ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2022м. ДніпроСправа № 904/105/20

За позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРС", м. Кривий Ріг

про повернення земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан

Головуючий суддя Ліпинський О.В.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Суддя Загинайко Т.В.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача Трофименко Ю.В.

СУТЬ СПОРУ:

Криворізька міська рада (далі Позивач) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, за змістом якої просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРС» (далі Відповідач) привести в придатний для використання стан земельну ділянку площею 0,5978 га з кадастровим номером :03:001:0002, що знаходиться на мікрорайоні Східний-3 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, шляхом демонтажу розміщених на ній споруд та парканів за власний рахунок, та повернути її територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради за актом приймання-передачі.

Заявлені вимоги мотивовано тим, що між Криворізькою міською радою та ТОВ «ФОРС» 02.10.2007 року був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно якого Відповідачу надано в користування строком на 5 років земельну ділянку площею 0,5978 га з кадастровим номером :03:001:0002 для розміщення автостоянки, що знаходиться на мікрорайоні Східний 3 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу.

З огляду на те, що додаткова угода про продовження строку дії договору не була укладена сторонами, Позивач вважає, що відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» та п. 37 договору, останній припинив свою дію 07.11.2012, у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. При цьому Позивача зазначає, що не зважаючи на закінчення строку дії договору, Відповідач не виконав договірні зобов`язання щодо повернення земельної ділянки та продовжує неправомірно її використовувати без відповідних правовстановлюючих документів та згоди власника земельної ділянки територіальної громади м. Кривого Рогу.

Відповідач проти позову заперечує, просить суд відмовити в задоволенні заявлених вимог, посилаючись на те, що додаткова угода про продовження терміну дії Договору оренди земельної ділянки є укладеною, але міська рада не вчиняє дій щодо реєстрації прав на відповідну земельну ділянку.

Крім того, заперечуючи проти задоволення заявлених вимог, Відповідач зазначає, що спірна земельна ділянка використовується ним з 1997 року для розміщення об`єкта нерухомості, що належить Відповідачу на праві власності. З огляду на викладене, Відповідач вважає незаконними, як вимоги Позивача про демонтаж об`єкта нерухомого майна, що розташований на спірній земельній ділянці, так і про повернення самої земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду 08.01.2020 року (суддя Петренко Н.Є) відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

18.03.2020 року судом призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Згідно витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 19.03.2020 року, визначено склад колегії у складі трьох суддів: головуючий суддя - Петренко Н.Е., судді - Ніколенко Н.Е., Назаренко Н.Г.

Розпорядженням керівника апарату суду № 207 від 09.02.2021 року в зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади, призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого для розгляду справи № 904/105/20 визначено наступний склад колегії: головуючий суддя - Ліпинський О.В., судді - Ніколенко М.О., Назаренко Н.Г.

27.06.2022 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

Протягом розгляду справи, в тому числі на стадії її розгляду по суті, склад колегії суддів було неодноразово змінено.

Останнім розпорядженням керівника апарату суду № 340 від 13.09.2022 року, призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого для розгляду справи визначено колегію в складі суддів: головуючий суддя - Ліпинський О.В., судді - Мельниченко І.Ф., Загінайко Т.В.

Ухвалою від 14.09.2022 року справу прийнято до розгляду в зазначеному складі суддів із призначенням судового засідання на 05.10.2022 року.

Позивач явку представника в судове засідання не забезпечив, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (том 5 а.с. 17).

Представник Відповідача в судовому засіданні підтримав свої заперечення, просив суд відмовити в задоволенні заявлених вимог у повному обсязі.

Згідно положень ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 05.10.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, оголосивши стислий зміст вимог позивача, заслухавши зміст заперечень відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2007 року Криворізька міська рада прийняла рішення № 1710 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок». За змістом зазначеного рішення, керуючись ст. 33 Закону України «Про оренду землі» рада вирішила поновити договори оренди земельних ділянок суб`єктам господарювання та громадянам після закінчення строків, на які їх було укладено.

02.10.2007 року між Криворізькою міською радою та ТОВ «ФОРС» на підставі рішення Криворізької міської ради від 29.08.2007 № 1710, укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.11.2007 за №83.

Згідно умов п. 1 Договору Позивач (Орендодавець) надав, а Відповідач (Орендар) прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення автостоянки, яка знаходиться на мікрорайоні Східний-3 у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу.

Відповідно до умов пунктів 2, 3 Договору, в оренду передано земельну ділянку площею 0,5978 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0002.

Договір укладено на п`ять років. Після закінчення строку дії договору Оренда, який належним чином виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших умов переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію (п. 5 Договору).

За змістом умов пункту 18 Договору сторони погодили, що після припинення дії Договору Орендар у 10-денний термін повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Повернення земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі (п. 19 Договору).

Орендар зобов`язаний до підписання акту прийому-передачі (Повернення) привести земельну ділянку в придатний для подальшого використання стан. Приведення в придатний стан включає в себе благоустрій земельної ділянки (п. 20 Договору).

Пунктом 37 Договору сторони визначили, що дія цього договору припиняється, в тому числі в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до п. 45 Договору, він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Звертаючись до суду з вимогою про повернення земельної ділянки та приведення її в придатний для використання стан, Позивач посилається на закінченням строку дії договору оренди та відсутність укладеної сторонами додаткової угоди про продовження цього строк.

Обґрунтовуючи необхідність покладення на Відповідача обов`язку щодо знесення розташованих на спірній земельній ділянці об`єктів, Позивач посилається на положення ч. 2 ст. 212 ЗК України.

Враховуючи зміст заявлених позовних вимог, предметом доказування по даній справі є обставини припинення дії договору оренди земельної ділянки, наявність підстав для повернення Відповідачем предмета оренди після припинення договору, а також, наявність підстав для покладення на Відповідача обов`язку з демонтажу розташованих на земельній ділянці об`єктів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом положень ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про оренду землі», в редакції, яка була чинна на час укладення спірного договору, до істотних умов договору оренди землі віднесено, в тому числі, умови щодо строку дії договору та умови повернення земельної ділянки орендодавцеві.

В силу положень ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною 1 статті 34 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що у разі припинення договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Як вище встановлено судом, умовами пункту 5 Договору оренди землі від 02.10.2007 року сторони встановили строк його дії - п`ять років. Отже, враховуючи дату державної реєстрації договору (07.11.2007 року), із проведенням якої сторони визначили момент набрання ним чинності (п. 45 Договору), строк діє договору сплив відповідно 07.11.2012 року.

В силу положень ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», в редакції яка була чинна на дату спливу строку дії договору оренди землі від 02.10.2007 року, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Як свідчать надані у справу докази, за результатами розгляду звернень суб`єктів господарювання, 26.09.2012 року Криворізька міська рада прийняла рішення № 1427 «Про продовження договорів оренди земельних ділянок» за змістом якого, вирішила продовжити укладений з ТОВ «ФОРС» договір оренди земельної ділянки номер державної реєстрації 83 від 07.11.2007 року строком на 5 років.

19.10.2013 року, на виконання зазначеного вище рішення міська рада направила на адресу Відповідача три примірники підписаної з її боку додаткової угоди про продовження терміну дії Договору оренди земельної ділянки від 07.11.2007 № 83. Крім продовження договору до 07.11.2017 року, зазначена угода передбачала зміну інших істотних умов, зокрема, умов щодо предмета договору, об`єкта оренди, строку його дії, орендної плати тощо.

Через наявність заперечень щодо поновлення договору оренди земельної ділянки на запропонованих Орендодавцем умовах, 11.11.2013 року Відповідач направив на адресу Криворізької міської ради підписаний з його боку протокол розбіжностей до додаткової угоди про продовження терміну дії Договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 07.11.2007 № 83) та внесення змін до нього.

26.11.2013 року Криворізька міська рада надала відповідь на звернення Відповідача від 11.11.2013 року, за змістом якої повідомила, що в силу вимог ст. 181 ГК України, за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робіть застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів в підтвердження підписання Орендарем запропонованої Орендодавцем додаткової угоди із застереженням щодо складання протоколу розбіжностей, а також доказів направлення підписаної в такий спосіб додаткової угоди іншій стороні разом із протоколом розбіжностей, слід визнати, що сторони не дійшли домовленості відносно умов поновлення Договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 07.11.2007 № 83).

В силу вимог ч. 4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», в редакції яка була чинна на дату закінчення строку дії договору оренди землі від 02.10.2007 року (державна реєстрація від 07.11.2007 № 83), при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Згідно із ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», у зазначеній вище редакції, додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

З урахуванням наведеного, зважаючи на відсутність (недосягнення) домовленості сторін на поновлення договору оренди земельної ділянки зі зміною його істотних умов, а також відсутність укладеної додаткової угоди про його поновлення, слід визнати, що договір припинив свою дію 11.07.2012 року в зв`язку з закінчення строку, на який його було укладено та не був поновлений.

Таким чином, враховуючи положення ст. 34 Закону України «Про оренду землі», із припиненням 11.07.2012 року договору, у Відповідача виник обов`язок щодо повернення Позивачу земельної ділянки на умовах, визначених договором, зокрема, за актом приймання-передачі (повернення) та у придатному для подальшого використання стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (п. 18, 19, 20 Договору).

Зважаючи на те, що положення Договору оренди не передбачали в якості умов повернення земельної ділянки здійснення Орендарем демонтажу споруд та парканів, які вже існували на ділянці на час її передачі в орендне користування, суд не вбачає підстав для покладення на Відповідача відповідного обов`язку, у зв`язку із чим, позовні вимоги у відповідній частині підлягають відхиленню.

Крім того, відмовляючи в задоволенні відповідної частини вимог, суд зауважує, що демонтаж (знесення) розташованих на спірній земельній ділянці об`єктів, як речово-правовий спосіб захисту, який передбачено ч. 2 ст. 212 ЗК України (повернення самовільно зайнятих земельних ділянок), не може бути застосований у спорі, що виник із зобов`язально-правових (договірних) відносин, якщо відповідний договір не визначає такого обов`язку.

З урахуванням наведених вище обставин, заявлений позов підлягає задоволенню частково, зокрема, шляхом зобов`язання Відповідача привести спірну земельну ділянку в придатний для подальшого використання стан, не гірший порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, а також повернути земельну ділянку Позивачу за актом приймання-передачі. В решті позовних вимог слід відмовити.

Доводів Відповідача з посиланням на неможливість задоволення вимог про повернення земельної ділянки з огляду на принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований (слідування юридичної долі земельної ділянки долі нерухомості, що на ній розташована), та те, що пред`явлення таких вимог фактично спрямовано на позбавлення Відповідача права володіння, користування та розпорядження своїм нерухомим майном, яке розташовано на спірній ділянці, суд вважає хибними, адже виконання договірного зобов`язання орендаря, після припинення дії договору оренди повернути орендодавцеві земельну ділянку за актом приймання-передачі, в силу положень ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України не позбавляє власника нерухомого майна права користування земельною ділянкою, на якій це майно розташоване, тобто, у випадку припинення договору оренди земельної ділянки, Відповідач не позбавляється права на звернення до Криворізької міської ради для вирішення питання відведення ділянки саме під належні йому будівлі, площею достатньої для обслуговування та користування зазначеним об`єктом нерухомості.

Суд не приймає до уваги доводи Відповідача з посиланням на необхідність застосування при розгляді даної справи правового висновку, що сформовано Верховним Судом при розгляді справи № 902/341/17, оскільки на відміну від даної справи, предметом якої є вимога про повернення орендованої земельної ділянки в зв`язку з припиненням договору оренди, предметом спору в зазначеній вище справі Верховного Суду були вимоги про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, а отже, підстави та предмет вимог, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм права в зазначених справах, не є подібними, що виключає підстави для врахування правових позицій, наведених в зазначеній постанові Верховного Суду.

Суд не дає оцінку доводам сторін, що викладені в заявах по суті спору та стосуються обставин набуття Відповідачем права власності на нерухоме майно, яке розташовано на спірній земельній ділянці, адже зазначені аргументи очевидно не відносяться до предмета спору по справі з вимогами про зобов`язання повернути орендовану земельну ділянки після припинення договору оренди землі.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 129 ГПК України, зважаючи на те, що причиною виникнення даного спору є неправильні дії Відповідача, які полягають в невиконанні ним свого договірного обов`язку з повернення орендованої земельної ділянки після припинення договору, судові витрати у справі в повному обсязі покладаються на відповідача, незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 5, 73, 74, 75, 77-79, 86, 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРС» привести земельну ділянку площею 0,5978 га з кадастровим номером :03:001:0002, що знаходиться на мікрорайоні Східний-3 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу в придатний для подальшого використання стан, не гірший порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду та повернути земельну ділянку територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради за актом приймання-передачі.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРС» (50093, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Лісового, 46, ) на користь Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, ) 1921,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення

Повне рішення складено 14.10.2022

Головуючий суддя О.В. Ліпинський

Суддя І.Ф. Мельниченко

Суддя Т.В. Загинайко