ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/82/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.,

секретаря судового засідання: Стретович Н. К.

за участю представників сторін:

- від позивача: Стоянова Г. П., ордер на надання правничої (правової допомоги) серії ВЕ №1061129 від 25.01.2022; Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії МК №001291 від 01.12.2017 (в режимі відеоконференції)

- від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Текро" (м. Київ)

до Приватне підприємства "Слободище" (Житомирська область, Бердичівський район, с. Слободище)

про стягнення 2127083,52 грн

У засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частину рішення господарського суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

ТОВ "Текро" звернулося з позовом до Господарського суду Житомирської області про стягнення з ПП "Слободище" заборгованості за договором поставки в розмірі 2127083,52 грн, з яких, 1915410,20 грн основного боргу, 142067,97 грн пені, 24999,30 грн 3% річних, 44606,50 грн інфляційних втрат, а також судових витрат у вигляді судового збору та витрат на професійну правову допомогу.

Позивач вказує, що підставою позовних вимог є порушення строків оплати за зобов`язанням відповідно до договору поставки №90 від 11.05.2021

Ухвалою від 04.02.2022 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання суду (а. с. 94).

Однак, відповідно до довідки від 10.03.2022 секретаря судового засідання Зоренка О. М., судове засідання, призначене на 11:00 10.03.2022, не відбулося через увільнення судді ОСОБА_1. від виконання посадових обов`язків у зв`язку з призовом на військову службу осіб з числа резервістів в особливий період (а. с. 97).

Розпорядженням керівника апарату господарського суду від 15.03.2022 № 32/2022 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи (заяви)" здійснено повторний автоматизований розподіл справи №906/82/22 (а. с. 98).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2022, справу №906/82/22 розподілено судді Лозинській І. В. (а. с. 99).

Ухвалою від 17.03.2022 господарський суд у складі судді Лозинської І.В. прийняв справу до провадження, призначив підготовче засідання суду (а. с. 100).

16.05.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позов від 27.04.2022 із запереченнями проти позовних вимог з підстав, у ньому викладених (а. с. 114-116).

Ухвалою від 16.05.2022 господарський суд продовжив підготовче провадження у справі, відклав підготовче засідання суду для надання можливості сторонам врегулювати спір мирним шляхом (а. с. 119-120).

07.06.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 06.06.2022, в якій зазначено про відсутність домовленості із відповідачем щодо відстрочення сплати залишку боргу (а. с. 129 - 132).

Ухвалою від 14.06.2022 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а. с. 152).

Ухвалою від 07.09.2022 господарський суд розгляд справи по суті відклав на 30.09.2022 о 11:30, зобов`язав позивача надіслати суду розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат (а. с. 179-180).

28.09.2022 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли клопотання із здійсненим на вимогу суду перерахунком заявлених сум, заява від 28.09.2022 про зменшення позовних вимог, у зв`язку із здісненням перерахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат, а також щодо повернення 719,45 грн судового збору. Виходячи із змісту вказаних клопотання та заяви, позивач просить стягнути з відповідача 2079120,20 грн, з яких 1915410,20 грн основного боргу, 90779,73 грн пені, 15818,15 грн 3% річних, 57112,12 грн інфляційних втрат (а. с. 184 -202).

Ухвалою від 30.09.2022 господарський суд розгляд справи по суті відклав, призначив судове засідання для розгляду справи та заяви позивача про зменшення позовних вимог та повернення судового збору на 07.10.2022 о 10:00 (а. с. 205, 206).

Ухвалою від 07.10.2022 господарський суд у задоволенні клопотання позивача про зменшення позовних вимог та повернення судового збору відмовив.

Присутня в засіданні суду представник позивача в режимі відеоконференції підтримала позовні вимоги відповідно до заяви від 28.09.2022 про зменшення позовних вимог, просила стягнути уточнені відповідні суми боргу, пені, 3%річних та інфляційних, а також 40000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач повноважного представника в засідання суду не направив, доказів погашення боргу не надав; виходячи з того, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

11.05.2021 ТОВ "Текро" (постачальник) та ПП "Слободище" (покупець) уклали договір поставки №90 (далі - договір), за п. 1.1 якого постачальник приймає на себе зобов`язання з поставки комбікормів; преміксів; консервантів; дезінфектантів; вітамінно-мінеральних сумішей; білково-вітамінно-мінеральних добавок; пробіотичних добавок та інших добавок та препаратів, що використовуються у тваринництві та птахівництві, (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар у порядку та на умовах, передбачених договором.

У зв`язку з тим, що неможливо наперед визначити кількість, асортимент товару, сторони домовились про те, що вказані обов`язкові умови цього договору визначатимуться за узгодженням сторін безпосередньо перед замовленням товару, що є в наявності у постачальника, та відображатимуться в рахунку-фактурі та/або в специфікації (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 3.1 договору поставка товару здійснюється протягом 7 (семи) робочих днів, з моменту отримання заявки, складеної в письмовій або усній формі, яку подає покупець. У заявці зазначаються найменування, асортимент, кількість товару.

Заявка вважається прийнятою, якщо постачальник виставить рахунок-фактуру (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.6 договору, товар постачається за місцем знаходження покупця та за рахунок покупця.

Пунктом 3.10 договору передбачено, що будь-яка особа, яка поставила свій підпис в супроводжувальній первинній обліково-видатковій документації (видаткова накладна тощо), вважається уповноваженою на це покупцем, якщо такий підпис буде скріплено відбитком будь-якої печатки чи штампу покупця, товар прийнято у відповідній кількості та належній якості, покупцем отримано усю супровідну документацію до товару відповідно до вимог чинного законодавства України.

За п. 4.1 договору розрахунки за товар здійснюються на умовах 100% передоплати та/або протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки.

Кошти, що надходять від покупця як оплата за отриманий товар, зараховуються в рахунок погашення заборгованості покупця послідовно, починаючи з першої по даті видачі неоплаченої, видаткової накладної, незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу (п. 4.5 договору).

Згідно з п. 5.3 договору за несвоєчасну оплату за поставлений товар покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на момент виникнення заборгованості за кожен день затримки платежу. Нарахування пені та штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань згідно даного договору здійснюється включно до моменту виконання такого зобов`язання винною стороною і в такому випадку застосовується загальна позовна давність.

Відповідно до п. 10.1-10.3 договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Даний договір діє до 31.12.2021. При відсутності письмової заяви будь-якої із сторін про припинення зобов`язань за договором (з повідомленням іншої сторони за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору, вказаному в п. 10.2), договір автоматично подовжується до 31 грудня 2022 року.

На виконання договору постачальник поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 2315410,20 грн, про що свідчать відповідні видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та рахунки на оплату, які є в матеріалах справи (а. с. 20 - 78).

Відповідач частково погасив заборгованість за договором на суму 927780,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями (а. с. 79-83), тому за відповідачем обліковується борг за поставлений товар в сумі 1915410,20 грн.

На підтвердження порушення відповідачем зобов`язання по оплаті товару позивач надав акт звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2021-07.10.2021, підписаний і скріплений печатками сторонами договору (а. с. 85).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 2127083,52 грн, з яких, 1915410,20 грн основного боргу, 142067,97 грн пені, 24999,30 грн 3% річних, 44606,50 грн інфляційних втрат, а також судових витрат.

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував господарський суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1,2 ст. 193 ГК України).

Майново - господарськими визнаються цивільно - правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна, зокрема, вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Беручи до уваги зміст правовідносин та характер зобов`язань, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

За ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних, зокрема, з особистим, сімейним чи домашнім використанням, а покупець - прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За ч.1 ст.1, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" від 16.07.1999 № 996-XIV (зі змінами) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

3. Щодо вимоги позивача про стягнення основного боргу у сумі 1915410,20 грн.

На виконання договору постачальник поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 2315410,20 грн, про що свідчать такі видаткові накладні (а. с. 21, 25, 28, 32, 35, 38, 41, 44, 47, 50, 53, 56, 59, 61, 63, 66, 69, 71, 74):

- №1001 від 13.05.2021 - на суму 57780,00 грн;

- №1232 від 15.06.2021 - на суму 57780,00 грн;

- №1302 від 29.06.2021 - на суму 188719,20 грн;

- №1423 від 15.07.2021 - на суму 213187,99 грн;

- №1424 від 15.07.2021 - на суму 26988,01 грн;

- №1440 від 20.07.2021 - на суму 57780,00 грн;

- №1444 від 20.07.2021 - на суму 5250,00 грн;

- №1515 від 28.07.2021 - на суму 199430,00 грн;

- №1514 від 28.07.2021 - на суму 96480,00 грн;

- №1666 від 19.08.2021 - на суму 134781,00 грн;

- №1667 від 19.08.2021 - на суму 33290,00 грн;

- №1735 від 30.08.2021 - на суму 9194,00 грн;

- №1736 від 30.08.2021 - на суму 8000,02 грн;

- №1737 від 30.08.2021 - на суму 150015,00 грн;

- №1738 від 30.08.2021 - на суму 198667,00 грн;

- №1748 від 30.08.2021 - на суму 12499,98 грн;

- №1771 від 01.09.2021 - на суму 407400,00 грн;

- №1915 від 22.09.2021 - на суму 174600,00 грн;

- №1916 від 22.09.2021 - на суму 382668,00 грн.

Відповідач частково погасив заборгованість за договором на суму 527780,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №4484 від 24.06.2021 на суму 57780,00 грн, №4703 від 12.08.2021 на суму 70000,00 грн, №17398 від 27.08.2021 на суму 100000,00 грн, №17430 від 16.09.2021 на суму 300000,00 грн (а. с. 79 - 82).

На підтвердження порушення відповідачем зобов`язання по оплаті товару позивач надав акт звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2021-07.10.2021, підписаний і скріплений печатками сторонами договору, відповідно до якого загальна заборгованість станом на 07.10.2021 складала 1886730,20 грн (а. с. 85).

20.10.2021 ТОВ "Текро" поставило відповідачу товар на суму 428680,00 грн, що підтверджується рахунком на оплату №2073 від 18.10.2021, товарно-транспортною накладною №Р2123 від 20.10.2021 (а. с. 76-78).

У матеріалах справи є платіжне доручення №5018 від 18.10.2021, згідно з яким відповідач здійснив оплату поставленого товару на суму 400000,00 грн (а. с. 83).

За таких обставин, позивачем виконано взяті за договором зобов`язання.

Станом на дату розгляду справи відповідач зобов`язання згідно з договором поставки щодо своєчасної оплати за отриманий товар повністю не виконав.

Враховуючи факт не виконання належним чином обов`язку з оплати товару, отриманого на підставі договору поставки, у відповідача виник обов`язок щодо сплати позивачу боргу на загальну суму 1915410,20 грн.

4. Щодо обґрунтованості позову в частині стягнення пені у сумі 142067,97 грн.

Згідно з п. 5.3 договору за несвоєчасну оплату за поставлений товар покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент виникнення заборгованості за кожен день затримки платежу. Нарахування пені та штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань згідно даного договору здійснюється включно до моменту виконання такого зобов`язання винною стороною і в такому випадку застосовується загальна позовна давність.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У ч. 1 ст. 546 ЦК України також зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст.549 ЦК України).

Суд перевірив розрахунок пені позивача по кожній видатковій накладній, з урахуванням ч. 1 ст. 253 та ч. 5 ст. 254 ЦК України, в такий спосіб:

1) за ВН №1001 від 13.05.2021 на суму 57780,00 грн, період прострочення: з 15.06.2021 (останній день строку виконання зобов`язання - 12.06.2021 (субота) по 23.06.2021 (оплата 24.06.2021 у розмірі 57780,00 грн), пеня - 213,71 грн;

2) за ВН №1232 від 15.06.2021 на суму 57780,00 грн, період прострочення: з 16.07.2021 по 11.08.2021 (оплата 12.08.2021 на суму 70000,00 грн), пеня - 672,78 грн;

3) за ВН №1302 від 29.06.2021 на суму 188719,20 грн, період прострочення:

- з 30.07.2021 по 11.08.2021 (оплата 12.08.2021 у розмірі 70000,00 грн, залишок після зарахування в попередню накладну - 12220,00 грн) на суму 188719,20 грн, пеня - 1075,44 грн;

- 12.08.2021 по 26.08.21 (оплата 27.08.2021 у розмірі 100000,00 грн) на суму 176499,20 грн (188719,20 -12220,00), пеня - 1160,54 грн;

- 27.08.2021 по 15.09.2021 (оплата 16.09.2021 у розмірі 300000,00 грн) на суму 76499,20 грн (176499,20 - 100000,00), пеня - 683,25 грн;

4) за ВН №1423 від 15.07.2021 на суму 213187,99 грн, період прострочення: з 17.08.2021 (останній день строку виконання зобов`язання - 14.08.2021 (субота) по 15.09.2021 (оплата 16.09.2021 у розмірі 300000,00 грн, залишок після зарахування в попередню накладну - 223550,80 грн), пеня - 2838,61 грн;

5) за ВН №1424 від 15.07.2021 на суму 26988,01 грн, період прострочення:

- з 17.08.2021 (останній день строку виконання зобов`язання - 14.08.2021 (субота) по 15.09.2021 (оплата 16.09.2021 у розмірі 300000,00 грн, залишок після зарахування в попередню накладну - 10362,81 грн) на суму 26988,01 грн, пеня - 359,35 грн;

- 16.09.2021 по 17.10.2021 (оплата 18.10.2021 у розмірі 400000,00 грн) на суму 16675,20 грн (26988,01-10362,81), пеня - 248,53 грн;

6) за ВН №1440 від 20.07.2021 на суму 57780,00 грн, період прострочення: з 20.08.2021 по 17.10.2021 (оплата 18.10.2021 у розмірі 400000,00 грн, залишок після зарахування в попередню накладну - 383324,80 грн), пеня - 1554,52 грн;

7) за ВН №1444 від 20.07.2021 на суму 5250,00 грн, період прострочення: з 20.08.2021 по 17.10.2021 (оплата 18.10.2021 у розмірі 400000,00 грн, залишок післязарахування в попередню накладну - 325544,80 грн), пеня - 141,25 грн;

8) за ВН №1515 від 28.07.2021 на суму 199430,00 грн, період прострочення: з 28.08.2021 по 17.10.2021 (оплата 18.10.2021 у розмірі 400000,00 грн, залишок після зарахування в попередню накладну - 320294,80 грн), пеня - 4666,12 грн;

9) за ВН №1514 від 28.07.2021 на суму 96480,00 грн, період прострочення: з 28.08.2021 по 17.10.2021 (оплата 18.10.2021 у розмірі 400000,00 грн, залишок після зарахування в попередню накладну - 120864,80 грн), пеня - 2257,37 грн;

10) за ВН №1666 від 19.08.2021 на суму 134781,00 грн, період прострочення:

- з 21.09.2021 (останній день строку виконання зобов`язання - 18.09.2021 (субота) по 17.10.2021 (оплата 18.10.2021 у розмірі 400000,00 грн, залишок після зарахування в попередню накладну - 24384,80 грн) на суму 134781,00 грн, пеня - 1694,92 грн;

- 18.10.2021 по 20.01.2022 на суму 110396,20 грн (134781,00 - 24384,80), пеня - 5011,69 грн;

11) за ВН №1667 від 19.08.2021 на суму 33290,00 грн, період прострочення: з 21.09.2021 (останній день строку виконання зобов`язання - 18.09.2021 (субота) по 20.01.2022, пеня - 1929,91 грн;

12) за ВН №1735 від 30.08.2021 на суму 9194,00 грн, період прострочення: з 30.09.2021 по 20.01.2022, пеня - 494,46 грн;

13) за ВН №1736 від 30.08.2021 на суму 8000,02 грн, період прострочення: з 30.09.2021 по 20.01.2022, пеня - 430,25 грн;

14) за ВН №1737 від 30.08.2021 на суму 150015,00 грн, період прострочення: з 30.09.2021 по 20.01.2022, пеня - 8067,93 грн;

15) за ВН №1738 від 30.08.2021 на суму 198667,00 грн, період прострочення: з 30.09.2021 по 20.01.2022, пеня - 10684,47 грн;

16) за ВН №1748 від 30.08.2021 на суму 12499,98 грн, період прострочення: з 30.09.2021 по 20.01.2022, пеня - 672,26 грн;

17) за ВН №1771 від 01.09.2021 на суму 407400,00 грн, період прострочення: з 02.10.2021 по 20.01.2022, пеня - 21530,81 грн;

18) за ВН №1915 від 22.09.2021 на суму 174600,00 грн, період прострочення: 23.10.2021 по 20.01.2022, пеня - 7519,76 грн;

19) за ВН №1916 від 22.09.2021 на суму 382668,00 грн, період прострочення: 23.10.2021 по 20.01.2022, пеня - 16480,93 грн.

Загалом обґрунтованою до стягнення є пеня в сумі 90388,86 грн.

У стягненні 51679,11 грн пені суд відмовляє.

5. Щодо обґрунтованості позову в частині стягнення 44606,05 грн інфляційних втрат та 24999,30 грн 3 % річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

За своїми ознаками, 3% річних є платою за користування чужими коштами в період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання.

Дослідивши порядок нарахування позивачем 3% річних, суд, з урахуванням ч. 1 ст. 253 та ч. 5 ст. 254 ЦК України, здійснив їх перерахунок за допомогою правового порталу України "Ліга Закон" - "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій", відповідно до якого розмір 3% річних, що підлягають стягненню з відповідача, становить 15746,30 грн.

У стягненні 3% річних у сумі 9253,00 грн необхідно відмовити.

Під час перевірки розрахунку інфляційних втрат здійсненого позивачем, суд бере до уваги, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат, внаслідок чого встановлено, що розмір інфляційних втрат є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Оскільки позивач не скористався правом на збільшення позовних вимог в частині донарахованих інфляційних втрат, до задоволення підлягають інфляційні втрати в сумі 44606,05 грн, тобто в межах заявлених ним позовних вимог.

6. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

Матеріали справи не містять доказів погашення відповідачем заявленої суми та мирного врегулювання спору.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню на суму 2066151,41 грн, з яких 1915410,20 грн основного боргу, 90388,86 грн пені, 15746,30 грн 3% річних, 44606,05 грн інфляційних втрат.

У частині стягнення пені у сумі 51679,11 грн та 9253,00 грн 3% річних слід відмовити за безпідставністю нарахування.

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

7.1. Щодо сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розподіл судових витрат врегульовано ст.129 ГПК України, за п. 2 ч. 1 якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на задоволення позову, судовий збір у розмірі 30992,27 (31906,25 х 2066151,41/2127083,52) покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

7.2. Щодо сплати витрат на правову допомогу.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 123 ГПК України).

За ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвокати, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із, зокрема, складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок сплати, умови повернення визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При вирішенні питання про розмір суми, яка підлягає відшкодуванню стороні за послуги адвоката, має бути врахована як ціна позову, яку вказав позивач у позовній заяві, так і критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

13.06.2022 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат на правову допомогу у розмірі 50000,00 грн (а. с. 138-150).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 123 ГПК України).

За ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвокати, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із, зокрема, складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

При вирішенні питання про розмір суми, яка підлягає відшкодуванню стороні за послуги адвоката, має бути врахована як ціна позову, яку вказав позивач у позовній заяві, так і критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

13.06.2022 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат на правову допомогу у розмірі 50000,00 грн (а. с. 138-150).

Як свідчать матеріали справи, 20.01.2022 позивач та ТОВ "Правовий консалтинг "Лекс" уклали договір №20-01/2022 на правове обслуговування (а. с. 145-147).

20.01.2022 між позивачем (клієнт), ТОВ "Правовий консалтинг "Лекс" (замовник) та адвокатом Стояновою Г. П. (виконавець) укладено договір №20/01 про надання правової допомоги (а. с. 143, 144).

За п. 1.1 даних договорів, виконавець зобов`язався надавати клієнту юридичну допомогу, консультаційне й інформаційне обслуговування, представляти інтереси клієнта в судах з вирішення майнового спору між ТОВ "Текро" і ПП "Слободище" щодо стягнення 1915410,20 грн боргу за поставлений товар за договором поставки № 90 від 11.05.2021, а також штрафних санкцій, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх у розмірі та порядку визначених цим договором.

Згідно з п. 3.1 договору про надання правової допомоги №20/01, за послуги, зазначені в п. 1.1 договору замовник сплачує виконавцю 50000,00 грн гонорару на підставі трьохстороннього акту приймання-передачі наданих послуг та рахунку.

З п. 4.1 договору на правове обслуговування №20-01/2022, за послуги, зазначені в п. 1.1 даного договору замовник сплачує виконавцю гонорар в розмірі 80000,00 грн.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 договору на правове обслуговування №20-01/2022, закінчення виконання робіт із правового обслуговування визначається моментом підписання акту прийому-здачі виконаних робіт із захисту інтересів замовника.

Право на заняття адвокатською діяльністю підтверджено Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії МК №001291 від 01.12.2017 (а. с. 87), ордером серії ВЕ № 1061129 на надання правничої (правової) допомоги (а. с. 86).

Як вбачається з акту приймання-передачі наданих послуг №1/05 від 30.05.2022 до договору про надання правової допомоги №20/01 від 20.01.2022 виконавцем (адвокатом) надано позивачу правову допомогу на суму 40000,00 грн (а. с. 148).

До заяви від 13.06.2022 позивачем додана копія платіжного доручення №22439 від 20.01.2022 (а. с. 150), за яким позивач сплатив ТОВ "Правовий консалтинг "Лекс" 80000,00 грн за надання правової допомоги.

У матеріалах справи є клопотання представника позивача від 05.07.2022 про доручення до матеріалів справи додатку до акту приймання-передачі наданих послуг №1/05 від 30.05.2022 - розрахунок витрат на правову допомогу на суму 50000,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд, досліджуючи матеріали справи, подані процесуальні заяви зазначає, що з огляду на обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, а також вимоги п. 4 ст. 129 ГПК України, прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 38854,16 грн витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги вартість послуг адвоката, визначену у акті приймання-передачі наданих послуг №1/05 від 30.05.2022, та застосовуючи принцип пропорційності розміру задоволених позовних вимог, виходячи з такого розрахунку: 2066151,41 грн х 40000,00 грн / 2127083,52 грн.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Слободище" (13330, Житомирська область, Бердичівський район, с. Слободище, вул. Карпенка, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текро" (04071, м. Київ, вул. Спаська, буд. 5, офіс №60, ):

- 1915410,20 грн основного боргу;

- 90388,86 грн пені;

- 15746,30 грн 3% річних;

- 44606,05 грн інфляційних втрат;

- 30992,27 грн судового збору;

- 38854,16 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 51679,11 грн пені.

4. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 9253,00 грн 3% річних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.10.22

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу на електронні адреси: , та ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2