ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/21840/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранець О.М. - головуючий, Кібенко О.Р., Студенець В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва

у складі судді Босого В. П.

від 04.01.2022

та на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Корсака В. А., Євсікова О. О., Попікової О. В.

від 13.06.2022

за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви у справі № 910/21840/21

особи, які можуть отримати статус учасників справи:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: Міністерство юстиції України

треті особи: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси»;

2) ОСОБА_3 ; 3) ОСОБА_4 ; 4) ОСОБА_5 ; 5) ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України здійснювати виконання наказу Міністра юстиції України №4254/5 від 09.12.2020 про задоволення скарги, яким частково задоволено скаргу ОСОБА_1 від 21.09.2020, скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 14.09.2020 №047001067 «Скасування реєстраційної дії», №048001067 «Скасування реєстраційної дії», №049001067 «Скасування реєстраційної дії», №050001067 «Скасування реєстраційної дії» та №051001067 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дереберою Тетяною Олександрівною щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (ідентифікаційний код юридичної особи 33960377) шляхом внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (ідентифікаційний код юридичної особи 33960377).

Заявник вказує, що має намір звернутися до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 4254/5 від 09.12.2020.

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій

Наказом Міністра юстиції України №4254/5 від 09.12.2020 частково задоволено скаргу ОСОБА_1 від 21.09.2020, скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 14.09.2020 №047001067 «Скасування реєстраційної дії», №048001067 «Скасування реєстраційної дії», №049001067 «Скасування реєстраційної дії», №050001067 «Скасування реєстраційної дії» та №051001067 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дереберою Тетяною Олександрівною щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (ідентифікаційний код юридичної особи 33960377).

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України здійснювати виконання наказу Міністра юстиції України № 4254/5 від 09.12.2020 про задоволення скарги, яким частково задоволено скаргу ОСОБА_1 від 21.09.2020, скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 14.09.2020 №047001067 «Скасування реєстраційної дії», №048001067 «Скасування реєстраційної дії», №049001067 «Скасування реєстраційної дії», №050001067 «Скасування реєстраційної дії» та №051001067 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дереберою Тетяною Олександрівною щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (ідентифікаційний код юридичної особи 33960377) шляхом внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (ідентифікаційний код юридичної особи 33960377).

Заявник вказує, що має намір звернутися до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 4254/5 від 09.12.2020.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 вказує, що з 18.08.2020 він, а також ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси». Частки в статутному капіталі товариства (12,5%, 12,5%, 25% та 50% відповідно) були придбані у ОСОБА_6 на підставі договорів купівлі-продажу від 18.08.2020.

Попри це, 04.09.2020 ОСОБА_6 без відома учасників, зокрема і заявника, підписала рішення про зміну керівника товариства, а також акт приймання-передачі частки в статутному капіталі товариства, відповідно до якого передала частку в розмірі 100% статутного капіталу товариства на користь ОСОБА_5 , яка 12.09.2020 продала частку в розмірі 100% статутного капіталу товариства ОСОБА_1 , про що внесено зміни до відомостей ЄДР.

Також заявник зазначає, що ОСОБА_5 звернулася з позовами окремо до ОСОБА_4 (справа №911/2787/20), ОСОБА_3 (справа №911/2797/20), ОСОБА_2 (справа №911/2796) про визнання недійсними укладених договорів купівлі-продажу часток в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» від 18.08.2020 та актів приймання-передачі часток від 18.08.2020.

Рішеннями Господарського суду Київської області від 03.02.2021 у справі №911/2787/20, від 28.12.2020 у справі №911/2797/20 та від 24.02.2021 у справі №911/2796/20, які набрали законної сили, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 було відмовлено повністю.

Заявник вказує, що в межах вказаних справ було встановлено правомірність набуття ним, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_3 часток в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» та протиправність відчуження ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 частки у розмірі 100%.

У той же час, 21.09.2020 ОСОБА_1 звернулася до колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг у сфері державної реєстрації щодо скасування записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації прав на частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси».

Наказом Міністра юстиції України №4254/5 від 09.12.2020 частково задоволено скаргу ОСОБА_1 від 21.09.2020, скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 14.09.2020 №047001067 «Скасування реєстраційної дії», №048001067 «Скасування реєстраційної дії», №049001067 «Скасування реєстраційної дії», №050001067 «Скасування реєстраційної дії» та №051001067 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дереберою Тетяною Олександрівною щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (ідентифікаційний код юридичної особи 33960377).

Заявник вважає вказаний наказ Міністерства юстиції України протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки розгляд та часткове задоволення Міністерством юстиції України скарги ОСОБА_1 відбулись за наявності судового спору про розподіл і належність частки (часток) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», тобто всупереч вимогам п.4 ч.8 ст.34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Зокрема, станом на момент розгляду Колегією Міністерства юстиції України зазначеної скарги, в провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа №911/2780/20 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення учасника, визнання недійсним правочину, визнання недійсним рішення, скасування записів про державну реєстрацію, витребування часток у статутному капіталі, визначення розміру статутного капіталі та розмірів часток учасників у такому товаристві.

На думку заявника, у разі невжиття заходів забезпечення позову, на підставі оспорюваного наказу можуть бути внесені зміни до інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», а саме: про належність ОСОБА_1 частки у розмірі 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» та про ОСОБА_7 як керівника зазначеного товариства. Це, в свою чергу, означатиме не лише необхідність у подальшому скасуванні таких записів, а й можливість вчинення ОСОБА_1 подальшого відчуження часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», його ліквідації, або відчуження майна цього товариства, що порушить права заявника, як власника частки у розмірі 25% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси».

При цьому, в разі набуття часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» іншими особами він буде змушений звертатись за захистом своїх прав з позовом до таких осіб, а з урахуванням приписів ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» подальше оспорення таких протиправних дій може стати неефективним, що буде означати неможливість поновлення порушеного права позивача за результатами розгляду та вирішення даної справи.

Отже, за доводами заявника, невжиття заявлених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та постанови суду апеляційної інстанції

Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.01.2022, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2022, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви задовольнив. Заборонив Міністерству юстиції України здійснювати виконання наказу Міністра юстиції України №4254/5 від 09.12.2020 «Про задоволення скарги», яким частково задоволено скаргу ОСОБА_1 від 21.09.2020, скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 14.09.2020 №047001067 «Скасування реєстраційної дії», №048001067 «Скасування реєстраційної дії», №049001067 «Скасування реєстраційної дії», №050001067 «Скасування реєстраційної дії» та №051001067 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дереберою Тетяною Олександрівною щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (ідентифікаційний код юридичної особи 33960377) шляхом внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (ідентифікаційний код юридичної особи 33960377).

Рішення судів мотивовані тим, що зважаючи на наявний судовий спір стосовно суб`єктного складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», розподілу і належності часток у статутному капіталі цього товариства, суд приходить до висновку про те, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених корпоративних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справ

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.01.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2022 у справі № 910/21840/21, у якій просила їх скасувати, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Касаційна скарга подана на підставі абзацу 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення скаржником зазначено, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, а саме частини третьої статті 13, частини першої статті 74, частини другої статті 136, частини одинадцятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Заявник не надав жодного доказу, який може підтвердити те, що вчиняються будь-які дії щодо виконання наказу № 4254/5 від 09.12.2020 «Про задоволення скарги».

Забезпечення позову, шляхом заборони Міністерству юстиції України здійснювати виконання наказу не є доцільним, оскільки міністерство не вчиняє дій щодо внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Фактично суд забезпечив позов шляхом заборони Міністерству юстиції України здійснювати виконання наказу до вирішення корпоративного конфлікту, який виник між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 у справі № 911/2780/20, по суті до набрання рішенням у цій справі законної сили. У той час як вжиття заходів забезпечення до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили можливе лише щодо справи, у межах якої подано заяву про забезпечення позову, а не до вирішення будь-якої іншої справи.

У даному випадку рішення про забезпечення позову є тотожним задоволенню позовних вимог ОСОБА_2 .

Аналогічні заяви про забезпечення позову були подані у справах № 910/1541/21 та № 910/10598/21.

Заявник подав відзив на касаційну скаргу, у якому просив залишити її без задоволення, ухвалу місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Інші учасники правом подати відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає касаційному перегляду судових рішень.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

У цій справі судами попередніх інстанцій встановлено, що предметом спору у цій справі є наказ Міністерства юстиції України (відповідача), яким, зокрема, скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 14.09.2020 №047001067 «Скасування реєстраційної дії», №048001067 «Скасування реєстраційної дії», №049001067 «Скасування реєстраційної дії», №050001067 «Скасування реєстраційної дії» та №051001067 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дереберою Тетяною Олександрівною щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (ідентифікаційний код юридичної особи 33960377).

Тобто вимоги позивача спрямовані на захист тих корпоративних прав, що виникають з реєстраційної дії щодо внесення змін до складу членів-учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», вчиненої відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», на законності якої наполягає позивач та протиправність скасування якої за наказом він заперечує.

Отже, у разі задоволення цих вимог та скасування наказу, судове рішення не вимагатиме примусового виконання.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Верховний Суд констатує, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

З огляду на те, що у цій справі заявник вказує, що має намір звернутися до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №4254/5 від 09.12.2020, тобто з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суди попередніх інстанцій виходили з доведеності обставин, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову значно ускладнить можливість відновлення у подальшому порушеного права заявника або взагалі унеможливить таке відновлення та виконання рішення суду.

Судами попередніх інстанцій враховано що між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 існує корпоративний спір про визнання недійсним рішення учасника, визнання недійсним правочину, визнання недійсним рішення, скасування записів про державну реєстрацію, витребування часток у статутному капіталі, визначення розміру статутного капіталі та розмірів часток учасників у такому товаристві.

Враховуючи викладене суди дійшли висновку про те, якщо на підставі оспорюваного наказу будуть внесені зміни до інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», а саме: про належність ОСОБА_1 частки у розмірі 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» та про ОСОБА_7 , як керівника зазначеного товариства, то до закінчення розгляду справи частка позивача у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» може бути відчужена на користь інших осіб, а державним реєстратором юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань будуть вчинені нові реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У такому випадку захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду заявник не зможе, що істотно ускладнить ефективний захист та поновлення його порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких він має намір звернутися до суду з позовом.

Отже, суди попередніх інстанцій, дослідивши викладені заявником доводи та надані на підтвердження цих доводів докази, врахувавши наявність зав`язку між заявленим заходом забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії з виконання наказу Міністра юстиції України №4254/5 від 09.12.2020 та предметом майбутнього спору - визнання протиправним та скасування наказу Міністра юстиції України №4254/5 від 09.12.2020, яким частково задоволено скаргу ОСОБА_1 від 21.09.2020, скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 14.09.2020 №047001067 «Скасування реєстраційної дії», №048001067 «Скасування реєстраційної дії», №049001067 «Скасування реєстраційної дії», №050001067 «Скасування реєстраційної дії» та №051001067 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дереберою Тетяною Олександрівною щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (ідентифікаційний код юридичної особи 33960377) шляхом внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (ідентифікаційний код юридичної особи 33960377), співмірність і адекватність заявлених ОСОБА_2 заходів забезпечення позову, дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України здійснювати виконання наказу Міністра юстиції України №4254/5 від 09.12.2020 «Про задоволення скарги».

Наведені скаржником у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про наявність підстав для вжиття зазначених заходів забезпечення позову.

З оскаржуваних судових рішень не вбачається, що суди надавали оцінку спірному наказу на предмет його відповідності вимогам чинного законодавства, а виходили лише зі співмірності заходів із предметом майбутнього позову, адекватності та обґрунтованості заходів забезпечення позову, а тому посилання скаржника на вирішення судами справи по суті заявлених вимог під час розгляду заяви про забезпечення позову є необґрунтованими.

Обраний заявником захід забезпечення позову не обмежує прав Міністерства юстиції України щодо його діяльності до вирішення майбутнього спору по суті, оскільки унеможливлює лише внесення змін до записів Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Доводи касаційної скарги, що заявник не надав жодного доказу, який може підтвердити те, що вчиняються будь-які дії щодо виконання наказу № 4254/5 від 09.12.2020 «Про задоволення скарги» є безпідставними, оскільки в самому наказі (п.4) зазначено, що виконання пункту 2 цього наказу покладено на Офіс протидії рейдерству.

Безпідставними є і доводи касаційної скарги, що суд забезпечив позов шляхом заборони Міністерству юстиції України здійснювати виконання наказу до вирішення корпоративного конфлікту, який виник між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 у справі № 911/2780/20, до набрання рішенням у цій справі законної сили. Судами встановлено наявність зав`язку між заявленим заходом забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії з виконання наказу Міністерства юстиції України №4254/5 від 09.12.2020 та предметом майбутнього спору - визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №4254/5 від 09.12.2020, а не зі справою № 911/2780/20.

Отже, врахувавши встановлені судами обставини щодо скасування наказом відповідача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційної дії щодо позивача, Верховний Суд погоджується з рішенням про заборону відповідачу вчиняти будь-які дії щодо виконання наказу.

Подібні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі № 910/4445/21, у якій вирішувалось питання щодо допустимого заходу забезпечення позову у спорі про скасування наказу Міністерства юстиції України. Зокрема у пункті 8.10 цієї постанови зазначено: «Дійшовши цього висновку та врахувавши встановлені судами обставини щодо скасування Наказом Відповідача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційної дії щодо Позивача (внесення змін щодо керівника та змін до складу членів - учасників Позивача тощо) (пункт 3.1 цієї постанови), Суд погоджується з рішенням в частині заборони Відповідачу (та/або його структурним підрозділам тощо) вчиняти будь-які дії щодо виконання Наказу, в тому числі шляхом заборони Відповідачу скасовувати реєстраційну дію від 12.02.2021 № 009002541, окрім проведення скасування реєстраційних дій, що здійснюється на підставі рішення суду».

Висновки Верховного Суду

За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що ухвала місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені із додержанням норм процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування з підстав, викладених у касаційній скарзі немає.

Судові витрати

З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.01.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2022 у справі № 910/21840/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Кібенко

В. Студенець