ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" жовтня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/989/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

секретар судового засідання: Петрова О.О.;

за участю представників сторін:

від позивача: Вовкович О.В.;

від відповідача: Ткаченко Б.Р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Комунального підприємства «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (68002, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Олександрійська, 2-Б, );

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Суспи Кирила Сергійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

про стягнення 92196,61 грн.

1. Суть спору.

Позивач КП «МУЖКГ» звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх.№1031/22 від 30.05.2022) до відповідача ФОП Суспи К.С., в якій просить суд стягнути з останнього 65838,96 грн. основного боргу, 1445,00 грн. пені, 18987,14 грн. інфляційних втрат, 5925,51 грн. 3% річних, а також судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №503 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.08.2012 в частині повної та своєчасної оплати за отримані послуги.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.06.2022 було відкрито провадження у справі №916/989/22 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 05.07.2022.

04.07.2022 до суду від ФОП Суспи К.С. надійшов відзив (вх.№12046/22) та клопотання (вх.№12049/22) про витребування доказів.

У судовому засіданні від 05.07.2022 суд оголосив ухвалу у протокольній формі про призначення справи №916/989/22 до розгляду за правилами загального позовного провадження, замінивши засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. А також судом було оголошено ухвалу у протокольній формі про відкладення розгляду справи на 15.08.2022 о 11:30, при цьому судом встановлено строк для надання відповіді на відзив до 15.07.2022, а також заперечення до 25.07.2022.

18.07.2022 судом отримано від КП «МУЖКГ» відповідь на відзив (вх.№13528/22).

У судовому засіданні 15.08.2022 представником позивача надано суду для огляду оригінал договору №503 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.08.2012, який також було оглянуто представником відповідача. У даному судовому засіданні суд проголосив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі № 916/989/22 на 30 днів за ініціативою суду. Також суд, після вирішення всіх питань передбачених ст.185 ГПК України, проголосив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 916/989/22 до судового розгляду по суті на 07.09.2022.

У судовому засіданні 07.09.2022 суд оголосив ухвалу у протокольній формі про перерву у судовому засіданні при розгляді справи по суті на 03.10.2022.

08.09.2022 канцелярією суду було зареєстровано за вх.№18918/22 промову, надану представником відповідача у судовому засіданні 07.09.2022.

В судове засідання, призначене на 03.10.2022, з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, а також з`явився представник відповідача який заперечував проти позовних вимог, просив суд відмовити в їх задоволенні.

У судовому засіданні 03.10.2022 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив, що повне рішення буде складено 13.10.2022.

3. Аргументи учасників справи.

3.1. Доводи КП «МУЖКГ».

Позивач повідомив, що 01.08.2012 між КП «МУЖКГ» та ФОП Суспа Кирилом Сергійовичем був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №503.

За твердженням позивача, відповідач не виконує прийняті на себе за вказаним договором зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги, внаслідок чого відповідно до розрахунку Централізованої бухгалтерії КП «МУЖКГ» від 25.05.2022 у відповідача станом на 30.04.2022 виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 65838,96 грн.

При цьому позивач роз`яснив, що з 01.03.2019 ціна на послугу з управління багатоквартирним будинком не регульована, тобто органи місцевого самоврядування не встановлюють ціни, у зв`язку з чим для фізичних осіб та юридичних осіб були переглянуті тарифи та наказом №80 від 30 серпня 2021 р. з першого вересня 2021 року були введенні в дію скориговані кошториси витрат на послуги з управління багатоквартирними будинками.

Отже, як вказує позивач, у відповідача щомісячна оплата послуг починаючи з вересня 2021 становить 1909,71 грн., з урахуванням ПДВ з розрахунку тарифу 6,43 за 1 кв.м., загальна

площа 297 кв.м.

Крім цього, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивачем нараховано пеню у розмірі 1445,00 грн., 3% річних у розмірі 5925,21 грн. та інфляційні втрати у розмірі 18987,14 грн.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що оригінал укладеного договору №503 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.08.2012

буде надано суду для огляду у судовому засіданні, яке відбудеться 15 серпня 2022 р.

Також позивач звертає увагу, що у 2015 році в Господарському суді Одеської області розглядалась справа за позовом КП «МУЖКГ» до ФОП Суспи К.С., щодо стягнення боргу за договором №503 від 01 серпня 2012 «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» та рішенням Господарського суду Одеської області від 15 травня 2015 року по справі №916/1506/15-г позовні вимоги були задоволені.

3.2. Доводи ФОП Суспи К.С..

Відповідач у відзиві заявив, що вказаний договір ФОП Суспа К. С. з КП «МУЖКГ» не укладав та його не підписував, а позивачем використано інші господарські правовідносини між сторонами з метою введення суд в оману для стягнення безпідставно нарахованої заборгованості та штрафних і компенсаційних нарахувань на свою користь.

На думку відповідача, ФОП Суспа К.С. фактично не міг укласти спірний договір №503 від 01.08.2012, як власник нежитлового приміщення, розташованого за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вулиця Паркова, будинок 14/76-Н, оскільки право власності відповідач на вказане майно, у відповідності до ч.4 ст. 334 ЦК України, набув лише з моменту державної реєстрації права приватної власності, а саме з 24.01.2013.

Крім того відповідач звертає увагу, що станом на 01.08.2012 нежитлове приміщення загальною площею 434,9 кв.м., розташоване за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Паркова, буд. 14 не було поділено Іллічівською міською радою на окремі частки, а отже договір №503 від 01.08.2012 не міг бути укладений стосовно пізніше виділеної частини нежитлового приміщення (Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Паркова, буд. 14/76-Н), що належить на праві приватної власності відповідачу, який станом на 01.08.2012 був орендарем вказаного нежитлового приміщення.

Також відповідач вказує, що листом №1853 від 16.12.2014 КП «МУЖКГ» запропонувало відповідачу укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій щодо нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Паркова, 14/76-Н. Між тим, ФОП Суспа К.С. отримав лише один лист КП «МУЖКГ» №1853 від 16.12.2014, без будь-яких додатків до листа, в тому числі без примірників запропонованого договору. Як вважає відповідач, зазначене підтверджує факт того, що станом на 16.12.2014 між позивачем та відповідачем не було укладено спірного договору на обслуговування вказаного нежитлового приміщення. А відсутність додатків до листа у вигляді примірників запропонованого договору взагалі спростовує факт його укладання.

Відповідач зазначає, що положення договору №503 від 01.08.2012 містять неточності щодо площі обслуговуючого нежитлового приміщення, оскільки спірним договором передбачено надання послуг по утримання будинків і споруд та прибудинкових територій стосовно нежитлового приміщення площею 297 кв. м., а в той час як фактична площа нежитлового приміщення, розташованого за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вулиця Паркова, будинок 14/76-Н, є меншою та становить 265,5 кв. м, про свідчить Технічний паспорт на вбудоване нежитлове приміщення №14/76-Н, вул. Паркова, м. Іллічівськ. Оскільки за умовами спірного договору оплата вартості наданих послуг здійснюється за фіксованим тарифом на 1 кв.м. приміщення, відповідач вважає, що вказані обставини також додатково свідчать про незаконність позовних вимог в частині розрахунку заборгованості.

На думку відповідача, оскільки договір №503 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.08.2012 ним не підписувався, тобто відповідач не погоджував істотні умови такого договору та не набув передбачених спірним договором прав та обов`язків, що свідчить про неукладеність такого договору.

Отже, як стверджує відповідач, у позивача відсутні будь-які законні підстави для нарахування заборгованості відповідачу за договором №503 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.08.2012.

Щодо проставленого підпису ФОП Суспи К.С., скріпленого печаткою у розділі «Адреса та підписи сторін» договору №503 від 01.08.2012, відповідач повідомив суд про обґрунтовані припущення неправомірного використання позивачем підпису та печатки, проставлених ФОП Суспою К.С. при укладенні договору б/н про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.08.2012, укладеного між Міським управлінням житлово-комунального господарства м. Іллічівська та ФОП Суспою К.С. на виконання пункту 5.7 договору оренди нежитлового приміщення №5 від 27.07.2012.

У наданій представником відповідача письмовій промові, стороною відповідача повторно було зазначено, що спірний договір не міг бути укладений з тих підстав, що викладені у відзиві та додатково викладено заперечення щодо преюдиційності фактів, встановлений судами по справі №916/1506/15-г, оскільки відповідач не приймав участі у розгляді справи № 916/1506/15-г, тобто відповідач не міг в повній мірі доводити свою позицію у справі, надавати заперечення і докази.

4. Обставини справи, встановлені судом.

Із матеріалів справи вбачається, що 01.08.2012 між КП «МІСЬКЕ УПРАВЛІННЯ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА М. ІЛЛІЧІВСЬКА», предметом діяльності якого якого є надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (Виконавець) та ФОП Суспа К.С., який є власником нежитлового приміщення у житловому будинку (Споживач) було укладено договір №503 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до п. п. 1, 2 договору №503, предметом цього договору є забезпечення Виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку № 14/76-Н но вул. Паркова, у м. Іллічівську, площею 297 м. кв,, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішенням виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 12.03.2012р. №160 тарифу та його структури, копія якого додається до цього договору.

Згідно з п. п. 3-7 договору №503, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг вноситься до кожного 28 числа поточного місяця. Послуги оплачуються в безготівковій формі. Розмір щомісячної плати визначено в залежності від площі нежитлового приміщення, яка становить 297 кв. м. і тарифу 6,08 грн., за 1 кв. метр, відповідно до рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 12.03.2012 № 160. Загальна сума щомісячної плати за утримання житлового будинку і прибудинкової території становить 1805,76 грн. з урахуванням ПДВ. За несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочки.

Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк, у разі несвоєчасного внесення платежів сплачувати пеню у розмірі, встановленому договором (підп. 1,5 п. 9 договору №503).

Пунктом 14 договору №503 визначено, що Споживач несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені, а також за порушення визначених цим договором зобов`язань.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 01.06.2015. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим. (п. 20 договору №503).

Судом встановлено, що в розділі договору №503 «Адреса і підписи сторін» наявний підпис начальника Г.О. Нарожного, скріплений печаткою КП «МІСЬКЕ УПРАВЛІННЯ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА М. ІЛЛІЧІВСЬКА» та підпис Суспи К.С., скріплений печаткою ФОП Суспи К.С.

Оригінал даного договору з всіма зазначеними реквізитами був наданий позивачем для огляду в судовому засіданні 15.08.2022, який був досліджений безпосередньо судом та представлений для ознайомлення представнику відповідача.

Також суд звертає увагу, що найменування Виконавця за вказаним договором було змінено рішенням Чорноморської міської ради №9-VIII від 11.12.2020 «Про затвердження положень про виконавчі органи Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, комунальних установ та організацій статутів комунальних підприємств у новій редакції» на КП «МІСЬКЕ УПРАВЛІННЯ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області шляхом затвердження нової редакції Статуту вказаного підприємства.

В підтвердження розмірів тарифів застосованих позивачем у розрахунку заборгованості відповідача за договором №503, позивачем надано до суду копію рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 12.03.2012 №160, яким затверджено тарифи на послуги з утримання житлових будинків і прибудинкових територій для орендарів і власників нежитлових приміщень по вул. Паркова №14 (додаток №101 до вказаного рішення), яким встановлено тариф для орендарів і власників вбудованих і прибудованих приміщень в розмірі 6.08 грн/м2, а також копію наказу КП «МІСЬКЕ УПРАВЛІННЯ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА» №80 від 30.08.2021, яким введено в дію скориговані кошториси витрат на послуги з управління багатоквартирними будинками з 01.09.2021, зокрема, кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території по вул. Паркова, 14 (додаток №96 до зазначеного наказу), згідно якого ціна за послуги з управління без прибирання сходових кліток становить 6,43 грн./м2.

Відповідачем в обґрунтування своєї позиції щодо неможливості ФОП Суспа К.С. укладення з позивачем договору №503 від 01.08.2012 надано до суду: копію договору оренди нежитлового приміщення №5 від 27.07.2012, копію договору б/н про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.08.2012, копію договору купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення, що підлягає продажу шляхом викупу від 21.12.2012, копію витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер: 288599), копію листа KIП «МУЖКГ» №1853 від 16.12.2014, копію технічного паспорта на нежитлове приміщення (інвентарний № 29820).

Так, як вбачається із договору оренди нежитлового приміщення №5 від 27.07.2012, укладеного між Відділом комунального господарства та благоустрою Іллічівської міської ради (Орендодавець), ФОП Суспою К.С. (Орендар) та Міським управлінням житлово-комунального господарства (Балансоутримувач), ФОП Суспа К.С. орендував у Іллічівської міської ради комунальне майно - нежитлове приміщення загальною площею 434,9 кв.м., розміщене за адресою: м.Іллічівськ, вул. Паркова, буд. 14, яке перебуває на балансі комунального підприємства «Міське управління житлово-комунального господарства м. Іллічівська».

Вказаний договір укладено терміном на 5 роки, тобто, до 27.07.2017 включно, який діє з моменту його підписання Сторонами. При цьому Сторонами передбачено, що чинність цього договору достроково припиняється, зокрема, внаслідок приватизації об`єкта оренди Орендарем (за участю Орендаря)

Пунктом 5.7 договору оренди №5 передбачено, що Орендар зобов`язується, зокрема, здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого Майна. Протягом 7 (семи) робочих днів після підписання цього Договору укласти з Балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю, в т.ч. вивезення побутових відходів.

На виконання зазначеного п.5.7 договору оренди №5 між Міським управлінням житлово-комунального господарства м. Іллічівська (Виконавець) та ФОП Суспа К.С., який являється орендарем нежитлового приміщення у житловому будинку (Споживач) було укладено договір б/н про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за умовами якого Виконавець зобов`язався забезпечити надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку №14 по вул. Парковій у м. Іллічівську, в якому розташовано вбудоване нежитлове приміщення площею - 434,9 кв. м., а споживач забезпечити своєчасну оплату таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Відповідач стверджує, що Іллічівською територіальною громадою в особі Іллічівської міської ради було здійснено розподіл на частки об`єкта оренди за договором №5 від 27.07.2012, а саме нежитлового приміщення загальною площею 434,9 кв.м., розміщеного за адресою: м. Іллічівськ, вул. Паркова, буд. 14, однак в підтвердження даних обставин відповідачем не представлено суду жодного доказу.

Також судом встановлено, що 21.12.2012 Територіальна громада міста Іллічівська Одеської області в особі Іллічівської міської ради Одеської області (Продавець) та ФОП Суспа К.С. (Покупець) уклали договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення, що розміщується за адресою: Одеська область, місто Іллічівськ, вулиця Паркова, 14/76-Н (чотирнадцять / сімдесят шість - Н), загальною площею 262,10 кв.м., яке є комунальною власністю. Даний договір купівлі продажу було посвідчено 21.12.2012 приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Перчеклій І.М. та зареєстровано в реєстрі за номером: 4254.

24.01.2013 за номером 86242 було проведено державну реєстрацію права приватної власності Суспи К.С. на вбудоване нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вулиця Паркова, будинок 14/76-Н на підставі договору купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення, що підлягає продажу шляхом викупу, серія та номер: 4254, виданий 21.12.2012, видавник: Приватний нотаріус Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Перчеклій І.М.

Згідно наявного в матеріалах справи технічного паспорту (інв.№ 2982) на вбудоване нежитлове приміщення №14/76-Н, вул. Паркова, м. Іллічівськ, фактична площа нежитлового приміщення, розташованого за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вулиця Паркова, будинок 14/76-Н становить 265,5 кв. м.

Листом №1853 від 16.12.2014 КП «МУЖКГ» звернулось до ФОП Суспи К.С. із пропозицією укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій щодо нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Паркова, 14/76-Н.

Також позивач посилається на рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/1506/15-г від 15.05.2015, яким було стягнуто з ФОП Суспа К.С. на користь КП «МУЖКШ/Г» заборгованість за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій від 01.08.2012 №502 у розмірі 50249,60 грн., 2761,34 грн. пеню, та заборгованість за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.08.2012 №503 у розмірі 54172,80 грн.

Суд звертає увагу, що даним рішенням, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2015 та постановою Верховного Суду України від 15.03.2016, були встановлені факти укладених договорів №502 та №503 (який є предммето розгляду справи №916/989/22) між КП «МУЖКГ» та ФОП Суспа К.С. щодо надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за у житловому будинку №14/75-Н, 14/74-Н по вул. Паркова, у м. Іллічівську, площею 331 кв.м. (за договором №502) та у житловому будинку №14/76-Н по вул. Паркова, у м. Іллічівську, площею 297 кв.м. (за договором №503).

Також судами всіх інстанцій при розгляді справи №916/1506/15-г були встановлені факти часткової оплати ФОП Суспа К.С. заборгованості за вказаними договорами, зокрема, щодо договору №503 відповідачем було сплачено 1805,76 грн. за серпень 2012 року та 1805,76 грн за вересень 2012 року.

Як вказує позивач, невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором №503 від 01.08.2022 стало підставою для звернення КП «МУЖКГ» до суду з позовними вимогами про стягнення з ФОП Суспи К.С. 65838,96 грн. основного боргу, 1445,00 грн. пені, 18987,14 грн. інфляційних втрат, 5925,51 грн. 3% річних.

5. Позиція суду.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України зарахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч.1. ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України. якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1 Закону України Про житлово-комунальні послуги, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Предметом спору у даній справі є вимога про стягнення з ФОП Суспи К.С. на КП МУЖКГ основної заборгованості, штрафних санкцій та компенсаційних нарахувань у зв`язку з порушенням відповідачем договору №503 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.08.2012.

Проте на думку відповідача, даний договір не може вважатися укладеним, оскільки, ФОП Суспа К.С. не міг підписати та укласти такий договір як власник нежитлового приміщення, в зв`язку з тим, що право власності відповідач на вказане майно набув лише з моменту державної реєстрації права приватної власності 24.01.2013. Разом з тим відповідач також зазначає, що такий договір не міг бути укладений стосовно пізніше виділеної Іллічівською міською радої частини нежитлового приміщення (Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Паркова, буд. 14/76-Н).

Враховуючи наявність вказаних заперечень суд зазначає, що насамперед у даних правовідносинах підлягає встановленню факт укладення 01.08.2012 договору №503 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, оскільки при вирішенні даного спору від встановлення факту укладення/не укладання спірного договору безпосередньо залежить факт виникнення/не виникнення у відповідача зобов`язань за таким договором та наявності чи відсутності підстав для стягнення заборгованості та притягнення до відповідальності за неналежне його виконання шляхом стягнення штрафних санкції та компенсаційних нарахувань.

Суд зауважує, що одним із основоположних принципів приватноправового регулювання є закріплений в пункті 3 статті 3 та статті 627 Цивільного кодексу України принцип свободи договору, відповідно до якого укладення договору носить добровільний характер і ніхто не може бути примушений до вступу в договірні відносини. Зокрема, згідно з умовами ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тлумачення статті 6 Цивільного кодексу України свідчить, що сторони мають право укладати договори, які не передбачені актами цивільного законодавства, за умови, що вони відповідають загальним засадам цивільного законодавства. Такі договори є непонайменованими, оскільки не визначені в актах законодавствах. Свої відносини в непонайменованих договорах сторони врегульовують на власний розсуд.

Відповідно до ч.7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Приписами ст. 14 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у встановлених договором або актом цивільного законодавства межах, особа не може бути примушеною до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

За ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ст. 205 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. (ч.ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України.

Статтею 208 Цивільного кодексу України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.2 ст. 639 Цивільного кодексу України).

Таким чином суд звертає увагу на те, що в межах наданих Законом, учасники цивільного обороту можуть на власний розсуд врегулювати момент укладання договору.

За змістом ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст. 640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

В силу частини першої ст. 641 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Частинами 1, 2 ст. 642 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

При розгляді даної справи судом було встановлено, що договір №503 від 01.08.2012 був підписаний зі сторони Виконавця начальником Г.О. Нарожного та скріплений печаткою КП МІСЬКЕ УПРАВЛІННЯ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА М. ІЛЛІЧІВСЬКА та зі сторони Споживача - Суспою К.С. та скріплений печаткою ФОП Суспи К.С., що свідчить про вільне волевиявлення сторін на укладення такого договору та досягнення сторонами істотних умов такого договору.

Втім суд не погоджується із запереченнями відповідача щодо укладення договору №503 від 01.08.2012, оскільки відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами непідписання ФОП Суспою К.С. саме цього договору або неналежності наявного у спірному договорі підпису саме Суспі К.С.

Всі посилання відповідача на використання позивачем сторінок з іншого договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, більшість умов якого є ідентичними до спірного договору №503 від 01.08.2012, є лише припущенням відповідача та не підтверджені жодними доказами у справі. Водночас суд зауважує, що оригінал договору №503 був оглянутий судом.

Водночас суд звертає увагу, що доводи відповідача щодо розподілу міською радою на частки об`єкта оренди - нежитлового приміщення загальною площею 434,9 кв.м., розміщеного за адресою: м. Іллічівськ, вул. Паркова, буд. 14, внаслідок чого було окремо виділено нежитлове приміщення за адресою: Одеська область, місто Іллічівськ, вулиця Паркова, 14/76-Н загальною площею 262,10 кв.м. не приймаються судом до уваги, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження вказаних обставин, а саме відповідного рішення Іллічівської міської ради та не зазначено про дату його прийняття.

Втім дійсно з матеріалів справи вбачається, що ФОП Суспа К.С. набув право власності на нежитлове приміщення за адресою: Одеська область, місто Іллічівськ, вулиця Паркова, 14/76-Н загальною площею 262,10 кв.м. 24.01.2013 на підставі договору купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення, що підлягає продажу шляхом викупу від 21.12.2012, що підтверджується витягом №288599 з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Тобто із вказаних обставин вбачається певна невідповідність умов договору №503, який був підписаний ФОП Суспою К.С. будучи власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Іллічівськ, вулиця Паркова, 14/76-Н загальною площею 262,10 кв.м. в частині дати його укладення 01.08.2012 тій обставині, що право власності на таке приміщення відповідач набув 24.01.2013.

Водночас суд зауважує, що невідповідність зазначених обставин не є підставою вважати договір №503 від 01.08.2012 неукладеним.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 11.08.2021 у справі № 926/324/20, господарський договір не може існувати без істотних умов, позаяк недосягнення згоди з усіх істотних умов договору свідчить про його неукладеність. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Отже, враховуючи зазначені висновки Верховного Суду, суд вважає, що підставою визнання договору неукладеним є факт недосягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до п.3 ст. 180 Господарського кодексу України, при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відтак законодавцем визначено обов`язкові істотні умови будь-якого договору, при досягненні згоди яких договір вважається укладеним.

Так, як вбачається із спірного договору №503 від 01.08.2012, сторонами було погоджено предмет договору надання Виконавцем послуг та оплата таких послуг Споживачем, ціну у вигляді щомісячної плати за надані послуги в залежності від площі приміщення та встановленого тарифу, а також строк дії договору з моменту підписання до 01.06.2015 та у разі відсутності заперечень щодо розірвання такого договору, договір вважається щороку продовженим, при цьому суд розрізняє момент укладення договору (підписання договору) та дата договору, що не завжди збігається в часі.

Відтак сторонами договору №503 від 01.08.2012 було погоджено обов`язкові істотні умови та в підтвердження такого погодження договір було підписано сторонами та скріплено печатками, з огляду на що суд вважає такий договір укладеним відповідно до волі сторін та вимог законодавства.

Стосовно посилання відповідача на лист КП МУЖКГ листом №1853 від 16.12.2014, яким позивачем було запропоновано укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій щодо нежитлового приміщення, яке знаходиться Одеська область, місто Іллічівськ, вулиця Паркова, 14/76-Н, суд зазначає, що лист-пропозиція позивача щодо укладення договору без визначення ідентифікуючих характеристик майна щодо якого пропонувалось укласти договір, а також без зазначення істотних умов не є виключною підставою у даній справі для визнання договору №503 від 01.08.2012 неукладеним, оскільки на момент такої пропозиції, спірний договір №503 від 01.08.2012 вже був підписаний сторонами.

Крім того, суд зазначає, що даний правочин у вигляді спірного договору №503 від 01.08.2012 не є нікчемним або не визнаний судом недійсним, отже в силу ст. 204 Цивільного кодексу України, якою закріплена презумпція правомірності правочину, тобто вчинений правочин вважається правомірним, отже таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що укладений між сторонами у справі договір №503 від 01.08.2012 є правомірним та таким, що створює для сторін права та обов`язки визначені в самому договорі.

З огляду на те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту неукладення договору №503 від 01.08.2012, суд вважає за можливе та необхідне, враховати встановлений рішенням Господарського суду Одеської області у справі №916/1506/15-г від 15.05.2015, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2015 та постановою Верховного Суду України від 15.03.2016, факт часткової оплати ФОП Суспою К.С. наданих КП МУЖКГ послуг за договором №503 від 01.08.2012, що додатково свідчить про схвалення відповідачем такого правочину.

Суд звертає увагу на доктрині venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки, ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), яка проявляється, зокрема, у кваліфікації певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, оплати за товар за договором купівлі-продажу) як волевиявлення, яке свідчить про вчинення правочину, зокрема про його схвалення. Про це зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 358/509/17 (постанова від 23 грудня 2020 року).

Так, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Отже, оскільки судом встановлені обставини укладення договору №503 від 01.08.2012, та фактично ФОП Суспа К.С. знаходився у вказаних приміщеннях та користувався послугами позивача з утримання будинку та прибудинкової території, суд доходить висновку, що прийняті сторонами на себе зобов`язання за таким договором є обов`язковими до виконання, в тому числі щодо своєчасної та повної оплати за отримані послуги, а відтак заявлення позивачем вимог про стягнення заборгованості за договором є правомірним та обґрунтованим.

Щодо розміру основної заборгованості.

Суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази оплати отриманих послуг за договором №503 від 01.08.2012 зі сторони відповідача на користь позивача.

Між тим відповідачем у відзиві викладено заперечення щодо правильності наданого позивачем розрахунку заборгованості в частині визначення розміру щомісячної плати за послуги, оскільки позивачем вирахувано такий розмір щодо нерухомого майна площею 297 кв.м., в той час як у власності ФОП Суспа К.С. перебуває нежитлове приміщення площею 262.1 кв.м.

Надавши оцінку даним доводам, судом дійсно встановлено, що умовами договору №503 від 01.08.2012 передбачено, площа обслуговуючого нежитлового приміщення становить 297 кв.м., однак ФОП Суспа К.С. придбав на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2012 у власність нерухоме майно, що розміщується за адресою: Одеська область, місто Іллічівськ, вулиця Паркова, 14/76-Н, загальною площею 262,10 кв.м.

За таких обставин, суд вважає, що умови договору №503 від 01.08.2012 щодо площі майна стосовно якого надаються послуги за цим договором не відповідають фактичним обставинам та з огляду на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності у власності відповідача за вказаною адресою нерухомого майна площею саме 297 кв.м., суд дійшов висновку про неправомірність нарахування щомісячної плати за надані послуги на той розмір площі нежитлового приміщення, власником якого фактично відповідач не є.

Відтак справедливим та правомірним у даному випадку буде нарахування щомісячної плати за користування послугами з утримання будинку та прибудинкової території саме на фактичну площу нежитлового приміщення, що розміщується за адресою: Одеська область, місто Іллічівськ, вулиця Паркова, 14/76-Н, яке перебуває у власності ФОП Суспи К.С., а саме 262.1 кв. м.

На підставі викладеного, оскільки розрахунок основної заборгованості відповідача, а також штрафних та компенсаційних нарахувань безпосередньо залежить від суми щомісячної плати за договором №503 від 01.08.2012, суд вважає наданий позивачем розрахунок загальної заборгованості відповідача неправильним та необґрунтованим.

Втім, суд вважає за можливе самостійно вирахувати розмір основного боргу, штрафних санкцій та компенсаційних нарахувань у визначений позивачем період з 01.05.2019 по 30.04.2022.

Оскільки умовами договору передбачено помісячну оплату послуг, то необхідно вирахувати розмір місячної оплати послуг з огляду на фактичну площу нерухомого майна 262.1 кв.м., яке перебуває у власності відповідача та діючого в певний період тарифу, а саме 6.08 грн./м2, який прямо передбачено договором та з 01.09.2021 6.43 грн/м2 на підставі наказу КП МІСЬКЕ УПРАВЛІННЯ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА №80 від 30.08.2021.

У відповідності до Закону України Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій № 686 XIV від 20.05.1999 року, суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, які належать їм на праві власності чи орендують нежитлові приміщення на підставі договору для провадження цієї діяльності, зобов`язані укласти з балансоутримувачем будинку договір Про надання послуг по утриманню будинків, споруд та прибудинкових територій, а також сплачувати комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території.

Згідно ч.3 ст. 10 Закону України Про житлово-комунальні послуги, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає, зокрема, витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Враховуючи викладене, суд правомірним застосування з 01.09.2021 тарифу до спірних правовідносин у розмірі 6,43 грн./м2, передбаченого кошторисом витрат на утримання будинку та прибудинкової території по вул. Паркова, 14, м. Чорноморськ, затвердженого наказом КП МІСЬКЕ УПРАВЛІННЯ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА №80 від 30.08.2021.

З огляду на вказане, з травня 2019 року по серпень 2022 року розмір щомісячної плати за договором №503 від 01.08.2012 становить 1593,56 грн. (262,1 м2 * 6,08 грн./м2) та з вересня 2022 року по квітень 2022 року щомісячна плата дорівнює 1685,30 (261,1 м2 * 6,43 грн./м2).

Отже, заборгованість відповідача за період з травня 2019 року по серпень 2022 року (28 місяців) становить 44619,90 грн. та за період з вересня 2022 по квітень 2022 року (8 місяців) становить 13482,42 грн., що в загальному дорівнює сумі 58102,32 грн.

Щодо штрафних санкцій та компенсаційних нарахувань.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Статтею 529 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як передбачено ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розраховуючи розмір пені, 3% річних та інфляційні втрати за несвоєчасну оплату отриманих послуг, судом було використано правовий сервіс розрахунку штрафних та компенсаційних нарахувань аналітично-правової онлайн системи LIGA360.

За розрахунком суду, розмір пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Інфляційні витрати:

Період 1

IIc (100,70 : 100) x = 1.00700000

Інфляційне збільшення:

1 593,57 x 1.00700000 - 1 593,57 = 11,15 грн.

Період 2

IIc (99,50 : 100) x = 0.99500000

Інфляційне збільшення:

3 187,14 x 0.99500000 - 3 187,14 = -15,94 грн.

Період 3

IIc (99,40 : 100) x = 0.99400000

Інфляційне збільшення:

4 780,71 x 0.99400000 - 4 780,71 = -28,68 грн.

Період 4

IIc (99,70 : 100) x = 0.99700000

Інфляційне збільшення:

6 374,28 x 0.99700000 - 6 374,28 = -19,12 грн.

Період 5

IIc (100,70 : 100) x = 1.00700000

Інфляційне збільшення:

7 967,85 x 1.00700000 - 7 967,85 = 55,77 грн.

Період 6

IIc (100,70 : 100) x = 1.00700000

Інфляційне збільшення:

9 561,42 x 1.00700000 - 9 561,42 = 66,93 грн.

Період 7

IIc (100,10 : 100) x = 1.00100000

Інфляційне збільшення:

11 154,99 x 1.00100000 - 11 154,99 = 11,15 грн.

Період 8

IIc (99,80 : 100) x = 0.99800000

Інфляційне збільшення:

12 748,56 x 0.99800000 - 12 748,56 = -25,50 грн.

Період 9

IIc (100,20 : 100) x = 1.00200000

Інфляційне збільшення:

14 342,13 x 1.00200000 - 14 342,13 = 28,68 грн.

Період 10

IIc (99,70 : 100) x = 0.99700000

Інфляційне збільшення:

15 935,70 x 0.99700000 - 15 935,70 = -47,81 грн.

Період 11

IIc (100,80 : 100) x = 1.00800000

Інфляційне збільшення:

17 529,27 x 1.00800000 - 17 529,27 = 140,23 грн.

Період 12

IIc (100,80 : 100) x = 1.00800000

Інфляційне збільшення:

19 122,84 x 1.00800000 - 19 122,84 = 152,98 грн.

Період 13

IIc (100,30 : 100) x = 1.00300000

Інфляційне збільшення:

20 716,41 x 1.00300000 - 20 716,41 = 62,15 грн.

Період 14

IIc (100,20 : 100) x = 1.00200000

Інфляційне збільшення:

22 309,98 x 1.00200000 - 22 309,98 = 44,62 грн.

Період 15

IIc (99,40 : 100) x = 0.99400000

Інфляційне збільшення:

23 903,55 x 0.99400000 - 23 903,55 = -143,42 грн.

Період 16

IIc (99,80 : 100) x = 0.99800000

Інфляційне збільшення:

25 497,12 x 0.99800000 - 25 497,12 = -50,99 грн.

Період 17

IIc (100,50 : 100) x = 1.00500000

Інфляційне збільшення:

27 090,69 x 1.00500000 - 27 090,69 = 135,45 грн.

Період 18

IIc (101,00 : 100) x = 1.01000000

Інфляційне збільшення:

28 684,26 x 1.01000000 - 28 684,26 = 286,84 грн.

Період 19

IIc (101,30 : 100) x = 1.01300000

Інфляційне збільшення:

30 277,83 x 1.01300000 - 30 277,83 = 393,61 грн.

Період 20

IIc (100,90 : 100) x = 1.00900000

Інфляційне збільшення:

31 871,40 x 1.00900000 - 31 871,40 = 286,84 грн.

Період 21

IIc (101,30 : 100) x = 1.01300000

Інфляційне збільшення:

33 464,97 x 1.01300000 - 33 464,97 = 435,04 грн.

Період 22

IIc (101,00 : 100) x = 1.01000000

Інфляційне збільшення:

35 058,54 x 1.01000000 - 35 058,54 = 350,59 грн.

Період 23

IIc (101,70 : 100) x = 1.01700000

Інфляційне збільшення:

36 652,11 x 1.01700000 - 36 652,11 = 623,09 грн.

Період 24

IIc (100,70 : 100) x = 1.00700000

Інфляційне збільшення:

38 245,68 x 1.00700000 - 38 245,68 = 267,72 грн.

Період 25

IIc (101,30 : 100) x = 1.01300000

Інфляційне збільшення:

39 839,25 x 1.01300000 - 39 839,25 = 517,91 грн.

Період 26

IIc (100,20 : 100) x = 1.00200000

Інфляційне збільшення:

41 432,82 x 1.00200000 - 41 432,82 = 82,87 грн.

Період 27

IIc (100,10 : 100) x = 1.00100000

Інфляційне збільшення:

43 026,39 x 1.00100000 - 43 026,39 = 43,03 грн.

Період 28

IIc (99,80 : 100) x = 0.99800000

Інфляційне збільшення:

44 619,90 x 0.99800000 - 44 619,90 = -89,24 грн.

Період 29

IIc (101,20 : 100) x = 1.01200000

Інфляційне збільшення:

46 305,26 x 1.01200000 - 46 305,26 = 555,66 грн.

Період 30

IIc (100,90 : 100) x = 1.00900000

Інфляційне збільшення:

47 990,56 x 1.00900000 - 47 990,56 = 431,92 грн.

Період 31

IIc (100,80 : 100) x = 1.00800000

Інфляційне збільшення:

49 675,86 x 1.00800000 - 49 675,86 = 397,41 грн.

Період 32

IIc (100,60 : 100) x = 1.00600000

Інфляційне збільшення:

51 361,16 x 1.00600000 - 51 361,16 = 308,17 грн.

Період 33

IIc (101,30 : 100) x = 1.01300000

Інфляційне збільшення:

53 046,46 x 1.01300000 - 53 046,46 = 689,60 грн.

Період 34

IIc (101,60 : 100) x = 1.01600000

Інфляційне збільшення:

54 731,76 x 1.01600000 - 54 731,76 = 875,71 грн.

Період 35

IIc (104,50 : 100) x = 1.04500000

Інфляційне збільшення:

56 417,06 x 1.04500000 - 56 417,06 = 2 538,77 грн.

Період 36

IIc (103,10 : 100) x = 1.03100000

Інфляційне збільшення:

58 102,32 x 1.03100000 - 58 102,32 = 1 801,17 грн.

Разом інфляційних нарахувань: 11174,36 грн.

3% річних:

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 01/05/2019 до 31/05/2019 1 593,57 x 3 % x 31 : 365 : 100314,06 грн.
з 01/06/2019 до 30/06/2019 3 187,14 x 3 % x 30 : 365 : 100307,86 грн.
з 01/07/2019 до 31/07/2019 4 780,71 x 3 % x 31 : 365 : 1003112,18 грн.
з 01/08/2019 до 31/08/2019 6 374,28 x 3 % x 31 : 365 : 1003116,24 грн.
з 01/09/2019 до 30/09/2019 7 967,85 x 3 % x 30 : 365 : 1003019,65 грн.
з 01/10/2019 до 31/10/2019 9 561,42 x 3 % x 31 : 365 : 1003124,36 грн.
з 01/11/2019 до 30/11/2019 11 154,99 x 3 % x 30 : 365 : 1003027,51 грн.
з 01/12/2019 до 31/12/2019 12 748,56 x 3 % x 31 : 365 : 1003132,48 грн.
з 01/01/2020 до 31/01/2020 14 342,13 x 3 % x 31 : 366 : 1003136,44 грн.
з 01/02/2020 до 29/02/2020 15 935,70 x 3 % x 29 : 366 : 1002937,88 грн.
з 01/03/2020 до 31/03/2020 17 529,27 x 3 % x 31 : 366 : 1003144,54 грн.
з 01/04/2020 до 30/04/2020 19 122,84 x 3 % x 30 : 366 : 1003047,02 грн.
з 01/05/2020 до 31/05/2020 20 716,41 x 3 % x 31 : 366 : 1003152,64 грн.
з 01/06/2020 до 30/06/2020 22 309,98 x 3 % x 30 : 366 : 1003054,86 грн.
з 01/07/2020 до 31/07/2020 23 903,55 x 3 % x 31 : 366 : 1003160,74 грн.
з 01/08/2020 до 31/08/2020 25 497,12 x 3 % x 31 : 366 : 1003164,79 грн.
з 01/09/2020 до 30/09/2020 27 090,69 x 3 % x 30 : 366 : 1003066,62 грн.
з 01/10/2020 до 31/10/2020 28 684,26 x 3 % x 31 : 366 : 1003172,89 грн.
з 01/11/2020 до 30/11/2020 30 277,83 x 3 % x 30 : 366 : 1003074,45 грн.
з 01/12/2020 до 31/12/2020 31 871,40 x 3 % x 31 : 366 : 1003180,98 грн.
з 01/01/2021 до 31/01/2021 33 464,97 x 3 % x 31 : 365 : 1003185,27 грн.
з 01/02/2021 до 28/02/2021 35 058,54 x 3 % x 28 : 365 : 1002880,68 грн.
з 01/03/2021 до 31/03/2021 36 652,11 x 3 % x 31 : 365 : 1003193,39 грн.
з 01/04/2021 до 30/04/2021 38 245,68 x 3 % x 30 : 365 : 1003094,30 грн.
з 01/05/2021 до 31/05/2021 39 839,25 x 3 % x 31 : 365 : 10031101,51 грн.
з 01/06/2021 до 30/06/2021 41 432,82 x 3 % x 30 : 365 : 10030102,16 грн.
з 01/07/2021 до 31/07/2021 43 026,39 x 3 % x 31 : 365 : 10031109,63 грн.
з 01/08/2021 до 31/08/2021 44 619,90 x 3 % x 31 : 365 : 10031113,69 грн.
з 01/09/2021 до 30/09/2021 46 305,26 x 3 % x 30 : 365 : 10030114,18 грн.
з 01/10/2021 до 31/10/2021 47 990,56 x 3 % x 31 : 365 : 10031122,28 грн.
з 01/11/2021 до 30/11/2021 49 675,86 x 3 % x 30 : 365 : 10030122,49 грн.
з 01/12/2021 до 31/12/2021 51 361,16 x 3 % x 31 : 365 : 10031130,87 грн.
з 01/01/2022 до 31/01/2022 53 046,46 x 3 % x 31 : 365 : 10031135,16 грн.
з 01/02/2022 до 28/02/2022 54 731,76 x 3 % x 28 : 365 : 10028125,96 грн.
з 01/03/2022 до 31/03/2022 56 417,06 x 3 % x 31 : 365 : 10031143,75 грн.
з 01/04/2022 до 30/04/2022 58 102,32 x 3 % x 30 : 365 : 10030143,27 грн.

Разом 3% річних: 2 656,78 грн.

Пеня:

Період 1 (29/05/2021 - 28/11/2021)

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
29.05.2021 - 22.07.2021 : 7,50 (облікова ставка НБУ) 1 593,27 (Сума боргу) x (2 x 7,50 : 365) x 55 днів (прострочення) : 100 5536,01 грн.
23.07.2021 - 09.09.2021 : 8,00 (облікова ставка НБУ) 1 593,27 (Сума боргу) x (2 x 8,00 : 365) x 49 днів (прострочення) : 100 4934,22 грн.
10.09.2021 - 28.11.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 1 593,27 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 80 днів (прострочення) : 100 8059,37 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 129,60 грн.

Період 2 (29/06/2021 - 28/12/2021)

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
29.06.2021 - 22.07.2021 : 7,50 (облікова ставка НБУ) 1 593,27 (Сума боргу) x (2 x 7,50 : 365) x 24 днів (прострочення) : 100 2415,71 грн.
23.07.2021 - 09.09.2021 : 8,00 (облікова ставка НБУ) 1 593,27 (Сума боргу) x (2 x 8,00 : 365) x 49 днів (прострочення) : 100 4934,22 грн.
10.09.2021 - 09.12.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 1 593,27 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 91 днів (прострочення) : 100 9167,53 грн.
10.12.2021 - 28.12.2021 : 9,00 (облікова ставка НБУ) 1 593,27 (Сума боргу) x (2 x 9,00 : 365) x 19 днів (прострочення) : 100 1914,93 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 132,39 грн.

Період 3 (29/07/2021 - 28/01/2022)

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
29.07.2021 - 09.09.2021 : 8,00 (облікова ставка НБУ) 1 593,27 (Сума боргу) x (2 x 8,00 : 365) x 43 днів (прострочення) : 100 4330,03 грн.
10.09.2021 - 09.12.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 1 593,27 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 91 днів (прострочення) : 100 9167,53 грн.
10.12.2021 - 20.01.2022 : 9,00 (облікова ставка НБУ) 1 593,27 (Сума боргу) x (2 x 9,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100 4233,00 грн.
21.01.2022 - 28.01.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 1 593,27 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 8 днів (прострочення) : 100 86,98 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 137,55 грн.

Період 4 (29/08/2021 - 28/02/2022)

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
29.08.2021 - 09.09.2021 : 8,00 (облікова ставка НБУ) 1 593,27 (Сума боргу) x (2 x 8,00 : 365) x 12 днів (прострочення) : 100 128,38 грн.
10.09.2021 - 09.12.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 1 593,27 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 91 днів (прострочення) : 100 9167,53 грн.
10.12.2021 - 20.01.2022 : 9,00 (облікова ставка НБУ) 1 593,27 (Сума боргу) x (2 x 9,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100 4233,00 грн.
21.01.2022 - 28.02.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 1 593,27 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 39 днів (прострочення) : 100 3934,05 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 142,96 грн.

Період 5 (29/09/2021 - 28/03/2022)

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
29.09.2021 - 09.12.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 1 685,30 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 72 днів (прострочення) : 100 7256,52 грн.
10.12.2021 - 20.01.2022 : 9,00 (облікова ставка НБУ) 1 685,30 (Сума боргу) x (2 x 9,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100 4234,91 грн.
21.01.2022 - 28.03.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 1 685,30 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 67 днів (прострочення) : 100 6761,87 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 153,29 грн.

Період 6 (29/10/2021 - 28/04/2022)

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
29.10.2021 - 09.12.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 1 685,30 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100 4232,97 грн.
10.12.2021 - 20.01.2022 : 9,00 (облікова ставка НБУ) 1 685,30 (Сума боргу) x (2 x 9,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100 4234,91 грн.
21.01.2022 - 28.04.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 1 685,30 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 98 днів (прострочення) : 100 9890,50 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 158,37 грн.

Період 7 (29/11/2021 - 30/04/2022)

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
29.11.2021 - 09.12.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 1 685,30 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 11 днів (прострочення) : 100 118,63 грн.
10.12.2021 - 20.01.2022 : 9,00 (облікова ставка НБУ) 1 685,30 (Сума боргу) x (2 x 9,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100 4234,91 грн.
21.01.2022 - 30.04.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 1 685,30 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 100 днів (прострочення) : 100 10092,35 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 135,89 грн.

Період 8 (29/12/2021 - 30/04/2022)

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
29.12.2021 - 20.01.2022 : 9,00 (облікова ставка НБУ) 1 685,30 (Сума боргу) x (2 x 9,00 : 365) x 23 днів (прострочення) : 100 2319,12 грн.
21.01.2022 - 30.04.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 1 685,30 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 100 днів (прострочення) : 100 10092,35 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 111,46 грн.

Період 9 (29/01/2022 - 30/04/2022)

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
29.01.2022 - 30.04.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 1 685,30 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 92 днів (прострочення) : 100 9284,96 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 84,96 грн.

Період 10 (01/03/2022 - 30/04/2022)

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
01.03.2022 - 30.04.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 1 685,30 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 61 днів (прострочення) : 100 6156,33 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 56,33 грн.

Період 11 (29/03/2022 - 30/04/2022)

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
29.03.2022 - 30.04.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 1 685,30 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 33 днів (прострочення) : 100 3330,47 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 30,47 грн.

Період 12 (29/04/2022 - 30/04/2022)

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
29.04.2022 - 30.04.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 1 685,30 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 2 днів (прострочення) : 100 21,85 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 1,85 грн.

Разом пені: 1164,40 грн.

Враховуючи наведений вище розрахунок, судом встановлено, що до стягнення з відповідача за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором №503 від 01.08.2022 підлягають інфляційні втрати у розмірі 11174,36 грн., 3% річних у розмірі 2656,78 грн. та пеня у розмірі 1164,40 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Як передбачено ст.78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ЄСПЛ наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення (рішення у справі «Якущенко проти України», заява № 57706/10, пункт 28). До того ж, принцип належного здійснення правосуддя також передбачає, що судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони ґрунтуються (рішення у справах «Garcнa Ruiz v. Spain» [GC] (заява №30544/96, пункт 26), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23), «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58), «Бендерський проти України» (заява N 22750/02, пункт 42)).

Однак, варто наголосити, що в аспекті оцінки аргументів учасників справи, ЄСПЛ також неодноразово зазначав, зокрема у рішенні «Garcнa Ruiz v. Spain» [GC] (заява №30544/96, пункт 26) про те, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте вказаний підхід не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (рішення у справах «Van de Hurk v. The Netherlands» (заява № 16034/90, пункт 61), «Шкіря проти України» (заява № 30850/11, пункт 43). Разом з тим, у вказаному рішенні Суд звертає увагу на те, що ступінь застосування обов`язку викладати мотиви може варіюватися в залежності від характеру рішення і повинно визначатися у світлі обставин кожної справи.

Подібних висновків щодо необхідності дотримання вказаного зобов`язання виключно з огляду на обставини справи ЄСПЛ дійшов також у рішеннях «Ruiz Torija v. Spain» (заява №18390/91, пункт 29), «Higgins and others v. France» (заява № 20124/92, пункт 42), «Бендерський проти України» (заява № 22750/02, пункт 42) та «Трофимчук проти України» (заява № 4241/03, пункт 54).

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх та обґрунтованих підстав для часткового задоволення позовних вимог КП «МУЖКГ» щодо стягнення з ФОП Суспи К.С. заборгованості за договором №503 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.08.2012 та за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання інфляційних втрат у розмірі 11174,36 грн., 3% річних у розмірі 2656,78 грн. та пені у розмірі 1164,40 грн..

При розподілі судових витрат, суд виходить з положень п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого витрати по сплаті судового збору у розмірі 1967,05 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Суспи Кирила Сергійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (68002, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Олександрійська, 2-Б, ) заборгованість у розмірі 58102/п`ятдесят вісім тисяч сто дві/грн. 32 коп., інфляційні втрати у розмірі 11174/одинадцять тисяч сто сімдесят чотири/грн. 36 коп., 3% річних у розмірі 2656/дві тисячі шістсот п`ятдесят шість/грн. 78 коп., пеню у розмірі 1164/одна тисяча сто шістдесят чотири/грн. 40 коп., а також 1967/одна тисяча дев`ятсот шістдесят сім/грн. 05 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 13 жовтня 2022 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська