ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року Справа № 926/2824/22

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Миронюк С.О.,

За участю секретаря судового засідання Голіней Я.І.,

за участі представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» (58005, вул. Винниченка, 9А, м. Чернівці, код 03336166)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «УПГ Малинівка» (60322, Чернівецька обл., Чернівецький р-н., с.Малинівка, вул. Центральна, буд 2-Г, код ЄДР 36534211)

про стягнення заборгованості в сумі 100 636,26 грн.

І. Стислий виклад позиції сторін по суті позовних вимог.

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» (далі АТ «ОГРС «Чернівцігаз») звернулося до Господарського суду Чернівецької області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «УПГ Малинівка» про стягнення заборгованості за договором про розподіл природного газу від 15.11.2019 в сумі 100 636,26 грн, в тому числі 76 523,10 грн основна заборгованість, 7077,86 грн пені, 1654,16 грн 3% річних, 15 381,14 грн інфляційних втрат.

Вимоги позивача обґрунтовуються тим, що 15.11.2019 між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» та Фізичної особи-підприємця Проданом Василем Софроновичем було укладено договір розподілу природного газу (далі Договір), шляхом підписання заяви-приєднання № 42HP580-10542-19 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

На виконання умов вищезазначеного договору позивач в вересні 2021 року надав відповідачу послугу з розподілу природного газу за які Товариство з обмеженою відповідальністю «УПГ Малинівка» не розрахувався, що призвело до виникнення боргу в сумі 100 636,26 грн.

На підставі п. 8.2 Договору за період з 11.10.2021 по 10.04.2022 позивач просить стягнути з відповідача 7077,86 грн пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України АТ «ОГРС «Чернівцігаз» просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УПГ Малинівка» 3 % річних за період з 11.10.2022 по 30.06.2022 в сумі 1654,16 грн та інфляційні втрати в сумі 15 381,14 грн.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29.07.2022 позовну заяву передано судді Миронюку С.О.

Ухвалою суд від 01.08.2022 відкрито провадження у справі за правила спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 30.08.2022.

Ухвалою суду від 09.08.2022 виправлено описку в ухвалі суду від 01.08.2022, а саме п.3 резолютивної частини дата судового засідання з 30.08.2022 виправлено на 07.09.2022.

28.09.2022 від представника позивача надійшло клопотання, в якому просив суд відкласти судове засідання на іншу дату.

Ухвалою суду від 07.09.2022 у зв`язку із неявкою представників відкладено судове засідання на 22.09.2022.

Ухвалою суду від 22.09.2022 у зв`язку із неявкою представників відкладено судове засідання на 29.09.2022.

29.09.2022 від представника відповідача надійшла заява, в якій останній позовні вимоги визнає та просить суд розгляд справи провести без його участі.

29.09.2022 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

ІІІ. Фактичні обставини справи встановлені судом.

15.11.2019 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» та Товариством з обмеженою відповідальністю «УПГ Малинівка» (далі - Споживач) укладено договір розподілу природного газу шляхом надання Відповідачем підписаної заяви-приєднання № 42HP580-10542-19 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Відповідно до пункту 1.4 Типового договору розподілу природного газу, послуга з розподілу природного газу - це послуга Оператора ГРМ, яка надається споживачу і включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи та розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.

Згідно пункту 1 глави 6 розділу 6 Кодексу ГРС розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

При цьому місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (частина 2 пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС).

Відповідно до пункту 6.1 договору встановлено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується, як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з пунктом 6.6 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу із свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Пунктом 6.8. Типового договору передбачено, що надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу ГРС.

21.12.2021 та 28.06.2022 позивач звернувся до відповідача з листами, в яких повідомив про заборгованість за послуги з розподілу природного газу станом та просив, сплатити заборгованість.

Відповідачем вищевказані листи залишено без відповіді.

Відповідно до пункту 2.1 Договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

На виконання умов договору АТ «ОГРС «Чернівцігаз» забезпечувалось підтримання замовленої річної потужності на об`єкт відповідача та відповідно надано послугу з розподілу природного газу на суму 78 863,40 грн, що підтверджується актом наданих від 30.09.2021 № ЧРЯ 81029261 послуг за вересень 2021 року.

Згідно з пунктом 8.2 Договору розподілу природного газу у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

IV. Позиція суду по суті спору.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частини перша статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 174 Господарського кодексу України унормовано, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини першої статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною другою статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що позивач надав послуги відповідачу відповідно до Договору послуги з розподілу природного газу, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом наданих послуг.

Позивач надав відповідачу послугу з розподілу природного газу за вересень 2021 року, що підтверджується актами наданих послуг, проте відповідач неналежно виконав свої договірні зобов`язання щодо сплати за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 76 523,10 грн.

Оскільки, заборгованість не сплачена, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно вимог статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 625 ЦК України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6 статті 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Крім того, відповідно до пункту 8.2 Договору за порушення строків оплати з Відповідача слід стягнути пеню в сумі 7077,86 грн. нараховану за період з 11.10.2021 по 10.04.2022.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що за прострочення строків виконання грошового зобов`язання з відповідача слід стягнути 15 381,14 грн інфляційних втрат за період з 11.10.2021 по 30.06.2022 та 1654,16 грн 3 % річних згідно наявного в матеріалах справи розрахунку.

V. Щодо розподілу судових витрат.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовною заявою до суду сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 18 від 26.01.2022 та № 13 від 11.07.2022.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір у розмірі 2481,00 грн слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 236, 237, 238, 240, 241 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УПГ Малинівка» (60322, Чернівецька обл., Чернівецький р-н., с.Малинівка, вул. Центральна, буд 2-Г, код ЄДР 36534211) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» (58005, вул. Винниченка, 9А, м. Чернівці, код 03336166) заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в вересні 2021 року в сумі 100 636,18 грн, в тому числі: 76 523,10 грн основної заборгованості, 7077, 86 грн пені, 1654,16 грн 3% річних, 15 381,14грн інфляційних втрат та 2481,00 грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

Повний текст рішення складено та підписано 07.10.2022 р.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою:://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя С.О. Миронюк