ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/395/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретаря судового засідання: Круглецької А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Лобанов Д.О. - довіреність №161 від 20.01.2022;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Військової частини НОМЕР_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся"

про стягнення 24044,53 грн.

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Господарського суду Житомирської області з позовом в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся" матеріальну шкоду (збитки) на загальну суму 24044,53грн у зв`язку з завищенням вартості робіт за договором №60 на виконання робіт від 17.06.2020.

Ухвалою від 27.06.2022 відкрито провадження у справі №906/395/22 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.07.2022.

Ухвалою від 21.07.2022 продовжено строк підготовчого провадження, відкладено підготовче засідання на 01.09.2022.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.09.2022 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 03.10.2022.

Представник позивача в судовому засіданні 03.10.2022 при розгляді справи по суті підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві (а.с.1-4).

Відповідач в судове засідання 03.10.2022 повноважного представника не направив, відзиву на позов не подав хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів від 12.09.2020 (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення - 999)(а.с.174). Поштове відправлення про направлення відповідачу копії ухвали від 01.09.2022 згідно відомостей з офіційного сайту "Укрпошта" про відстеження поштового відправлення (за номером ідентифікатора 5999) не вручене під час доставки (а.с.176).

Водночас суд враховує, що відсутність представника відповідача, відповідно до ст.216 ГПК України, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

З огляду на те, що неявка в засідання суду представника відповідача та неподання відповідачем письмового відзиву, не перешкоджають розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.06.2020 між Військовою частиною НОМЕР_1 (замовник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся" (виконавець/відповідач) укладено договір №60 на виконання робіт (далі-договір) (а.с.7-18).

У відповідності до п.1.1 договору, Виконавець зобов`язується виконати та здати згідно з проектно - кошторисною документацією та Календарним графіком виконання робіт (Додаток №1 до Договору) (далі - Календарний графік), роботи щодо капітального будівництва контрольно-пропускних пунктів технічних територій військової частини НОМЕР_1 , які зазначені в робочому проекті "Капітальне будівництво контрольно-пропускних пунктів технічних територій військової частини НОМЕР_1 . Коригування" (далі - Об`єкт), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх.

Роботи виконуються відповідно до проектної документації та умов Договору.

Згідно з пунктом 1.2 договору, обсяги закупівлі робіт з будівництва можуть бути зменшені Замовником залежно від реального обсягу фінансування видатків з внесенням відповідних змін до Календарного графіку.

Пунктом 2.1 договору сторони передбачили, що загальна ціна Договору становить 6 638 308,48грн (шість мільйонів шістсот тридцять вісім тисяч триста вісім гривень,48 копійок), в т.ч. ПДВ 1106384,75грн (один мільйон сто шість тисяч триста вісімдесят чотири гривні, 75 копійок). Ціна встановлюється у відповідності до протоколу погодження договірної ціни на 2020 рік (додаток №4) та кошторисної документації (додаток № 3).

Виконавець повинен виконати передбачені цим Договором роботи, якість яких повинна відповідати вимогам нормативно-правових актів, нормативних документів у галузі будівництва, проектній документації та умовами Договору (пункт 3.3 договору).

Пунктом 3.4 договору сторони передбачили, що з метою контролю за відповідністю робіт та матеріальних ресурсів установленим вимогам Замовник забезпечує здійснення технічного та авторського нагляду за будівництвом у порядку, встановленому законодавством.

За умовами пункту 3.11 договору, якщо при здійсненні будівництва та/або при введенні будівництва в експлуатацію чи передачі їх (його) Замовнику виникнуть зауваження до стану (якості робіт та/або матеріалів, обсягу виконаних робіт), що здається, Сторони зобов`язані скласти Акт виявлених недоліків та дефектів з переліком і кількісним визначенням виявлених недоліків (недоробок і порушень строків щодо їх усунення). Якщо Виконавець відмовиться взяти участь у складанні та/або підписанні вказаного акту, Замовник має право скласти цей акт без Виконавця. Визначені у цьому акті зауваження щодо недоліків, недоробок або порушень (якщо такі будуть виявлені) та терміни їх усунення (виправлення) будуть обов`язковими до виконання Виконавцем, а також будуть підставами для накладення на Виконавця відповідних штрафних санкцій, виплати Виконавцем Замовнику визначених Договором штрафних санкцій та відшкодування завданих Замовнику внаслідок порушення умов Договору збитків.

Недоліки у виконаних роботах, виявлені в процесі приймання-передачі виконаних робіт та при введенні в експлуатацію, повинні бути усунуті Виконавцем протягом строків, визначених робочою комісією, що приймає будівництво. Якщо Виконавець відмовляється чи не має можливості усунути такі недоліки, Замовник попередньо повідомивши Виконавця, може усунути їх своїми силами або із залученням третіх осіб. Витрати, пов`язані з усуненням недоліків Замовником, компенсуються Виконавцем (пункт 3.12 договору).

За умовами пункту 10.1 договору, договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами та діє до 25.12.2020 року, але у будь-якому випадку діє до повного та належного виконання Сторонами зобов`язань по Договору.

Договір підписано представниками сторін, а їх підписи скріплено печатками підприємств.

Відповідачем були виконані роботи за договором №60 від 17.06.2020, які прийняті позивачем без будь-яких зауважень щодо обсягу та кількості виконаних робіт, що підтверджується підписаними Актами приймання виконаних будівельних робіт: №1 за серпень 2020 року від 07.08.2020, №2 за серпень 2020 року від 07.08.2020, №3 за серпень 2020 року від 07.08.2020, №4 за серпень 2020 року від 07.08.2020, №5 за серпень 2020 року від 02.09.2020, №1 за вересень 2020 року від 23.09.2020, №2 за вересень 2020 року від 23.09.2020, №3 за вересень 2020 року від 23.09.2020 та підсумковими відомостями ресурсів за серпень 2020 (а.с.59-119).

За умовами пункту 2.3 договору, розрахунки за виконані Роботи проводяться протягом 30 календарних днів від дати підписання Замовником "Актів приймання виконаних будівельних робіт" за формою КБ-2в та "Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат" а формою КБ-3. Разом з "Актами приймання виконаних будівельних робіт" за формою КБ-2в Виконавець надає товарно-матеріальні накладні та акти прихованих робіт. "Акти приймання виконаних будівельних робіт" за формою КБ-2в та акти прихованих робіт надаються Виконавцем Замовнику після їх перевірки та підписання інженером технічного нагляду.

Судом встановлено, що на виконання умов договору №60 від 17.06.2020 позивачем було проведено розрахунки за виконані відповідачем роботи на загальну суму 6 638 308,48грн, що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача та відповідає умовам п.2.1 договору (а.с.152-170).

З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2021 Центральним територіальним управлінням внутрішнього аудиту за результатами аудиту перевірки окремих питань військової частини НОМЕР_1 за період з 01.05.2020 по 31.03.2021 було складено довідку №234/3/2п, у висновку якої, зокрема зазначено, що порушення, які призвели до втрат на суму 24,04 тис. грн., зокрема, завищення вартості виконаних будівельних робіт по будівництву контрольно-пропускних пунктів технічних територій військової частини на суму 24,04 тис. грн. (КПКВ 2101210/2, КЕКВ 2260, рішення не прийнято, не відшкодовано) (а.с.32-51).

У вказаній довідці проведеними під час аудиту контрольними обмірами (оглядом) та здійсненими перерахунками вартості виконаних робіт згідно вимог державних будівельних норм та стандартів встановлено, що Підрядником в недотримання вимог п.100 Загальних умов укладання та виконання договорів підряду №668 безпідставно завищено, а Замовником (військова частина НОМЕР_1 ) в 2020 році незаконно оплачено завищене вартість будівельних робіт КПКВ 2101210/2 КЕКВ 2260) за актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 24,04 тис. грн.

У пропозиціях (рекомендації) висновку Центральним територіальним управлінням внутрішнього аудиту зазначено, з метою усунення виявлених порушень командуванню військової частини пропонується на підставі прийнятих за результатами службових розслідувань командиром частини рішень, відобразити завищення вартості виконаних будівельних робіт на суму 24,04 тис. грн. в книгах обліку втрат і нестач та забезпечити відшкодування матеріальної шкоди нанесеної Міністерству оборони України. Винних посадових осіб притягнути до відповідальності.

На виконання рекомендацій Центрального територіального управління внутрішнього аудиту, позивач направляв на адресу відповідача претензію №885 від 20.05.2021 (щодо відшкодування матеріальної шкоди (збитків), в якій вимагав від підрядника виконати належним чином зобов`язання за договором та відшкодувати завдану шкоду (збитки) у визначений законодавством термін (а.с.19-24, докази надіслання а.с.25).

В подальшому, позивач направив на адресу відповідача також претензію №1165 від 29.06.2021 щодо виконання належним чином зобов`язання за договором та перерахування на його рахунок матеріальну шкоду (збитки) на загальну суму 24044,53грн (а.с.26-31).

Однак, відповідач відповіді на претензії позивача не надав, збитки позивачу не відшкодував. В матеріалах справи відсутні докази протилежного.

Позивач, посилаючись на невиконання відповідачем зобов`язання за договором та неперерахуванням на його рахунок матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 24044,53грн, просить зазначену суму стягнути з відповідача в судовому порядку.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Пунктами 1, 2 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі укладеного між ними договору №60 на виконання робіт від 17.06.2020, який за своєю правовою природою є договором підряду (а.с.7-18).

За приписами пунктів 1,2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Положеннями ст. 843, ч.1,2 ст.844 Цивільного кодексу України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 849 Цивільного кодексу України передбачені права замовника під час виконання роботи, а саме: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника; якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до пункту 2.5 договору, у разі виявлення Замовником, інженером з технічного нагляду та/або представниками авторського нагляду невідповідності робіт, пред`явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, Замовник має право за участю Виконавця скоригувати суму, що підлягає сплаті.

Згідно з пунктом 2.6 договору, у разі виявлення у розрахунках за виконані роботи (форма КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" та форма №КБ-3 "Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат", які були відповідно оформлені і оплачені за попередні періоди, безперечних помилок та порушень чинного порядку визначення вартості будівництва, загальна вартість виконаних робіт підлягає уточненню з дати виявлення зазначених помилок.

Отже умовами договору визначено право замовника на коригування суми, що підлягає сплаті виконавцю у разі виявлення замовником, інженером з технічного нагляду та/або представниками авторського нагляду невідповідності робіт, пред`явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт.

Відповідно до частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно ч. 2 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт), законом покладений саме на замовника.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

Згідно ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч.4 ст.879 Цивільного кодексу України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем були виконані підрядні роботи, про що складені відповідні акти, які підписані представниками виконавця робіт та їх замовником, а також скріплені печатками.

Відтак, суд наголошує, що позивач прийняв виконані роботи, не заявивши при цьому про допущення виконавцем робіт будь-яких відступів від умов договору чи наявність інших недоліків.

Відповідно до ст.189 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору і її зміна у відповідності до ч. 3 ст. 632 Цивільного кодексу України, після виконання договору не допускається. Про зменшення ціни роботи, в разі встановлення відступів від умов договору, сторонами має бути досягнута згода або спір з цього приводу може бути вирішеним у встановленому законом порядку.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором, зокрема щодо завищення вартості виконаних підрядних робіт чи неналежного їх виконання, окрім Довідки Центрального територіального управління внутрішнього аудиту №234/3/2п від 14.05.2021 та Акту контрольного обміру виконаних будівельних робіт, де зазначено розрахунок завищень вартості виконаних підрядних робіт.

Суд зазначає, що при укладенні договору сторони були вільні у визначенні умов договору, на свій розсуд укладали даний правочин на певних встановлених умовах, узгодили ці умови, підписавши договір, в тому числі і щодо вартості проведення робіт.

Замовник, який своєчасно не заявив про недоліки у виконанні робіт (за наявності таких) не звільнений від обов`язку оплатити роботи, виконані за договором на виконання робіт.

Судом встановлено, що позивач кількість, якість та ціну робіт перевірив, підписавши відповідні акти приймання виконаних будівельних робіт без зауважень та заперечень.

Матеріали справи не містять мотивованої відмови позивача від приймання виконаних відповідачем будівельних робіт з підстав невідповідності їх вартості, обсягу, при цьому замовник не заперечував проти прийняття виконаних робіт у серпні - вересні 2020 року.

Посилання позивача на результати перевірки і висновки викладені в аудиторській довідці Центрального територіального управління внутрішнього аудиту №234/3/2п від 14.05.2021 та Акті контрольного обміру, як на підставу для задоволення позовних вимог у даній справі, є необґрунтованим з огляду на таке.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 917/1064/17 зауважено, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками аудиторський звіт у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Аудиторська перевірка, результати якої оформлені відповідною довідкою, не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 910/17984/16 аудиторська довідка не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Аудиторська довідка не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг. Аудиторська довідка є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який її склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто аудиторська довідка не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Аудиторська довідка не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася. Аудиторська довідка є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Аналогічні висновки наведені також у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №922/3816/19 від 07.12.2021.

Суд також зазначає, що аудиторська довідка не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 ГК України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади, а чинне законодавство України не покладає на виконавця робіт обов`язку після прийняття замовником цих робіт без зауважень та заперечень, у разі виявлення в процесі перевірки контролюючим органом завищення вартості робіт, обов`язку повернути відповідну суму завищення.

Внутрішній аудит, як система контролю за діяльністю підконтрольних суб`єктів, створюється з метою ефективної оцінки та вдосконалення системи внутрішнього контролю та управління ризиками.

За умови існування між позивачем та відповідачем договірних правовідносин, посилання позивача, як на підставу для задоволення позовних вимог, також на Акт контрольного обміру, який був складений в односторонньому порядку (без належного повідомлення та залучення підрядника до обстеження - доказів на підтвердження зворотного позивачем не надано), є неправомірним.

Більш того, у відповідності до ч.3 ст.632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання сторонами не допускається.

Отже, аудиторська довідка не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти, оскільки за умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України унормовано, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За приписами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, передбаченої ст.224 Господарського кодексу України, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправність діяння боржника, тобто поведінка боржника має порушувати як приписи законодавства так і умови договору; 2) наявність збитків та їх розміру; 3) причинного зв`язку між порушенням стороною зобов`язання, що випливає з договору, та збитками; 4) наявність вини порушника зобов`язання, тобто особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність лише за наявності вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Звертаючись з даним позовом позивач посилається на те, що за результатами аудиторської перевірки встановлено завищення вартості робіт на суму 24044,53грн, та вважає, що Аудиторська довідка від 14.05.2021 є доказом на підтвердження нанесення відповідачем збитків, які за обставин, викладених у позовній заяві, підлягають стягненню з відповідача.

Проте суд зазначає, що у контексті спірних правовідносин, які склалися між сторонами, та виходячи із законодавчо визначеного змісту терміну "збитки" заявлена до стягнення з відповідача перерахована йому, як виконавцю робіт за договором сума, не може бути кваліфікована збитками у розумінні статті 22 Цивільного кодексу України та статті 225 Господарського кодексу України.

Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст.623 Цивільного кодексу України, розмір збитків завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

У даному випадку позивачем не доведено як наявності збитків і їх розміру так і наявності складу цивільного правопорушення як необхідної умови застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, а тому суд доходить висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у позові в повному обсязі.

Витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.10.22

Суддя Кравець С.Г.

Друк:
1 - в справу
2,3 - сторонам (рек.)