ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2022 р. Справа№ 910/19396/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Владимиренко С.В.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022, повний текст якого складено 15.02.2022

у справі №910/19396/21(суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 147 804,21 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - відповідач) про стягнення 147804,21 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладених між сторонами договорів перевезення, не забезпечив збереження вантажу - вугілля кам`яного при його перевезенні у вагонах, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача збитки в розмірі вартості втраченого вугілля у заявленому розмірі.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі №910/19396/21 позов задоволено, стягнуто з Акціонерного товариства Українська залізниця на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Курахівська ЦЗФ вартість недостачі вантажу в розмірі 147 804 грн 21 коп., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 грн.

Приймаючи рішення, суд дійшов висновків, що позивачем доведено факт недостачі вантажу, який перевозився у залізничних вагонах та наявність в діях відповідача усіх елементів складу господарського правопорушення, а відповідачем не спростовано надані позивачем докази та не доведено суду, що втрата вантажу сталася не з його вини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 910/19396/21 року у справі №910/19396/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач просить в порядку п. 6 ч. 1 ст. 267 ГПК України витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення), результат аналізу лабораторії, які відповідають Типовій формі УПД-35 «Посвідчення про якість», встановленою «Інструкцією з обліку видобутку рядового вугіллі і готової вугільної продукції на шахтах, розрізах та збагачувальним (брикетних) фабриках Мінвуглепрому України», затвердженого наказом Мінвуглепрому України від 17.09.1996 №466, які містять інформацію щодо % вологості вугілля, що перевозилось за спірними залізничними накладними №49777565, 49530339, 49467566, 49465289, 49413602, 49357775, 49342454, 49474232, 49182207, 49196298, 49194459.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2022, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Демидова А.М., Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/19396/21 та невідкладено надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу ГПК України, до надходження матеріалів справи №910/19396/21. Копію ухвали надіслано Господарському суду міста Києва.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2022 поновлено Акціонерному товариству «Українська залізниця» пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі №910/19396/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі №910/19396/21. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про здійснення розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 29.06.2022. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 29.06.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2022 повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі №910/19396/21 до розгляду на 14.09.2022. Встановлено учасникам апеляційного провадження строк до 07.09.2022 для надання своїх заперечень чи пояснень щодо заявленого в апеляційній скарзі позивачем клопотання про витребування доказів у справі №910/19396/21.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційну скаргу відхилити, та оскаржене судове рішення залишити без змін, як правильне та обґрунтоване.

Явка представників сторін.

В судове засідання від 14.09.2022 з`явився представник відповідача.

Представник позивач в судове засідання від 14.09.2022 не з`явився. Про призначення розгляду справи на 14.09.2022 учасників справи було повідомлено шляхом надсилання ухвали суду на електронні адреси вказані у матеріалах справи.

До визначеної дати проведення судового засідання 14.09.2022 від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у цьому судовому засіданні.

Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь учасників справи обов`язковою, учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з огляду на наявність достатніх у матеріалах справи доказів для вирішення даної справи, колегія суддів дійшла до висновку про можливість здійснення апеляційного перегляду оскарженого рішення за наявними матеріалами справи.

Розгляд клопотань.

В апеляційній скарзі відповідач заявив клопотання у якому просить суд в порядку п. 6 ч. 1 ст. 267 ГПК України витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення), результат аналізу лабораторії, які відповідають Типовій формі УПД-35 «Посвідчення про якість», встановленою «Інструкцією з обліку видобутку рядового вугіллі і готової вугільної продукції на шахтах, розрізах та збагачувальним (брикетних) фабриках Мінвуглепрому України», затвердженого наказом Мінвуглепрому України від 17.09.1996 №466, які містять інформацію щодо % вологості вугілля, що перевозилось за спірними залізничними накладними №49777565, 49530339, 49467566, 49465289, 49413602, 49357775, 49342454, 49474232, 49182207, 49196298, 49194459.

При цьому, відповідач також зазначив, що аналогічне клопотання відповідач подавав в ході розгляду справи у суді першої інстанції, однак у задоволенні такого безпідставно відмовлено судом.

В обґрунтування поданого суду першої інстанції клопотання відповідач зазначив, що залізниця не володіє підтверджуючими документами щодо вартості вантажу, що перевозився у вагонах, а довідки на які посилається позивач не є належним доказом вартості вантажу, тому договір від 27.01.2016 №1-1-2016/006 та інші вищеназвані документи необхідні для доведення розміру позовних вимог.

Розглянувши означене клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку відмовити у його задоволенні, з огляду на те, що витребувані документи не є необхідні для правильного вирішення даного спору. Також суд зауважив, що Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 не передбачає обов`язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

Крім того, суд зауважує на наступному.

Згідно з частиною 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ГПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини 4 статті 74 ГПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання (п. 2).

Колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що витребування доказів є правом, а не обов`язком суду.

З даного клопотання вбачається, що відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів та не обґрунтував неможливості самостійно подати відповідні докази.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення заявленого відповідачем клопотання. При цьому суд враховує, що оскільки однією з необхідних умов задоволення клопотання про витребування доказів є неможливість самостійно подати необхідні для розгляду справи докази. Обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання.

До того ж, у відповідності до ч. 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Межі та строк розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене рішення у даній справі залишити без змін, виходячи з такого.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно зі статтею 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року № 457 (далі - Статут), на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

Судом встановлено, що ПрАТ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» у відповідності до технічних умов було завантажено та передано для перевезення АТ « Українська залізниця» вугілля кам`яне: у вагони №62199765 в кількості 69800 кг, №56443187 в кількості 68800 кг, №52530722 в кількості 70000 кг по накладній №49367642 від 09.07.2021; у вагони №56291685 в кількості 69500 кг, №61013629 в кількості 69800 кг по накладній №49261951 від 03.07.2021; у вагони №53495677 в кількості 70000 кг, №54784418 в кількості 70000 кг, №60665023 в кількості 70000 кг по накладній №49352651 від 08.07.2021; у вагони №59955054 в кількості 70000 кг, №60356615 в кількості 69700 кг, №56873839 в кількості 71000 кг, №61606836 в кількості 70000 кг, №59956086 в кількості 70000 кг, №53589164 в кількості 70000 кг по накладній №49381403 від 10.07.2021; у вагони №59670489 в кількості 70000 кг, №62111844 в кількості 70000 кг, №63525273 в кількості 70000 кг, №63947816 в кількості 70000 кг по накладній №49408396 від 12.07.2021; у вагони №67745133 в кількості 68800 кг, №53577987 в кількості 69800 кг по накладній №49434848 від 13.07.2021; у вагони №56140114 в кількості 68800 кг, №53188355 в кількості 70000 кг по накладній №49441538 від 13.07.2021; у вагони №56036619 в кількості 69000 кг, №61297859 в кількості 70000 кг, №53129615 в кількості 70000 кг, №56558034 в кількості 69000 кг, №53598652 в кількості 70000 кг, №63523112 в кількості 70000 кг, №63523021 в кількості 70000 кг, №63485437 в кількості 70000 кг по накладній №49494925 від 16.07.2021; у вагон №61606687 в кількості 70000 кг по накладній №49385917 від 10.07.2021; у вагон №53534111 в кількості 69000 кг по накладній №49439219 від 13.07.2021; у вагон №56003544 в кількості 69000 кг по накладній №49423205 від 12.07.2021; у вагон №56350887 в кількості 68800 кг по накладній №49405103 від 11.07.2021; у вагон №53498473 в кількості 70000 кг по накладній №49388150 від 10.07.2021; у вагон №62257118 в кількості 70000 кг по накладній №49387806 від 10.07.2021.

По прибутті на станцію Покровськ Донецької залізниці були складені комерційний акт №482004/353/993, згідно якого при контрольному переважуванні вагону №61297859 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89150 кг, тара - 21600 кг, нетто 67550 кг, що менше вантажного документу на 2450 кг. Над 1-7 люком ліворуч виявлене поглиблення 1050x220-280x60-70 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

По прибутті на станцію Нижньодніпровський-вузол Придніпровської залізниці були складені комерційні акти:

- №450003/751/936, згідно якого при контрольному переважуванні вагону №62199765 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87700 кг, тара - 22200 кг, нетто - 65500 кг, що менше вантажного документу на 4300 кг. Над 1-6 люком ліворуч виявлене поглиблення 950x100x60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

- №450003/751/936 згідно якого при контрольному переважуванні вагону №56443187 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86600 кг, тара - 22500 кг, нетто - 64100 кг, що менше вантажного документу на 4700 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 1050x60x20-60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

По прибутті на станцію Бурштин Львівської залізниці були складені комерційні акти №388103/940, №388103/939, №388103/938, №388103/941, №388103/929, №388103/928, №388103/930, №388103/931, №388103/932, №388103/933, №388103/923, №388103/924, №388103/925, №388103/912, №388103/911, №388103/926, №388103/950, №388103/951, №388103/945, №388103/944, №388103/942, №388103/949, №388103/948, №388103/934, №388103/974, №388103/973, №388103/972, №388103/979, №388103/977, №388103/975, №388103/976, №388103/963, №388103/964.

Згідно з вказаними комерційними актами:

№388103/940 при контрольному переважуванні вагону №63947816 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 92200 кг, тара - 23300 кг, нетто - 68900 кг, що менше вантажного документу на 1100 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 1050x80x30-40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/939 при контрольному переважуванні вагону №63525273 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90550 кг, тара - 22400 кг, нетто - 68150 кг, що менше вантажного документу на 1850 кг. Над 1-3 люками виявлене поглиблення 450x100-120x40- 50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/938 при контрольному переважуванні вагону №62111844 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 92050 кг, тара - 23400 кг, нетто - 68650 кг, що менше вантажного документу на 1350 кг. Над 1-3 люками виявлене поглиблення 350x100-120x40- 50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/941 при контрольному переважуванні вагону №59670489 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90350 кг, тара - 21800 кг, нетто - 68550 кг, що менше вантажного документу на 1450 кг. Над 3-7 люками виявлене поглиблення 750x80x30-40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/929 при контрольному переважуванні вагону №59955054 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87400 кг, тара - 22000 кг, нетто - 65400 кг, що менше вантажного документу на 4600 кг. Над 2-6 люками виявлене поглиблення 750x100-150x50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/928 при контрольному переважуванні вагону №60356615 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87500 кг, тара - 21900 кг, нетто - 65600 кг, що менше вантажного документу на 4100 кг. Над 1-6 люками виявлене поглиблення 900x100-150х40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/930 при контрольному переважуванні вагону №56873839 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87550 кг, тара - 20000 кг, нетто - 67550 кг, що менше вантажного документу на 3450 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 1050x100-120x50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/931 при контрольному переважуванні вагону №61606836 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87850 кг, тара - 22300 кг, нетто - 65550 кг, що менше вантажного документу на 4450 кг. Над 1-6 люками виявлене поглиблення 900x100-120x50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/932 при контрольному переважуванні вагону №59956086 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87800 кг, тара - 22500 кг, нетто - 65300 кг, що менше вантажного документу на 4700 кг. Над 1-6 люками виявлене поглиблення 900x100-120x50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/933 при контрольному переважуванні вагону №53589164 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 91400 кг, тара - 22200 кг, нетто - 69200 кг, що менше вантажного документу на 800 кг. Над 2-4 люками виявлене поглиблення 450x100-120x40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/923 при контрольному переважуванні вагону №53495677 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто-90050 кг, тара-21700 кг, нетто - 68350 кг, що менше вантажного документу на 1650 кг. Над 1 люком виявлене поглиблення 150x100x40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/924 при контрольному переважуванні вагону №54784418 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89400 кг, тара - 22300 кг, нетто - 67100 кг, що менше вантажного документу на 2900 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 1050x80x30 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/925 при контрольному переважуванні вагону №60665023 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87900 кг, тара - 21300 кг, нетто - 66600 кг, що менше вантажного документу на 3400 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 1050x80x30 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/912 при контрольному переважуванні вагону №56291685 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 91650 кг, тара-23200 кг, нетто - 68450 кг, що менше вантажного документу на 1050 кг. Над 1-6 люками виявлене поглиблення 900x80x30 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/911 при контрольному переважуванні вагону №61013629 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90550 кг, тара - 22200 кг, нетто - 68350 кг, що менше вантажного документу на 1450 кг. Над 1-3 люками виявлене поглиблення 450х80х30 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/926 при контрольному переважуванні вагону №52530722 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 91400 кг, тара - 22700 кг, нетто - 68700 кг, що менше вантажного документу на 1300 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 900-1050x20- 60x20-50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/950 при контрольному переважуванні вагону №67745133 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89500 кг, тара - 21600 кг, нетто - 67900 кг, що менше вантажного документу на 900 кг. Над 3-4 люками виявлене поглиблення 60x60x30 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/951 при контрольному переважуванні вагону №53577987 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90450 кг, тара - 21900 кг, нетто - 68550 кг, що менше вантажного документу на 1250 кг. Над 5-6 люками виявлене поглиблення 70x80x30 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/945 при контрольному переважуванні вагону №62257118 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90000 кг, тара - 22900 кг, нетто - 67100 кг, що менше вантажного документу на 2900 кг. Над 6-7 люками виявлене поглиблення 300*100-120*50- 60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/944 при контрольному переважуванні вагону №53498473 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90000 кг, тара - 22300 кг, нетто - 67700 кг, що менше вантажного документу на 2300 кг. Над 5-7 люками виявлене поглиблення 450*100x40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/942 при контрольному переважуванні вагону №56350887 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86750 кг, тара - 21700 кг, нетто - 65050 кг, що менше вантажного документу на 3750 кг. Над 3-7 люками виявлене поглиблення 1050*80x30-40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/949 при контрольному переважуванні вагону №56003544 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 93350 кг, тара - 25700 кг, нетто - 67650 кг, що менше вантажного документу на 1350 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 1050*60-280*30- 50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/948 при контрольному переважуванні вагону №53534111 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89400 кг, тара - 22000 кг, нетто - 67400 кг, що менше вантажного документу на 1600 кг. Над 1-4 люками виявлене поглиблення 300-400*50-70*20- 30 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/934 при контрольному переважуванні вагону №61606687 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89550 кг, тара-21900 кг, нетто - 67650 кг, що менше вантажного документу на 2350 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 150*280x50-60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/974 при контрольному переважуванні вагону №63485437 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89300 кг, тара - 21000 кг, нетто - 68300 кг, що менше вантажного документу на 1700 кг. Над 1 люком виявлене поглиблення 150*120x40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/973 при контрольному переважуванні вагону №63523021 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89650 кг, тара - 22900 кг, нетто - 66750 кг, що менше вантажного документу на 3250 кг. Над 2-6 люками виявлене поглиблення 750*80*40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/972 при контрольному переважуванні вагону №63523112 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89450 кг, тара - 23000 кг, нетто - 66450 кг, що менше вантажного документу на 3550 кг. Над 2-7 люками виявлене поглиблення 900*80-100*40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/979 при контрольному переважуванні вагону №53598652 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87850 кг, тара - 22900 кг, нетто - 64950 кг, що менше вантажного документу на 5050 кг. Над 7 люком виявлене поглиблення 100-280*150*60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/977 при контрольному переважуванні вагону №56558034 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 91900 кг, тара-24000 кг, нетто - 67900 кг, що менше вантажного документу на 1100 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 1050* 100*60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/975 при контрольному переважуванні вагону №53129615 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89650 кг, тара - 22600 кг, нетто - 67050 кг, що менше вантажного документу на 2950 кг. Над 1-5 люками виявлене поглиблення 750*100-120*50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/976 при контрольному переважуванні вагону №56036619 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87050 кг, тара - 21100 кг, нетто - 65950 кг, що менше вантажного документу на 3050 кг. Над 2-7 люками виявлене поглиблення 900*80-100*40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/963 при контрольному переважуванні вагону №56140114 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88950 кг, тара - 21600 кг, нетто - 67350 кг, що менше вантажного документу на 1450 кг. Над 5-7 люками виявлене поглиблення 450x50-100*40- 50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

№388103/964 при контрольному переважуванні вагону №53188355 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86100 кг, тара - 21800 кг, нетто - 64300 кг, що менше вантажного документу на 5700 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 1050x50-80x40- 50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Так, судом встановлено, що вказані вище комерційні акти складені у відповідності з Правилами складання таких актів.

Судом встановлено, що вартість недостачі, з урахуванням норми природної втрати, виявленої у вагонах: №62199765 складає 8260,35 грн; №56443187 складає 9200,59 грн; №52530722 складає 1375,96 грн; №56291685 складає 709,66 грн; №61013629 складає 1503,29 грн; №53495677 складає 1966,17 грн; №54784418 складає 4553,25 грн; №60665023 складає 5588,08 грн; №59955054 складає 7904,71 грн; №60356615 складає 6897,37 грн; №56873839 складає 5553,56 грн; №61606836, складає 7600,68 грн; №59956086 складає 8107,40 грн; №53589164 складає 70,00 грн; №56036619 складає 5267,35 грн; №61297859 складає 3905,87грн; №53129615, складає 5021,84 грн; №56558034 складає 915,09 грн; №53598652 складає 9708,89 грн; №63523112 складає 6361,00 грн; №63523021 складає 5691,42 грн; №63485437, складає 700,00 грн; №59670489 складає 1650,33 грн; №62111844 складає 1430,29 грн; №63525273 складає 2530,51 грн; №63947816 складає 880,18 грн; №67745133 складає 486,42 грн; №53577987 складає 1266,53 грн; №56140114 складає 1429,44 грн; №53188355 складає 9379,55 грн; №61606687 складає 3797,65 грн; №53534111, складає 1862,75 грн; №56003544 складає 1503,02 грн; №56350887 складає 6561,98 грн; №53498473 складає 3456,99 грн; №62257118 складає 4706,04 грн.

Розрахунок шкоди, спричиненої внаслідок недостачі вантажу у вказаних вагонах проведений позивачем відповідно до Правил перевезення вантажів та становить 147 804,21 грн (фактична вага отриманого вантажу за вирахуванням допустимих природних втрат, помножена на вартість 1 тони вугілля відповідно до довідки позивача).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Спір виник внаслідок порушення відповідачем правил перевезення вантажу, що призвело до фіксування вказаного порушення із складанням відповідних комерційних актів та виникненням у відповідача перед позивачем обов`язку відшкодувати завдані збитки в розмірі 147 804,21 грн.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст. 920 ЦК України).

Статтею 924 ЦК України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

За умовами ч. 3 ст. 917 Цивільного кодексу України перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 Господарського кодексу України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

У ч. ч. 1-3 ст. 314 Господарського кодексу України зазначено, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 23 вищевказаного закону, перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Згідно зі ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

У статті 111 Статуту залізниць України наведено перелік обставин, наявність яких звільняє залізницю від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу.

Згідно з п. "е" ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі коли втрата, псування або пошкодження вантажу відбулися внаслідок: 1) таких недоліків тари, упаковки, які неможливо було виявити під час приймання вантажу до перевезення; 2) завантаження вантажу відправником у непідготовлений, неочищений або несправний вагон (контейнер), який перед тим був вивантажений цим же відправником (здвоєна операція); 3) здачі вантажу до перевезення без зазначення в накладній особливих його властивостей, що потребують особливих умов або запобіжних засобів для забезпечення його збереження під час перевезення; 4) стихійного лиха та інших обставин, які залізниця не могла передбачити і усунення яких від неї не залежало.

Частиною 2 ст. 23 Законом України "Про залізничний транспорт", а також статтею 113 Статуту залізниць України регламентуються аналогічні норми, відповідно до яких за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Вказані норми передбачають презумпцію вини перевізника у разі втрати, нестачі, псування й ушкодження вантажу, прийнятого до перевезення, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. Обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на перевізникові. Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: усунення цих обставин не залежало від перевізника; перевізник не міг запобігти цим обставинам.

Тобто, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Статуту залізниць України завантаження вантажів у вагони (контейнери), а також вивантаження з них здійснюється відправниками та одержувачами.

За змістом ст. 31 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери. Придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається: вагонів - відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці.

Згідно з ст. 32 Статуту залізниць України вантажі повинні завантажуватись без перевищення вантажопідйомності вагона (контейнера). Відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов. Перелік вантажів, перевезення яких допускається на відкритому рухомому складі, встановлюється Правилами.

Положеннями п.п. 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 №542, встановлено, що перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов`язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов`язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів. У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із "шапкою"). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої. З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Згідно з ч. 3 ст. 32 Статуту залізниць України відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов навантаження і кріплення вантажів.

Відповідно до п. 4 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, відправник зобов`язаний підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б збереження його на всьому шляху перевезення та екологічну безпеку і захист навколишнього природного середовища згідно з законодавством. Дрібні місця штучних вантажів відправник повинен об`єднати в більші.

Згідно з п. 12.1 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20 грудня 1996 року N 411, забороняється випускати в експлуатацію і допускати до руху в поїздах рухомий склад, у тому числі спеціальний рухомий склад, що має несправності, які загрожують безпеці руху, порушують охорону праці, а також ставити в поїзди вантажні вагони, стан яких не забезпечує збереження вантажів, що перевозяться. Вимоги до технічного стану рухомого складу, порядок його технічного обслуговування і ремонту, а також відправлення його на заводи та депо для ремонту визначаються Державною адміністрацією залізничного транспорту України.

Так, за приписами п. 2.1 Правил комерційного огляду поїздів та вагонів усі вагони, які прибувають і відправляються із станції, де розташований пункт комерційного огляду (ПКО) оглядаються з метою виявлення та усунення несправностей, що загрожують збереженню вантажів.

Відповідно до параграфу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів на відкритому рухомому складі, правильність розміщення та закріплення вантажів перевіряє залізниця.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Як підтверджується матеріалами справи, у спірних перевезеннях як вантажовідправником, так і залізницею під час завантаження та після завантаження не було зроблено жодних письмових зауважень, щодо непридатності вагонів (в комерційному та технічному відношенні) для перевезення вантажу. Не було зауважень залізниці і до якості здійсненого відправником завантаження.

За умовами п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення та параграфу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів, після завантаження вантажу, зазначені у спірних накладних вагони мали бути перевірені працівниками залізниці.

Залізниця, оглянувши подані до перевезення завантажені вагони за спірними залізничними накладними, прийняла їх до перевезення, що не заперечується відповідачем.

Жодних актів загальної форми ГУ-23 щодо наявності несправностей у вагонах залізницею складено не було, що свідчить про відсутність зауважень до вагонів як комерційному так і технічному відношенні.

Вказане підтверджує, що вантажовідправник належним чином здійснив навантаження та підготовку вантажу до транспортування.

Судом встановлено, що вантаж був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень, оскільки спірні накладні такої відмітки не містять.

Приписами ч. 3 ст. 917 Цивільного кодексу України визначено право перевізника відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

Окрім того, норми Статуту залізниць України передбачають, що в разі завантаження вантажу у технічно несправні вагони або вагони, непридатні для перевезення даного виду вантажів, перевізник був зобов`язаний відмовитись від приймання вантажу до перевезення.

Суд зауважує, що залізниця після проставлення відповідної відмітки в спірних залізничних накладних, взяла на себе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, а також підтвердила, що саме вона несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу.

Вказане, зокрема, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.03.2019 у справі № 905/748/17.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Статтею 26 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Факти нестачі за спірними перевезеннями підтверджені комерційними актами №№388103/940 від 15.07.2021, 388103/939 від 15.07.2021, 388103/938 від 15.07.2021, 388103/941 від 15.07.2021, 388103/929 від 14.07.2021, 388103/928 від 14.07.2021, 388103/930 від 14.07.2021, 388103/931 від 14.07.2021, 388103/932 від 14.07.2021, 388103/933 від 14.07.2021, 388103/923 від 13.07.2021, 388103/924 від 13.07.2021, 388103/925 від 13.07.2021, 388103/912 від 09.07.2021, 388103/911 від 09.07.2021, 388103/926 від 13.07.2021, 388103/950 від 16.07.2021, 388103/951 від 16.07.2021, 388103/945 від 15.07.2021, 388103/944 від 15.07.2021, 388103/942 від 15.07.2021, 388103/949 від 16.07.2021, 388103/948 від 16.07.2021, 388103/934 від 14.07.2021, 388103/974 від 22.07.2021, 388103/973 від 22.07.2021, 388103/972 від 22.07.2021, 388103/979 від 22.07.2021, 388103/977 від 22.07.2021, 388103/975 від 22.07.2021, 388103/976 від 22.07.2021, 388103/963 від 21.07.2021, 388103/964 від 21.07.2021, 450003/751/936 від 11.07.2021, 482004/353/993 від 17.07.2021.

Будь-які заперечення щодо форми, порядку складання, змісту вказаних комерційних актів та посадових осіб, які його підписали, а також факту опротестування у сторін відсутні.

Отже, втрата, нестача або пошкодження вантажу під час перевезення є наслідком його незбереження, що свідчить про неналежне виконання зобов`язань за договором перевезення та є підставою для настання господарсько-правової відповідальності для залізниці.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що нестача вантажу виникла внаслідок незабезпечення залізницею збереження вантажу на шляху слідування.

Згідно з ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

Відсутність хоча б одного з вище перелічених елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована, як правопорушення.

Відповідачем усупереч вищевказаних положень чинного законодавства та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не спростовано відсутність своєї вини у незабезпеченні схоронності переданого йому для перевезення вантажу.

Таким чином, внаслідок втрати частини вантажу при перевезенні позивачу були завдані збитки у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу.

Згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Вартість вантажу, що перевозиться з оголошеною вартістю, визначається у такому ж порядку.

При цьому судом першої інстанції правомірно відхилено доводи відповідача про необхідність доведення позивачем обставин оплати ним вартості відправленого вантажу за залізничними накладними, оскільки позивач у цій справі не був власником майна, а виступав виконавцем за договором збагачення вугілля та вантажовідправником; право на подання позову було передане йому отримувачем вугілля (згідно з переуступними написами на залізничних накладних), що не заперечувалося під час розгляду справи і не суперечить положенням статті 133 Статуту залізниць України.

Відповідна правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №910/963/17 та від 13.03.2019 у справі №905/748/17, від 10.08.2018 у справі №910/22324/16 та від 16.10.2019 у справі №910/16904/18.

За приписами частини 2 статті 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1) 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0 - 6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже; 2) 1,5 % маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 3) 1 % маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі; 4) 0,5 % маси всіх інших вантажів.

Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються:

- від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці;

- від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Отже, з урахуванням п. 27 Правил видачі вантажів, враховуючи те, що втраченим вантажем за спірними залізничними накладними було мінеральне паливо (вугілля кам`яне), а за даними, які зазначені в графі 20 цих накладних, у вугіллі кам`яному показник вологи не перевищує гранично допустиму норму, позивачем обґрунтовано застосовано норму природних втрат у розмірі 1% від маси вантажу при розрахунку збитків.

Таким чином, розрахунок позивача є вірним, а сума збитків, заподіяних позивачу внаслідок втрати частини вантажу з вини перевізника, з урахуванням норми природних втрат, становить 147 804,21 грн за ґрунтовним розрахунком позивача.

Частиною 1 статті 127 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

Судом встановлено наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки відповідача, що виявилась у незбереженні вантажу, який перевозився у вагонах, завданої шкоди - нестачі товару вартістю на загальну суму 147 804,21 грн та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що нестача вантажу у вищезазначених вагонах сталась не з вини відповідача.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку відшкодувати вартість нестачі вантажу, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 61 908,56 грн вартості недостачі вантажу.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Суд зауважує, що всупереч ст.74 ГПК України, ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", ст. 113 Статуту залізниць України залізниця не довела, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

Суд апеляційної інстанції відхиляє аргументи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при дослідженні доказів щодо вартості втраченого вантажу, тому що за твердженнями скаржника позивач не надав суду документи щодо вартості вантажу, а саме договір від 27.01.2016.

Колегія суддів вважає за необхідне вкотре наголосити, що згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України, статтею 314 Господарського кодексу України, статтями 114 і 115 Статуту залізниць України залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. При визначенні розміру збитків, заподіяних втратою вантажу, необхідно застосовувати норми Статуту залізниць України, яким встановлено обмежену відповідальність перевізника у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу, яка визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 916/4345/14). У цій справі документами, які підтверджують вартість втраченого вантажу є довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (вантажовідправника) про вартість 1 тонни кам`яного вугілля, які видані щодо кожного вагону та залізничної накладної.

Аргументи скаржника на те, що судом було безпідставно відхилено клопотання про витребування доказів у справі, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу, порушення норм процесуального права колегія суддів не вбачає, оскільки судом було розглянуто зазначене клопотання та встановлено, що докази, які відповідач просить витребувати не є необхідними для правильного вирішення даного спору.

Щодо доводів скаржника про те, що позивач здійснив недовантаження спірного вагону №56558034 та безпідставно включив його у позовні вимоги, колегія зазначає наступне.

Згідно накладної №49494925 маса вантажу у вагоні №56558034 складає 69000 кг. (а.с. 14, т. 1).

Відповідно до комерційного акту №388103/977 загальна маса даного вагону №56558034 складає 69000 кг. При перевантажуванні даного вантажу виявлено, що фактична маса вагону складає 67900 кг. (а.с. 86, т. 1).

Наведені доводи скаржника не є підтвердженими, а тому колегія їх відхиляє.

Колегією суддів перевірено розрахунок позову та встановлено, що розрахунок позивача відповідає заявленій ціні позову.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, дублюють аргументи подані ним в ході розгляду справи у суді першої інстанції та зводяться до переоцінки обставин зазначених місцевим судом, яким надана належна правова оцінка.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на скаржника.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 910/19396/21 року у справі №910/19396/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови суду складено та підписано 28.09.2022.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.В. Владимиренко

О.О. Євсіков