ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2022м. ДніпроСправа № 904/1200/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЗАВОД ПРОКАТНИХ ВАЛКІВ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 4 564 006,71грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Главацький А. І.

Представники:

від позивача Яланський О.А.

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЗАВОД ПРОКАТНИХ ВАЛКІВ" (далі - Відповідач) заборгованості в розмірі 4 564 006,71 грн., з яких: 4 464 443,50 грн. - сума основного боргу, 24 462,70 грн. - пеня, 3 669,41 грн. - 3% річних, 71 431,10 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №061089 про постачання електричної енергії споживачу від 01.07.2019 року щодо своєчасної оплати за спожиту електроенергію.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у відзиві на позов проти задоволення заявлених вимог заперечував, посилаючись на неможливість виконання своїх договірних зобов`язань через дію форс-мажорні обставини, що викликані введення в Україна воєнного стану згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року.

Крім того, заперечуючи проти задоволення заявлених вимог, Відповідач вважав неправомірним нарахування позивачем інфляційних втрат у розмірі 71 431,10 грн., оскільки час прострочення за наданим позивачем розрахунком, склав менше половини одного календарного місяця, що виключає підстави для врахування інфляційної складової боргу.

09.08.2022 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в засіданні на 06.09.2022 року.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, розгляд справи 06.09.2022 року не відбувся. Ухвалою від 12.09.2022 року судове засідання призначено на 04.10.2022 року, про що учасників справи повідомлено засобами електронного зв`язку (а.с. 81, 82).

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно положень ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 04.10.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши зміст та підстави вимог позивача та заперечень відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності із Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ) Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області.

В червні 2018 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам (постанова НКРЕКП від 14.06.2018 №429).

Пунктом 1.2.7. ПРРЕЕ встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

01.07.2019 року між Позивачем (Постачальником) та Відповідачем (Споживачем) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №061089 (надалі - Договір).

Згідно з пунктом 2.1. Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 13.1. Договору передбачено, що цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати зазначеної у комерційній пропозиції.

У відповідності до пункту 9.1. Комерційної пропозиції Договір на умовах даної Комерційної пропозиції починає діяти з першого дня розрахункового періоду березня 2020 року, але не раніше дати підписання цієї Комерційної пропозиції. Договір укладається на строк 6 (шість) календарних місяців та вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо Постачальник не відмовиться від його пролонгації у зв`язку з порушення Споживачем умов пункту 5.1. цієї Комерційної пропозиції.

Згідно з умовами пункту 13.1. Договору, умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії та сплати рахунку (квитанції) Постачальника.

Цей Договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання Споживачем таких зобов`язань.

Розділом 4 Правил передбачений Порядок розрахунків на роздрібному ринку електричної енергії, відповідно до якого, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Послуги оператора системи оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Датою здійснення оплати за виставленим платіжним документом є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника або поточний рахунок оператора системи розподілу, відкритий в уповноваженому банку.

Оплата електропостачальнику вартості електричної енергії, у тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється виключно коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника.

Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Пунктом 5.5. Договору визначено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем (п. 5.7. Договору).

Згідно з пунктом 6.3. Комерційної пропозиції рахунок на оплату фактично спожитого у розрахунковому періоді обсягу електричної енергії надається, як правило, наступного робочого дня після закінчення розрахункового періоду (при умові отримання Постачальником даних про обсяги споживання від Споживача або адміністратора комерційного обліку). У разі неодержання рахунку Споживач самостійно оформляє платіжні документи та здійснює оплату на їх підстав у строк, зазначений у пункті 5.1. Комерційної пропозиції.

Остаточний розрахунок за фактичним обсягом споживання здійснюється не пізніше, ніж на 5 робочий день після закінчення розрахункового періоду, не залежно від дати отримання рахунку від Постачальника (п. 5.1. Комерційної пропозиції).

Датою отримання Споживачем всіх рахунків на оплату, наявність яких передбачена умовами цього Договору, вважається дата здійснення нарахувань Споживачем за допомогою інтернет-сервісу. У разі, якщо нарахування на звітну дату здійснені Постачальником, датою отримання Споживачем рахунків на оплату, наявність яких передбачена умовами цього Договору, вважається дата першого завантаження рахунків Споживачем з інтернет-сервісу (пункт 5 Умов користування інтернет сервісом Особистий кабінет).

Відповідно до підпункту 1 пункту 6.2. Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору згідно з умовами цього Договору.

Згідно з пунктами 4.3.. 4.13.. 5.1.2.30. Правил, обсяги споживання електричної енергії

підтверджуються адміністратором комерційного обліку, функції якого, згідно п. 10 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 виконує відповідний оператор систем розподілу (далі - ОСР).

З метою підтвердження спожитих Відповідачем обсягів електричної енергії за січень 2022 року Позивачем був направлений відповідний лист оператору системи розподілу AT ДТЕК Дніпровські електромережі.

Згідно даних, отриманих від оператора системи розподілу. Відповідачем у січні 2022 року було спожито 1 054 791 кВт*г.

Таким чином, як убачається з матеріалів справи, Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором, зокрема, поставив електричну енергію Споживачу протягом січня 2022 року, обсягом 1 054 791 кВт*г на суму 4 564 443,50 грн.

З урахуванням спожитих обсягів Постачальником був сформований та направлений на адресу Споживача рахунок № 20 від 31.01.2022 року про сплату заборгованості за січень 2022 року в сумі 4 564 443.50 грн. Кінцева дата сплати рахунку 11.02.2022 року. (а.с.16).

Відповідач за спожиту електричну енергію розрахувався частково в сумі 100 000,00 грн., у зв`язку з чим, останній має заборгованість перед Позивачем в розмірі 4 464 443,50 грн.

Строк оплати вказаної суми заборгованості, є таким, що настав.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно п. 7.1. комерційної пропозиції, у разі якщо Споживач порушив терміни (строки) оплати, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення, до дати повної оплати (датою оплати вважається день зарахування коштів на рахунок Постачальника).

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 14.02.2022 року по 23.02.2022 року, розмір якої за поданим розрахунком становить 24 462,70 грн. (а.с. 21)

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних в розмірі 3 669,41 грн. за період прострочення з 14.02.2022 року по 23.02.2022 року та інфляційних втрат в розмірі 71 431,10 грн. за вказаний період.

Здійснивши перевірку наданих Позивачем розрахунків, суд дійшов висновку що визначення розміру пені та 3% річних здійснено арифметично правильно.

Відповідач заперечує проти заявленої до стягнення суми інфляційних втрат, посилаючись на відсутність підстав для врахування інфляційної складової боргу, через тривалість періоду прострочення менше половини одного календарного місяця.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 року по справі № 910/13071/19 навів методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Отже, оскільки час прострочення виконання грошового зобов`язання з 14.02.2022 по 23.02.2022 року, за який Позивач здійснив нарахування інфляційних втрат складає менше 15 днів, то за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

З урахуванням наведеного, вимоги позивача підлягають задоволенню частково в розмірі: 4 492 575, 61 грн., з яких: 4 464 443,50 грн. - сума основного боргу, 24 462,70 грн. - пеня, 3 669,41 грн. - 3% річних, в решті позовних вимог слід відмовити.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилається на дію форс-мажорних обставин, а саме введення на території України воєнного стану, внаслідок яких він не має можливість сплатити заборгованість.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з положеннями ст. 218 ГК України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Як убачається з матеріалів справи, порушення Відповідачем зобов`язання, в наслідок якого виникла заявлена до стягнення сума заборгованості (основний борг, неустойка, три проценти річних), мало місце в період до введення на території України воєнного стану, а отже, доводи Відповідача з посиланням на те, що таке порушення сталося внаслідок відповідних обставин непереборної сили, слід визнати безпідставними.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпропетровський завод прокатних валків" (49023, м. Дніпро, вул. Яхненківська, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49044, м. Дніпро, вул. Моссаковського Володимира, ) 4 464 443,50 грн. основного боргу, 24 462,70 грн. пені, 3 669,41 грн. три проценти річних, 67 388, 63 грн. витрат зі сплати судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.10.2022

Суддя О.В. Ліпинський