпідрядником - ТОВ «Промімекс-Техно», посилаючись на відсутність у нього будь-яких первинних документів щодо відповідних правовідносин.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції у ТОВ «Промімекс-Техно» витребовувались пояснення та докази виконання робіт, визначених договором підряду від 11.07.2012 №749. Однак, ТОВ «Промімекс-Техно» в порушення вимог суду не надало витребуваних доказів та пояснень.

Відповідно до п.4.1 договору протягом 10 днів після підписання договору замовник перераховує підряднику аванс у розмірі 30% від вартості робіт згідно з договором (пункт 3.1). Розрахунки за виконані роботи проводяться щомісячно відповідно до актів приймання виконаних підрядних робіт (ф.№КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт/і витрати/ (ф.№КБ-3), затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 №554. Замовник щомісяця протягом двадцяти календарних днів від дати підписання актів приймання виконаних робіт (ф.№КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт/і витрати/(ф.№КБ-3) сплачує підряднику 70% від вартості виконаних робіт без урахування вартості матеріалів замовника, а 30% вартості виконаних за звітний період робіт оплачується в рахунок авансу.

Тобто, аванс у розмірі 30% від вартості робіт, що складає 28378904,40 грн мав бути перерахований протягом 10 днів з моменту підписання 11.07.2012 договору, тобто до 21.07.2012 (включно).

Також, з огляду на умови договору, роботи мали бути виконані в строк до 28.08.2012, тобто протягом 48 днів з моменту підписання договору.

Як зазначає позивач, та підтверджується матеріалами справи, 15.08.2012 на поточний рахунок, відкритий ПрАТ «Укргазбуд» у ПАТ «КБ «Півдвенкомбанк» (МФО 320876) перераховано грошові кошти у сумі 20000000,00 грн з призначенням платежу «аванс в розмірі 30% згідно договору №749 від 11.07.2012 за виготовлення і транспортування плітей підводного газопроводу БК-1 Одеського ГР-МСП-4».

Таким чином, сплата авансу в сумі 20000000,00 грн відбулась з простроченням на 24 дні, відповідно, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що обґрунтованим могло бути відтермінування виконання робіт на 24 дні, тобто до 21.09.2012 в пропорційній частині вартості робіт. Несплаченою залишилась сума авансу в розмірі 8378904,40 грн.

Наступний платіж було здійснено позивачем 19.09.2012 на поточний рахунок, відкритий ПрАТ «Укргазбуд» у ПАТ «КБ «Підвенкомбанк» (МФО 320876), перераховано грошові кошти у сумі 11576397,94 грн з призначенням платежу «оплата за виконані роботи згідно договору №749 від 11.07.2012 за виготовлення і транспортування плітей підводного газопроводу БК-1 Одеського ГР - МСП-4».

При цьому, відповідач сам визнає той факт, що решта авансу була сплачена в складі платежу 19.09.2012 на суму 11576397,94 грн, відповідно прострочення авансового платежу у 59 календарних днів мало місце лише щодо 8378904,40 грн авансу і, з огляду на темпи та обсяги виконаних робіт, не могло бути підставою для продовження договору на момент укладення спірної додаткової угоди.

03.10.2012 на поточний рахунок, відкритий ПрАТ «Укргазбуд» у ПАТ «КБ «Південкомбанк» (МФО 320876), перераховано грошові кошти у сумі 10000000,00 грн з призначенням платежу «оплата за виконані роботи згідно договору №749 від 11.07.2012 за виготовлення і транспортування плітей підводного газопроводу БК-1 Одеського ГР - МСП-4».

16.10.2012 на поточний рахунок, відкритий ПрАТ «Укргазбуд» у ПАТ «КБ «Південкомбанк» (МФО 320876), перераховано грошові кошти у сумі 14495406,80 грн з призначенням платежу «оплата за виконані роботи згідно договору №749 від 11.07.2012 за виготовлення і транспортування плітей підводного газопроводу БК-1 Одеського ГР-МСП-4».

Як пояснив позивач, що не спростовано скаржником, всі платежі відбувались на підставі виставлених відповідачем рахунків, і враховуючи фактичне здійснення фінансування, відповідач не наполягав на сплаті саме авансу.

Як встановлено колегією суддів, всього позивачем станом на 16.10.2012 сплачено на користь відповідача 56 071 804,74 грн, тому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відсутні достатні підстави стверджувати про затримки фінансування, які об`єктивно і обґрунтовано могли перешкодити виконанню робіт за договором, принаймні до закінчення його дії 31.12.2012.

Виходячи з наявних в матеріалах справи пояснень та документів про виконані роботи, вбачається, що станом на 31.08.2012 ПрАТ «Укргазбуд» складено Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форма №КБ-3 за серпень 2012 у сумі 16 537 711,34 грн. Вартість виконаних робіт наведена без урахування вартості будівельних матеріалів. Тобто пропорційно вартості виконаних робіт освоєно частину авансу в сумі 4 961 313,40 грн. Згідно даних складеної 01.10.2012 ПрАТ «Укргазбуд» Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форма №КБ-3 за жовтень 2012 у сумі 34 993 438,28 грн, пропорційна частина освоєного авансу складала 10 498 031,48 грн.

Наведене додатково свідчить про відсутність підстав для посилання скаржника у своїй апеляційній скарзі на затримки у фінансуванні (сплаті авансу), які призвели до необхідності продовження строку договору станом на закінчення терміну виконання робіт навіть з врахуванням прострочення авансу.

З наявних в матеріалах справи документів колегією суддів вбачається, що про виконані роботи можна встановити, що за даними Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форма №КБ-3 станом на 07.12.2012 зобов`язання за договором №749 від 11.07.2012 не були виконані в повному обсязі, а саме з 94596348,00 грн лише на суму 73625480,31 грн.

Також, колегією суддів враховано, що з застосуванням процедури державних закупівель укладався договір на виконання робіт на суму 94596348,00 грн, однак в актах виконаних робіт наведені обсяги виконаних робіт з урахуванням вартості будівельних матеріалів, і в межах вартості виконаних робіт за договором на суму 73625480,31 грн станом на 07.12.2012, фактична вартість виконаних робіт за наданими відповідачем Актами приймання виконаних будівельних робіт форма №КБ-2в сягнула 149165097,29 грн, що значно перевищує суму тендерної закупівлі.

Наведені обставини також відображені в Довідці Державної фінансової інспекції в м. Києві від 25.02.2013 №09-31/461 щодо зустрічної звірки між позивачем та відповідачем, на яку посилається відповідач. Однак, жодних висновків чи заходів з приводу виявленої невідповідності Державною фінансовою інспекцією в м. Києві не вжито.

Відповідно до вимог ч.5 ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 № 2289-УІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) зміни ціни за одиницю товару не більш як на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі, та відбудеться не раніше трьох місяців з дня його укладення;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі;

4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі;

5) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

Відповідно до вимог ч.3 ст.180 Господарського кодексу України строк дії договору є істотною умовою договору, яку при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити.

Однак, 29.12.2012 між ДАТ «Чорноморнафтогаз», як замовником, в особі начальника управління капітального будівництва та облаштування родовищ Сазикіна С.М., який діяв на підставі довіреності від 03.01.2012 №11/62, та ПрАТ «Укргазбуд», як підрядником, укладено додаткову угоду №1/1480 до договору підряду від 11.07.2012 №749, якою було змінено істотну умову договору (збільшено строки виконання відповідачем зобов`язань) та викладено в новій редакції пункт 12.2 договору:

« 12.2. Строк окончания действия настоящего Договора определяется датой 31.03.2013 г., а в части взаиморасчетов - до полного исполнения».

В той же час, згідно з договором підряду від 11.07.2012 №749, додатком «Календарний графік виконання комплексу робіт із виготовлення та транспортування плітей трубопроводу» до договору підряду від 11.07.2012 №749, публікацією в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» від 13.06.2012 №71/3(673/3) (оголошення №29439), термін поставки (термін виготовлення і транспортування плітей підводного трубопроводу) визначений до 28.08.2012.

Колегія суддів зазначає, що з врахуванням прострочення сплати авансу в сумі 20000000,00 грн на 24 дні, судом першої інстанції вірно зазначено, що строк виконання робіт міг бути продовжений до 21.09.2012 (на роботи вартістю, пропорційно сплаченій частині авансу 30% / 70%), в частині, що відповідає 8 378 904,40 грн авансу, прострочення мало місце на 59 днів, відповідно строк виконання робіт міг бути продовжений до 25.10.2012.

Таким чином, проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів дійшла до переконання, що не відповідають дійсності твердження скаржника, що продовження строку договору №749 укладенням 29.12.2012 додаткової угоди №1/1480 було спричинене простроченням сплати авансу.

Щодо посилання скаржника на існування складних погодних умов та інших об`єктивних обставин, колегія суддів зазначає, що відповідні твердження не доведено та не обґрунтовано жодними доказами, чи хоча б детальними поясненнями.

Позивач в позові оскаржує законність наведеної додаткової угоди №1/1480 до договору підряду №749 від 11.07.2012, оскільки нею було змінено істотну умову договору №749, а саме збільшено строк його виконання, що, на думку позивача, порушує вимоги п.4 ч.5 ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

Згідно з ч.1 ст.207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1- 3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Норма ч.5 ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (в редакції станом на момент виникнення правовідносин) встановлює заборону на зміну істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, за виключенням наведених в ній випадків, зокрема, крім випадків продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі.

Однак, як зазначалось колегією суддів вище, за наслідками нового розгляду спору не підтверджено та спростовано посилання відповідача на правомірність продовження строку дії договору спірною додатковою угодою, у зв`язку із чим колегія суддів дійшла висновку, що станом на момент укладення додаткової угоди від 29.12.2012 №1/1480 були відсутні достатні підстави, наведені у п.4 ч.5 ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» для зміни істотної умови - продовження строку дії договору підряду від 11.07.2012 №749.

Зокрема, матеріалами справи спростовується наявність таких затримок фінансування, які могли б призвести до неможливості виконання робіт, принаймні станом на момент укладення спірної додаткової угоди 29.12.2012.

Також, не підтверджено наявності складних погодних умов, яких саме і в чому вони перешкодили своєчасному виконанню договору.

З огляду на п.9.2 договору підряду від 11.07.2012 №749, виникнення обставин непереборної сили, які перешкоджають виконанню зобов`язань за договором, підтверджується довідкою Торгово-промислової палати України.

Крім того, преамбула оспорюваного правочину від 29.12.2012 №1/1480 до договору підряду від 11.07.2012 №749 не містить посилання на будь-які підстави або причини для вчинення вказаного правочину, у тому числі не містить жодного посилання на відсутність фінансування та/або несприятливі погодні умови.

Водночас, колегія суддів зазначає, що укладення спірної додаткової угоди після закінчення строку виконання робіт за договором, в тому числі з врахуванням терміну прострочення авансового платежу, свідчить про укладення додаткової угоди в порушення законодавства про державні закупівлі, всупереч меті та завданню Програми робіт з освоєння нових родовищ вуглеводнів на 2012 - 2015 роки, в рамках якої реалізовувався проект з будівництва підводного трубопроводу, що з`єднує Одеське газове родовище з МСП-4 Голіцинського газоконденсатного родовища, загальною довжиною близько 76,0 км, та виконувався комплекс робіт з виготовлення та транспортування плітей підводного трубопроводу БК-1 Одеського ГМ-МСП-4 Голіцинського ГКР по об`єкту «Облаштування Одеського і Безіменного газових родовищ на шельфі Чорного моря. Пусковий комплекс», суперечить мотивам, якими керувались сторони під час застосування процедури закупівлі в одного учасника, що має ознаки наміру використання державних коштів у спосіб, що суперечить чинному законодавству.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що додаткова угода від 29.12.2012 №1/1480 про продовження строку дії договору підряду від 11.07.2012 №749 укладена всупереч ч.5 ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель», у зв`язку із чим, суд першої інстанції дійшов цілком правомірного та обгрунтованого висновку про визнання такої додаткової угоди недійсною.

Також, колегія суддів звертає увагу, що для даного спору обсяги та факти виконання робіт не мають безпосереднього значення, оскільки визнання недійсним правочину пов`язується з моментом його вчинення.

В той же час, суд зазначає, що наявність доказів про обсяги та факти виконання робіт, відповідно і в строки, визначені основним договором, мають значення для встановлення реальності відповідного договору, відповідно можливості та необхідності в укладенні спірної додаткової угоди, зокрема щодо існування дійсних законних підстав для продовження строків виконання робіт.

У зв`язку з чим суд критично оцінює позицію відповідача стосовно правомірності знищення виконавчої документації за 2012 рік, оскільки відповідні докази були знищені у 2016 році, в той час, договір не був завершений виконанням обома сторонами, і у підрядника мали і могли виникнути обґрунтовані підстави передбачати існування спору за таким договором.

Як зазначалось колегією суддів вище, в ході нового розгляду спору в суді першої інстанції судом витребовувались у ТОВ «Промімекс-Техно» пояснення та докази стосовно виконання субпідрядних робіт за договором, в тому числі у строки, продовжені спірною додатковою угодою. Однак, як вбачається із матеріалів справи ТОВ «Промімекс-Техно», в порушення вимог суду в судові засідання не з`являлось, витребуваних судом доказів та пояснень не надало, що виключає можливість з`ясування обставин фактичного виконання договору в частині, що має значення для вирішення спору, зокрема, щодо затримки фінансування та несприятливих погодних умов.

Також, законність продовження спірною додатковою угодою строків виконання робіт за договором має значення для визначення своєчасності їх виконання за договором та наявності підстав для застосування наслідків, пов`язаних з порушенням зобов`язання.

Водночас, колегія суддів погоджується із позицією позивача щодо того, що продовження строків виконання робіт за договором, укладеним на виконання державного замовлення без достатніх правових підстав, порушує інтереси держави в особі відповідного державного підприємства.

Як визначено ст.79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як визначено ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на все вищевикладене в сукупності, за наслідками нового розгляду спору суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому вимоги Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» до Приватного акціонерного товариства «Укргазбуд» про визнання додаткової угоди від 29.12.2012 №1/1480 до договору підряду від 11.07.2012 №749 недійсною підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності та відсутність поважних причин для його відновлення, оскільки про існування спірної Додаткової угоди та наведені в позові обставини позивач знав, колегія суддів зазначає наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, в обґрунтування поважності причин пропуску строку позовної давності позивач посилається на обставини, які є підставою зупинення перебігу строку давності, а саме позивач зазначає, що внаслідок окупації території Автономної Республіки Крим у 2014 році, постановою незаконно створеної організації з назвою «Государственный Совет Республики Крым» від 17.03.2014 №1758-6/14 «О вопросах энергетической безопасности Республики Крым» та розпорядженням незаконно створеної організації з назвою «Совет Министров Республики Крым» від 17.03.2014 №165-р «О создании Крымского республиканского предприятия «Черноморнефтегаз» рухоме та нерухоме майно Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», розташоване на території Республіки Крим, її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони, яке увійшло і не увійшло до статутного капіталу ДАТ «Чорноморнафтогаз» у складі необоротних (в тому числі нематеріальних) і оборотних активів, у тому числі державне (України) майно, передане йому у користування та те, що перебуває на балансовому і позабалансовому обліку, бухгалтерська, статистична та інша документація підприємства стали власністю Республіки Крим та передано на баланс юридичної особи з назвою «Крымское республиканское предприятие «Черноморнефтегаз», яка створена за законодавством Російської Федерації на тимчасово окупованій території України.

Вказані факти підтверджені в Сертифікаті від 03.12.2014 №2018 про форс-мажорні обставини, що виданий Торгово-промисловою палатою України.

Документи у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції за весь час існування ДАТ «Чорноморнафтогаз», включаючи розпорядження та дозволи адміністрації позивача та загальних зборів акціонерів позивача на їх проведення, у незаконний спосіб перейшли у документальний фонд вищезазначеної юридичної особи з назвою «Крымского республиканского предприятия «Черноморнефтегаз».

У вересні 2017 року до Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Укргазбуд» з позовом до Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про стягнення 87051349,56 грн, у зв`язку з чим відкрито судове провадження №910/16706/17.

Позивач зазначає, що про обставини, які свідчать про порушення його прав та інтересів, дізнався з копій документальних матеріалів, наданих Приватним акціонерним товариством «Укргазбуд» до матеріалів справи №910/16706/17, а також документальних матеріалів, відновлених ДАТ «Чорноморнафтогаз» самостійно та за допомогою правоохоронних органів.

Як визначено ч.1 ст. 263 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності зупиняється, зокрема, у разі, якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила).

Згідно з ч.2 ст. 263 Цивільного кодексу України у разі виникнення обставин, встановлених частиною першою цієї статті, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин.

З огляду на ч.ч.4, 5 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Однак, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про існування з 2014 року обставин, які є підставою зупинення перебігу строку давності.

Крім того, суд враховує, що спірний правочин вчинено представником, дотримання обсягу повноважень яким, може бути оспорено особою, яку він представляє. Тому, обізнаність представника, який вчиняв правочин, не свідчить про безумовну обізнаність з таким правочином особи, від імені якої вчинявся правочин.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропущення позовної давності, тому порушене право підлягає захисту.

Водночас, колегією суддів враховано судові рішення, на які скаржник посилався у своїх додаткових письмових поясненнях на підтвердження своєї правової позиції, проте, правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем у справі №911/2076/19 не є подібними до правовідносин, які досліджувалися судами у справах зазначених в письмових поясненнях скаржника.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст.277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/2076/19 відповідають чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" на рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/2076/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/2076/19 - залишити без змін.

Матеріали справи №911/2076/19 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст складено 28.09.2022.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Є.Ю. Шаптала

М.Л. Яковлєв