ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/5174/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Харківського міського центру зайнятості (адреса: 61068, м. Харків, вул. Шевченка, 137-А)
до Фізичної особи - підприємця Рибалка Юрія Олександровича (адреса: АДРЕСА_1 )
про стягнення 5961,42 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Харківський міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Рибалка Юрія Олександровича про стягнення коштів у розмірі 5961,42 грн., виплачених як допомога по частковому безробіттю за період з 27.03.2020 року по 31.05.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при перевірці було встановлено, що відповідачем надано недостовірні дані щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на момент звернення до позивача, у зв`язку із чим, відповідач не мав права на отримання допомоги по частковому безробіттю.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.12.2021 (суддя Смірнова О.В.) відкрито провадження у справі №922/5174/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Розпорядженням керівника апарату суду від 15.08.2022 №104/2022, у зв`язку з відпусткою судді Смірнової О.В., яка триває більше чотирнадцяти днів, що перешкоджає розгляду справи у строки, встановлені ч.9 ст.32 ГПК України, було призначено повторний автоматизований розподіл справи №922/5174/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2022 для розгляду справи №922/5174/21 головуючим суддею (суддею-доповідачем) було призначено суддю Аріт К.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.08.2022 року прийнято справу №922/5174/21 до розгляду судді Аріт К.В. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами, зі стадії розгляду справи по суті та встановлено сторонам строк - 10 днів з дня вручення ухвали для подання до суду пояснень з урахуванням зміни складу суду.

Згідно з ст.248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з введенням Указом Президента України №64/2022 з 24.02.2022 року воєнного стану на території України та обмеженим здійсненням судочинства Господарським судом Харківської області через проведення бойових дій на території міста Харкова, враховуючи поточну обстановку, що склалася у місті Харкові, зміну складу суду, суд був вимушений вийти за межі строку розгляду справи, встановленого ст.248 ГПК України, та приймає рішення у справі у розумний строк.

Відповідно до ч.5 ст.252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від учасників справи не надходило.

Частиною 5 статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 30.12.2021 була направлена на адресу відповідача 61096, м.Харків, вул.Садопаркова, буд.4, кв.21, яка збігається з адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте не була вручена адресату та повернута на адресу суду поштовим відділенням 13.01.2022 з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Також судом було направлено ухвалу від 19.08.2022 на юридичну адресу відповідача, яка повернута до суду поштовим відділенням 15.09.2022 із відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Так, процесуальні документи у цій справі (ухвала суду про відкриття провадження у справі та ухвала про прийняття справи до розгляду суддею Аріт К.В.) направлялись сторонам на юридичні адреси, зазначені в ЄДРЮО ФО.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, відповідач повідомлений про розгляд даної справи в господарському суді належним чином.

При цьому неотримання адресатом кореспонденції від судового органу є суб`єктивною поведінкою здійснення стороною своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала відповідачу подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

Відповідач у строк, встановлений судом не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 ГПК України.

Згідно з ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24.06.2020 року Фізична особа - підприємець Рибалко Юрій Олександрович (відповідач) звернувся до Харківського міського центру зайнятості (позивач) із заявою про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, у зв`язку з зупиненням діяльності з 27.03.2020 на підставі ст. 47-1 Закону України Про зайнятість населення (в редакції, яка була чинною на момент подання відповідачем заяви про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, далі - Закон).

На підставі поданої відповідачем заяви та доданих до неї документів, зокрема: засвідченої копії наказу про зупинення діяльності з 07.05.2020; відомостей про фізичну особу-підприємця, який є застрахованою особою, щодо якого виконуються вимоги ч.3 ст.47 Закону (далі - відомості); довідки про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.09.2019 по 29.02.2020 у повному обсязі, позивачем прийнято рішення про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину (наказ від 30.06.2020 № 1069).

Відповідно до п.15 Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №306 (в редакції від 03.06.2020 №453 (далі Порядок), на рахунок відповідача платіжним дорученням №7997 (внутрішній номер 104967630) від 05.08.2020 перераховано допомогу по частковому безробіттю за період з 27.03.2020 по 31.05.2020 в загальному розмірі 5961,42 грн.

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Харківській області від 04.03.2021 №4340/5/20-40-24-03-07, наданого у відповідь на запит позивача, відповідачем на дату звернення до Харківського міського центру зайнятості (24.06.2020) для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину було надано недостовірні відомості щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме: в доданій до заяви довідці про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наданої на підставі звітних відомостей за період з 01.09.2019 по 29.02.2020, значиться інформація про сплату ЄСВ у повному обсязі, тоді як за вказаний період станом на 24.06.2020 відповідачем було не повністю сплачено ЄСВ, зокрема за періоди за жовтень 2019 - лютий 2020 сплачено ЄСВ лише 08.07.2020, про що позивачем складено акт від 23.03.2021 № 409.

Отже, позивач вказує, що у відповідача, станом на дату звернення із заявою від 24.06.2020, було відсутнє право на отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину відповідно до ст. 47-1 Закону, оскільки останній надав недостовірні дані щодо сплати ЄСВ за шість місяців, що передують зупиненню господарської діяльності.

Позивачем винесено наказ від 23.03.2021 №245 про повернення коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю на період карантину відповідачу за період з 27.03.2020 по 31.05.2020 в сумі 5961,42 грн.

25.03.2021 позивачем направлено відповідачу рекомендованим листом претензію №ХМЦЗ-02-3155 з вимогою в добровільному порядку сплатити суму боргу в розмірі 5961,42 грн. у місячний строк. Проте вказаний лист - претензія відповідачем отримана не була та була повернута на адресу позивача, у зв`язку з закінченням строку зберігання.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст.34 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття Фонд зобов`язаний вживати заходів до раціонального використання коштів і забезпечення фінансової стабільності Фонду.

Позивач є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості. Він виконує завдання та функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту населення від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначені законами України: Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та Про зайнятість населення (далі - Закон).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19) №540-ІХ від 30.03.2020 доповнено 3акон статтею 47-1 "Допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Дана норма Закону набула чинності з 02.04.2020.

Відповідно до ч.1 ст.47-1 Закону (в редакції, яка була чинною на момент подання відповідачем заяви про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину) допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, застрахованим особам у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності через проведення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, для її виплати працівникам або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою.

Сума допомоги по частковому безробіттю на період карантину надається роботодавцям, у тому числі фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, із числа суб`єктів малого та середнього підприємництва на строк зупинення (скорочення) діяльності, а також протягом 30 календарних днів після завершення карантину.

Допомога по частковому безробіттю на період карантину надається у разі сплати роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Згідно з ч.2 ст.47-1 Закону для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину роботодавець або фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, звертається з відповідною заявою до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за місцем реєстрації його як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до абз. 3 ч.1 ст. 47-1 Закону допомога по частковому безробіттю на період карантину надається у разі сплати роботодавцем або фізичною особою-підприємцем, який є застрахованою особою, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Відповідно до п. 15 Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю па період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №306 (в редакції від 03.06.2020 №453 (далі Порядок), на рахунок відповідача перераховано допомогу по частковому безробіттю в сумі 5961,42 грн. за період з 27.03.2020 по 31.05.2020.

Керуючись п.23 Порядку, з метою здійснення перевірки відомостей та документів, поданих відповідачем для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, позивачем до Головного управління ДПС у Харківській області направлено запит щодо відомостей про сплату єдиного внеску платниками, які отримали допомогу по частковому безробіттю.

Листом Головного управління ДПС у Харківській області від 04.03.2021 №4340/5/20-40-24-03-07 позивача повідомлено про недостовірність даних щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зокрема у довідці, наданій відповідачем до заяви про надання допомоги по частковому безробіттю за період з 01.09.2019 по 29.02.2020, значиться інформація про сплату ЄСВ у повному обсязі, проте за періоди за жовтень 2019 - лютий 2020 року останнім сплачено ЄСВ лише 08.07.2020.

Відповідно до абз.2 п.21 Порядку у разі виявлення факту подання фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, недостовірних документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, кошти, отримані фізичною особою-підприємцем, який є застрахованою особою, повертаються до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в повному обсязі у розмірі виплаченої такій особі допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

На підставі зазначеного позивачем винесено наказ від 23.03.2021 №245 про повернення коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю на період карантину відповідачу за період з 27.03.2020 по 31.05.2020 в сумі 5961,42 грн.

Позивач звернувся до відповідача із листом - претензією № ХМЦЗ-02-3155 від 25.03.2021 з вимогою в добровільному порядку сплатити суму боргу в розмірі 5961,42грн у місячний строк. Проте вказаний лист - претензія відповідачем отримана не була та була повернута на адресу позивача у зв`язку з закінченням строку зберігання.

Отже, відповідачем грошові кошти у розмірі 5961,42 грн позивачу не повернуті.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем, у встановленому законом порядку, позовні вимоги не спростовано.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував обставини, викладені позивачем у позовній заяві, суд вважає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням вимог статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, з вини якого виник спір.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-242, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Рибалка Юрія Олександровича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківського міського центру зайнятості (адреса: 61068, м.Харків, вул.Шевченка, 137-А; ) суму коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю за період з 27.03.2020 по 31.05.2020, у розмірі 5961,42 грн, а також 2270,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "04" жовтня 2022 р.

Суддя К.В. Аріт