УХВАЛА

м. Київ

06.10.2022Справа № 920/679/22

Суддя Борисенко І.І., розглянувши

позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу міста Суми

до ДП "Сумське лісове господарство",

Сумської обласної державної адміністрації,

про вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Сумської області звернувся позивач з позовом, в якому просив суд:

1)визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером №247 (земельна ділянка з кадастровим номером :08:004:0070) з одночасним припиненням права власності;

2)визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію права постійного користування на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером №247 (земельна ділянка з кадастровим номером :08:004:0070) з одночасним припиненням права постійного користування;

3)визнати право власності на земельну ділянку в/м № 12, загальною площею 2095,3 га за державою в особі Міністерства оборони України ();

4)зобов`язати ДП «Сумське лісове господарство» звільнити земельну ділянку в/м № 12, повернувши її в постійне користування квартирно-експлуатаційного відділу м. Суми.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 09.09.2022 позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу міста Суми до відповідачів: Державного підприємства «Сумське лісове господарство» та Сумської обласної державної адміністрації про визнання протиправною та скасування державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, визнання права власності на земельну ділянку у справі №920/679/22 передати до Господарського суду м. Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-в) за виключною підсудністю.

Відповідно до штампу канцелярії Господарського суду міста Києва справа № 920/679/22 надійшла 26.09.2022.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями справу № 920/679/22 передано на розгляд судді Борисенко І.І.

Вирішуючи питання про прийняття справи до свого провадження та відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2481,00 грн.

При цьому, частиною першою статті 163 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці.

Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Згідно зі статтею 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

У позовній заяві позивачем заявлено такі позовні вимоги:

1)визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером №247 (земельна ділянка з кадастровим номером :08:004:0070) з одночасним припиненням права власності;

2)визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію права постійного користування на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером №247 (земельна ділянка з кадастровим номером :08:004:0070) з одночасним припиненням права постійного користування;

3)визнати право власності на земельну ділянку в/м № 12, загальною площею 2095,3 га за державою в особі Міністерства оборони України ();

4)зобов`язати ДП «Сумське лісове господарство» звільнити земельну ділянку в/м № 12, повернувши її в постійне користування квартирно-експлуатаційного відділу м. Суми.

З наведеного вбачається, що позивачем фактично заявлено чотири вимоги, три з яких немайнового характеру - визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності, а одна вимога майнового характеру - визнання права власності на земельну ділянку.

Тобто, за 3 вимоги немайнового характеру позивач мав сплатити 7443,00 грн (з розрахунку 2481,00 грн за кожну), а за вимогу майнового характеру судовий збір має визначатися з урахуванням вартості спірного майна (земельної ділянки), тобто як зі спору майнового характеру, а натомість обов`язок визначати вартість майна за відповідними вимогами покладається на позивача, а не на суд.

Суд наголошує, що з положень ч. 2 ст. 163 Господарського процесуального кодексу вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову повинна відповідати саме дійсній вартості спірного майна.

Також, Верховний Суд неодноразово зазначав, що при дослідженні питання правильності сплати судового збору у позовах про визнання права власності на майно або його витребування є необхідним з`ясування дійсної вартості спірного майна (ухвали Верховного Суду від 27.04.2020 у справі № 910/2607/19, від 16.03.2021 у справі № 920/1197/19, від 14.04.2021 у справі № 911/1058/19).

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 31.05.2021 у справі № 127/6582/16-ц.

Однак, незважаючи на майновий характер позовної вимоги про визнання права власності, заявленої у позові, позивач не вказав а ні ціну відповідної позовної вимоги, не визначив дійсну вартість майна, та не сплатив судовий збір за заявлення відповідної вимоги.

Натомість, відповідно до наданих позивачем платіжних доручень, сплачено судовий збір у загальному розмірі 4540,00 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на момент винесення даної ухвали місцезнаходженням Державного підприємства "Сумське лісове господарство" (відповідач-1) є адреса: 42355, Сумська обл., Сумський р-н, смт Низи, Низівське лісництво.

Однак, відповідно до опису вкладення у цінний лист позивач направив позов з додатками на адресу Державного підприємства "Сумське лісове господарство": 40010, вул. Доватора, 37, м. Суми.

Однак, оскільки позов з додатками не відправлено відповідачу-1 за місцезнаходженням, суд доходить висновку, що позивачем неналежно виконано п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ураховуючи викладене вище, вказана позовна заява залишається без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу міста Суми залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду заяви, що містить:

- зазначення ціни позову, докази на підтвердження ціни позову та докази сплати судового збору, виходячи з ціни позову (для позовної вимоги майнового характеру про визнання права власності);

- докази доплати судового збору за позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 2 903,00 грн;

- докази відправлення відповідачу-1 копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу: 42355, Сумська обл., Сумський р-н, смт Низи, Низівське лісництво (опис вкладення у цінний лист та розрахунковий документ).

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 ГПК України, за яким позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.І. Борисенко