РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.10.2022Справа № 910/7088/22

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району міста Києва» (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 30; поштова адреса: 03150, м. Київ, вул. Ямська, 59) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон груп» (04050, місто Київ, вулиця Миколи Мурашка, будинок 6-а) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 10) про стягнення 172417,51 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району міста Києва» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон груп» про стягнення 172417,51грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №53-1 від 28.04.2016 року в частині повної оплати послуг оренди.

Ухвалою суду від 09.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 10).

Вказаною ухвалою суду було запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов, в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

Також, відповідача було попереджено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини другої ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Частиною п`ятою ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Нормами частини четвертої ст. 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною першою ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (частина сьома ст. 120 ГПК України).

Так, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 09.08.2022 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (№ 125) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену у сервісі моніторингу реєстраційних даних українських компаній та судового реєстру Опендатабот.

Однак, конверт з ухвалою суду від 09.08.2022, який направлявся на адресу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон груп» (04050, місто Київ, вулиця Миколи Мурашка, будинок 6-а) був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Суд зазначає, що повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення (ухвала) не вручена з причин, які не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Слід зазначити, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

Крім того, суд зазначає, що згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 09.08.2022 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не подано відзиву на позов, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій ст. 165 ГПК України.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частинами першою та другою ст. 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

З огляду на вказані приписи ГПК України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов відповідно до частини першої ст. 251 ГПК України, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої ст. 165 та частини другої ст. 178 ГПК України.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

29.12.2011 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю «Девілон Груп» (орендар) та Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» (підприємство) укладено Договір №53 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (далі Договір), відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення Київради від 24.12.2009 №917/2986 та протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 27.09.2011 №96 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: підземний пішохідний перехід, вул.. Артема - вул. Глибочицька, для змішаної торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами.

Відповідно до п. 2.1 Договору №53 від 29.12.2011 об`єктом оренди є нежиле приміщення, загальною площею 51,27 кв.м., згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід`ємну частину договору.

Згідно з п. 2.4 Договору об`єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району».

Відповідно до п. 3.2 Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць оренди визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці.

Згідно з п. 3.4 Договору додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

У п. 3.5 Договору вказано, що орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства, за яким закріплене майно на праві господарського відання чи оперативного управління (балансоутримувача) Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району», починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об`єкта оренди орендодавцеві.

Згідно з п. 3.6 Договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 9.1 Договору строк його дії встановлено до 27.12.2014.

За актом приймання-передачі нерухомого майна від 29.12.2011 орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування приміщення у підземному пішохідному переході, що перебуває на балансі Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району», загальною площею 51,27 кв.м., за адресою: м. Київ, підземний пішохідний перехід, вул. Артема - вул. Глибочицька.

28.04.2016 між Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю «Девілон Груп» (орендар) та Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» (підприємство-балансоутримувач) укладено Договір №53-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (нова редакція Договору №53 від 29.12.2011.

Відповідно до 3.1 Договору №53-1 від 28.04.2016 орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва та згідно з розрахунком становить за базовий місяць оренди - січень 2016 року - 22662,30 грн без ПДВ і діє з 15.07.2016 до 26.04.2019; до 14.07.2016 - 11331,15 грн без ПДВ.

Орендна плата за кожний наступний місяць коригується на індекс інфляції за поточний місць (п. 3.2 Договору №53-1 від 28.04.2016) та на неї нараховується ПДВ (п. 3.5 Договору №53-1 від 28.04.2016).

Відповідно до п. 3.6 Договору №53-1 від 28.04.2016 орендна плата сплачується на рахунок підприємства-балансоутримувача, починаючи з дати підсипання акта приймання-передачі.

Відповідно до п. 9.1 Договору №53-1 від 28.04.2016 строк його дії встановлено до 26.04.2019.

Згідно з п. 9.7 Договору №53-1 від 28.04.2016 у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом 1 місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються відповідним договором, який є невід`ємною частиною цього договору.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідачем не у повному обсязі було сплачено орендну плату за період з липня 2018 року по квітень 2021 року, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 172417,51 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст Договору №53-1 від 28.04.2016, суд дійшов висновку, що вказаний правочин є договорами оренди комунального майна.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Оскільки матеріал справи не містять доказів висловлення будь-якою стороною Договору №53-1 від 28.04.2016 намірів припинити чи змінити умови вказаного договору, вищевказаний договір був чинним у спірний період.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

У ст. 20 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» зазначено, що орендна плата встановлюється, як правило, у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватись у натуральній або грошово-натуральній формі.

Як встановлено судом, відповідно до 3.1 Договору №53-1 від 28.04.2016 орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва та згідно з розрахунком становить за базовий місяць оренди - січень 2016 року - 22662,30 грн без ПДВ і діє з 15.07.2016 до 26.04.2019; до 14.07.2016 - 11331,15 грн без ПДВ.

Орендна плата за кожний наступний місяць коригується на індекс інфляції за поточний місць (п. 3.2 Договору №53-1 від 28.04.2016) та на неї нараховується ПДВ (п. 3.5 Договору №53-1 від 28.04.2016).

Відповідно до п. 3.6 Договору №53-1 від 28.04.2016 орендна плата сплачується на рахунок підприємства-балансоутримувача, починаючи з дати підсипання акта приймання-передачі.

З матеріалів справи вбачається, що за липень 2018 року відповідачу була нарахована орендна плата у розмірі 16585,10 грн, за серпень 2018 року відповідачу була нарахована орендна плата у розмірі 16469,00 грн, за вересень 2018 року відповідачу була нарахована орендна плата у розмірі 16469,00 грн, за жовтень 2018 року відповідачу була нарахована орендна плата у розмірі 16781,92 грн, за листопад 2018 року відповідачу була нарахована орендна плата у розмірі 17 067,20 грн, за грудень 2018 року відповідачу була нарахована орендна плата у розмірі 17 306,15 грн, за січень 2019 року - орендна плата у розмірі 17444,59 грн, за лютий 2019 року - орендна плата у розмірі 17619,04 грн, за березень 2019 року - орендна плата у розмірі 17707,13 грн, за квітень 2019 року - орендна плата у розмірі 17866,49 грн, за травень 2019 року - орендна плата у розмірі 18045,16 грн, за червень 2019 року - орендна плата у розмірі 18171,48 грн, за липень 2019 року - орендна плата у розмірі 18080,62 грн, за серпень 2019 року - орендна плата у розмірі 17972,14 грн, за вересень 2019 року - орендна плата у розмірі 17918,22 грн, за жовтень 2019 року - орендна плата у розмірі 18043,64 грн, за листопад 2019 року - орендна плата у розмірі 18169,94 грн, за грудень 2019 року - орендна плата у розмірі 18188,11 грн, за січень 2020 року - орендна плата у розмірі 18151,74 грн, за лютий 2020 року - орендна плата у розмірі 18188,04 грн, за березень 2020 року - орендна плата у розмірі 18133,48 грн, за квітень 2020 року - орендна плата у розмірі 18278,54 грн, за травень 2020 року - орендна плата у розмірі 18424,78 грн, за червень 2020 року - орендна плата у розмірі 18480,05 грн, за липень 2020 року - орендна плата у розмірі 18517,01 грн, за серпень 2020 року - орендна плата у розмірі 18405,91 грн, за вересень 2020 року - орендна плата у розмірі 18369,10 грн, за жовтень 2020 року - орендна плата у розмірі 18460,94 грн, за листопад 2020 року - орендна плата у розмірі 18645,55 грн, за грудень 2020 року - орендна плата у розмірі 18887,94 грн, за січень 2021 року - орендна плата у розмірі 19057,93 грн, за лютий 2021 року - орендна плата у розмірі 19305,68 грн, за березень 2021 року - орендна плата у розмірі 19498,74 грн, за квітень 2021 року - орендна плата у розмірі 19830,22 грн, що разом становить 614540,58 грн. (відповідно до актів, копії яких долучено позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що місячні розміри орендної плати, нараховані позивачем, відповідають умовам Договору №53-1 від 28.04.2016, у зв`язку з чим визнаються судом обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 3.7 Договору №53-1 від 28.04.2016 орендна палат сплачується незалежно від наслідків господарської діяльності щомісячно не пізніше 15-го числа поточного місяця.

Відповідачем не надано суду доказів виконання ним обов`язку зі сплати орендних платежів за Договором №53-1 від 28.04.2016.

Однак, як вказує позивач у позовній заяві, та із складеного позивачем акту звірки взаємних розрахунків за Договором №53-1 від 28.04.2016 вбачається, що за вказаний період відповідачем було сплачено орендну плату у загальному розмірі 442123,07 грн.

Таким чином, оскільки за період з липня 2018 року по квітень 2021 року загальний розмір орендної плати становить 614540,58 грн, тоді як відповідачем сплачено грошові кошти у загальному розмірі 442123,07 грн, суд дійшов висновку, що у відповідача виникла заборгованість у розмірі 172417,51 грн.

Доказів сплати грошових коштів у розмірі 172417,51 грн станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон Груп» за Договором №53-1 від 28.04.2016 у сумі 172417,51 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон Груп» заборгованості у розмірі 172417,51 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон Груп» (04050, м. Київ, вул. Микола Мурашка, буд. 6-А; ) на користь Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» (04107, м. Київ, вул. Багговутівська буд. 30; ) грошові кошти у розмірі 172 417 (сто сімдесят дві тисячі чотириста сімнадцять) грн. 51 коп. та судовий збір у розмірі 2586 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят шість) грн. 26 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 17.10.2022.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ