ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2022 року м.Дніпро Справа № 908/96/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Вечірка І.О., Паруснікова Ю.Б.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Комунального підприємства Водоканал на рішення господарського суду Запорізької області від 01.06.2022 року у справі №908/96/22 (суддя Ярешко О.В.)

за позовом: Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району (вул. Лахтінська, буд. 4б, м. Запоріжжя, 69097)

до відповідача: Комунального підприємства Водоканал (вул. Святого Миколая, буд. 61, м. Запоріжжя, 69002)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 22 876,35 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Комунального підприємства Водоканал про стягнення 22876,35 грн. надмірно виплачених бюджетних коштів у вигляді державної допомоги на дітей одиноким матерям.

Позов обґрунтований нормами Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми, Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751, положеннями ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Позивач зазначав, що Управлінням згідно заяв про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, поданих до управління громадянкою ОСОБА_1 , призначалася та виплачувалася допомога на дітей одиноким матерям. Склад сім`ї: ОСОБА_1 заявниця; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - син.

В результаті проведеної відділом державних соціальних інспекторів Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району перевірки особової справи № 2432 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), отримувача допомоги на дітей одиноким матерям ОСОБА_1 , а саме, перевірки даних, наданих заявницею в деклараціях від 16.05.2018 року, від 05.12.2018 року, від 08.05.2019 року, від 07.11.2019 року та інформації, зазначеної в довідках про доходи від 15.05.2018 року № 331, від 05.12.2018 року № 614, від 03.05.2019 року № 950, від 06.11.2019 року № 1253, виданих КП Водоканал, встановлено, що в цих довідках вказана неповна/невірна інформація про доходи ОСОБА_1 , що призвело до надмірної виплати їй бюджетних коштів у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям на суму 22876,35 грн. за періоди: з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року; з 01.12.2018 року по 31.05.2019 року; з 01.05.2019 року по 31.10.2019 року; з 01.11.2019 року по 30.04.2020 року.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 01.06.2022 року у справі №908/96/22 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Комунального підприємства Водоканал (вул. Святого Миколая, буд. 61, м. Запоріжжя, 69002, ) на користь Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району (вул. Лахтінська, буд. 4 б, м. Запоріжжя, 69097, ) надмірно виплачені бюджетні кошти у вигляді державної допомоги на дітей одиноким матерям у сумі 22 876,25 грн. та 2 270,00 грн. судового збору.

Справа розглядалась у спрощеному провадженні, без виклику сторін.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що під час розгляду справи встановлено, що відповідач зазначив недостовірні дані щодо доходів працівника ОСОБА_1 , яка в свою чергу надала отримані від відповідача, як роботодавця, дані у вигляді довідок про доходи №331 від 15.05.2018 року, №614 від 05.12.2018 року, № 950 від 03.05.2019 року, №1253 від 06.11.2019 року та надала їх позивачу для отримання допомоги на дитину як одинока мати.

Форма заповнення довідки була відома відповідачу. Він мав дотриматись усіх правил її заповнення, між тим не вказав дохід ОСОБА_1 за додатковим місцем роботи, що призвело до неправильного розрахунку суми допомоги останній та надмірній сплаті 22 876,35 грн.

Суд вважав доведеним склад цивільного правопорушення, вчиненого відповідачем, і посилаючись на приписи Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми, положення ст.1166 Цивільного кодексу України, визнав розмір заявленої до відшкодування шкоди обґрунтованим та позов задовольнив.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Вважає, що судом при прийнятті рішення неправильно застосовані норми матеріального права, порушені норми процесуального права, а також в рішенні викладені висновки, що не відповідають обставинам справи, не з`ясовані обставини, що мають значення для справи, тому рішення є незаконним та необґрунтованим.

Зокрема, апелянт зазначає наступні доводи:

КП Водоканал є неналежним відповідачем по даній справі. ОСОБА_1 при зверненні до бухгалтерії КП Водоканал за довідкою про доходи зазначала тільки своє основне місце роботи та не повідомила про те, що працює також за сумісництвом. При цьому, при отриманні довідки не зазначила, що її дохід вказано не у повному розмірі. Відповідно, при поданні декларації для отримання державної соціальної допомоги ОСОБА_1 вказала недостовірні дані щодо своїх доходів. Таким чином, на момент звернення до бухгалтерії підприємства вона усвідомлювала, що отримує дохід, який обліковується ще на іншому табельному номері (робота за сумісництвом), який не повідомила під час отримання довідки про доходи, адже щомісячно отримувала інформацію щодо двох особових рахунків, в яких зазначалися види нарахувань та утриманих податків окремо за основним місцем роботи та за роботу за сумісництвом.

Апелянт вказує, що ухвалою суду від 14.01.2022 року судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , отримувача державної допомоги (далі - третя особа). Третю особу залучено, оскільки рішення може вплинути на права та обов`язки даної особи. При цьому, в порушення ч.4 ст. 50 ГПК України суд не вказав, на які права чи обов`язки та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Ухвалою зобов`язано третю особу надати суду пояснення щодо позову та відзиву, однак в порушення вимог ухвали суду від 14.01.2022 року нею не надано пояснень щодо позову та відзиву, обставин справи. Проте, судом не враховано це, не з`ясовані обставини щодо безпідставного отримання ОСОБА_3 державної допомоги в надмірній сумі та питання щодо її відповідальності відповідно до ст. 22 Закону.

Апелянт зауважує, що відповідно до приписів ч.2 ст. 22 Закону позивач мав право та підстави стягнути суму державної допомоги, виплачену надміру, саме з отримувача допомоги - ОСОБА_4 . При цьому, в позовній заяві жодним чином не зазначено, чи вживались позивачем будь-які заходи щодо стягнення надмірно виплачених коштів з ОСОБА_5 , чи сплачені/не сплачені такі кошти ОСОБА_6 , чи стягнуті з неї.

Також позивачем не зазначено, чи повідомлені відповідні компетентні органи про правопорушення ОСОБА_5 , що полягають у зазначенні нею в декларації недостовірної/неповної інформації про свої доходи.

Позивач діє на підставі Положення про управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, яке додано ним до позовної заяви. Відповідно до п. 17 р.VI Положення начальник Управління несе відповідальність за організацію контрольної діяльності.

Суд в оскаржуваному рішенні не з`ясував, чому поза увагою позивача залишений факт недостовірного визначення заявником ОСОБА_4 в Декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, повної та достовірної інформації.

Незважаючи на заперечення КП Водоканал відносно того, що відповідач є неналежним, а також враховуючи залучення судом до участі у справі ОСОБА_3 в якості третьої особи, судом не з`ясовано та не обґрунтовано, чому саме КП Водоканал має відповідати за виплату отримувачу коштів надмірної суми. Судом допущено неповне з`ясування обставин справи, зокрема, про вжиття/невжиття позивачем заходів щодо покладення відповідальності на отримувача коштів відповідно до ст. 22 Закону та щодо покладення юридичної відповідальності саме на відповідача.

Апелянт просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 01.06.2022 року у справі № 908/96/22. Прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Позивач та третя особа відзив на апеляційну скаргу не надали.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Положенням ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.07.2022 року було відкрито апеляційне провадження в порядку письмового провадження.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, сторонами не спростовується наступне:

ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району з заявами про призначення усіх видів допомоги, компенсацій та пільг, згідно яких позивачем призначалася та виплачувалася допомога на дітей одиноким матерям.

Для виплати допомоги заявницею були подані, зокрема, декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та довідки про доходи, видані КП Водоканал за формою, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 27.08.2004 року № 192 (у редації наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 05.06.2015 року № 591).

Відповідач надав ОСОБА_1 (прибиральниця територій, форма працевлаштування: основна) наступні довідки:

- № 331 від 15.05.2018 року за періоди: 01.11.2017 року - 30.04.2018 року (загальна сума доходу 10 675,90 грн.),

- № 614 від 05.12.2018 року за періоди: 01.06.2018 року - 30.11.2018 року (загальна сума доходу 12 166,96 грн.),

- № 950 від 03.05.2019 року за періоди: 01.11.2018 року - 30.04.2019 року (загальна сума доходу 13 016,95 грн.),

- № 1253 від 06.11.2019 року за періоди: 01.05.2019 року - 31.10.2019 року (загальна сума доходу 13 135,32 грн.).

У довідках зазначено, що вони видані для подання до органів праці та соціального захисту населення для оформлення соціальної допомоги (житлової субсидії).

Позивачем згідно поданих ОСОБА_4 заяв:

- призначено допомогу на дітей одиноким матерям з урахуванням доходів сім`ї на період з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року у розмірі 970,34 грн. щомісячно (рішення Управління від 17.05.2018 року);

- здійснено перерахунок допомоги на дітей одиноким матерям з 01.07.2018 року по 31.10.2018 року - розраховано у розмірі 1054,34 грн. щомісячно (розпорядження від 21.06.2018);

- призначено допомогу на дітей одиноким матерям з урахуванням доходів сім`ї на період з 01.12.2018 року по 31.05.2019 року у розмірі 1013,08 грн. щомісячно (рішення Управління від 11.12.2018);

- призначено допомогу на дітей одиноким матерям з урахуванням доходів сім`ї на період з 01.05.2019 року по 31.10.2019 року у розмірі 942,25 грн. щомісячно (рішення Управління від 11.05.2019);

- здійснено перерахунок допомоги на дітей одиноким матерям з 01.07.2019 року по 31.10.2019 року - розраховано у розмірі 1033,25 грн. щомісячно (розпорядження від 20.06.2019 року);

- призначено допомогу на дітей одиноким матерям з урахуванням доходів сім`ї на період з 01.11.2019 року по 30.04.2020 року у розмірі 1023,39 грн. щомісячно (рішення Управління від 11.11.2019 року);

- здійснено перерахунок допомоги на дітей одиноким матерям з 01.12.2019 року по 30.04.2020 року - розраховано у розмірі 1123,39 грн. щомісячно (розпорядження від 21.11.2019 року).

Згідно рішення начальника Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району від 29.01.2021 року № 4 Про проведення вибіркових перевірок особових справ одержувачів державної соціальної допомоги здійснено перевірку особової справи одержувача державної соціальної допомоги ОСОБА_4 .

В результаті проведеної відділом державних соціальних інспекторів Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району перевірки особової справи № 2432 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), отримувача допомоги на дітей одиноким матерям ОСОБА_4 , а саме, перевірки даних, наданих заявницею в деклараціях від 16.05.2018 року, від 05.12.2018 року, від 08.05.2019 року, від 07.11.2019 року та інформації, зазначеної в довідках про доходи від 15.05.2018 року № 331, від 05.12.2018 року № 614, від 03.05.2019 року № 950, від 06.11.2019 року № 1253, виданих КП Водоканал, встановлено, що в цих довідках вказана неповна/невірна інформація про доходи ОСОБА_4 , що призвело до надмірної виплати їй бюджетних коштів у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям на суму 22876,35 грн. за періоди: з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року; з 01.12.2018 року по 31.05.2019 року; з 01.05.2019 року по 31.10.2019 року; з 01.11.2009 року по 30.04.2020 року.

Згідно поданих позивачем документів, сума надмірно виплачених коштів за період з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року складає 5337,96 грн., за період з 01.12.2018 року по 30.04.2019 року складає 5055,60 грн., за період з 01.05.2019 року по 31.10.2019 року складає 6017,50 грн., за період з 01.11.2019 року по 30.04.2020 року складає 6465,29 грн., що разом становить 22 876,35 грн.

Відповідно до наявного у справі листа КП Водоканал від 19.03.2021 року № 227, адресованому позивачу, зазначено, що ОСОБА_4 працює на підприємстві як: прибиральник територій (основне місце роботи); прибиральник виробничих приміщень (за сумісництвом). Зазначено, що довідки про доходи № 331 від 15.05.2018 року, № 614 від 05.12.2018 року, № 950 від 03.05.2019 року, № 1253 від 06.11.2019 року за вимогою ОСОБА_4 надані за основним місцем роботи.

До вказаного листа відповідачем додані довідки про доходи ОСОБА_4 за період з 01.11.2017 року по 30.06.2020 року, в яких зазначені доходи останної як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Отже, на відповідача, як апелянта, покладено процесуальний обов`язок спростувати висновки оскаржуваного ним рішення суду.

Згідно змісту позову, позивач просив відшкодувати шкоду, спричинену неправомірними діями відповідача, які полягали в наданні недостовірної інформації позивачу, що стала підставою для нарахування та виплати державної допомоги третій особі у даній справі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 Цивільного кодексу України, положеннями ч.ч. 1, 2 якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При цьому, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

На позивача покладений обов`язок доказати шкоду (її розмір), протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок; на відповідача відсутність вини.

Згідно положень ст. 21 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обгрунтованість видачі та достовірність відповідних документів, поданих для призначення допомоги. Підприємства, установи та організації несуть відповідальність за шкоду, заподіяну сім`ям з дітьми або державі внаслідок несвоєчасної видачі документів або видачі недостовірних даних, і відшкодовують її в установленому законом порядку.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, довідки про доходи від 15.05.2018 року № 331, від 05.12.2018 року № 614, від 03.05.2019 року № 950, від 06.11.2019 року № 1253, що видані КП Водоканал, містять недостовірні дані щодо доходів працівника КП Водоканал ОСОБА_4 .

А саме: у вказаних довідках зазначено про доходи ОСОБА_4 тільки за її основним місцем роботи, отриману ОСОБА_4 заробітну плату (дохід) за сумісництвом на цьому ж підприємстві, не було внесено до вказаних довідок про доходи.

Відповідно до п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 (далі - Порядок № 1751), в редакції, чинній на час призначення допомоги, середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

Згідно з п. 38 Порядку № 1751, покриття витрат на виплату допомоги на дітей одиноким матерям здійснюється за рахунок коштів державного бюджету у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів.

Відповідно до п. 48 Порядку № 1751, підприємства, установи та організації несуть відповідальність за шкоду, заподіяну сім`ям з дітьми або державі внаслідок несвоєчасної видачі документів або видачі неправдивих даних, і відшкодовують її в установленому законом порядку.

Довідки про доходи № 331 від 15.05.2018, № 614 від 05.12.2018, № 950 від 03.05.2019, № 1253 від 06.11.2019 видавалися КП Водоканал за формою, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 27.08.2004 № 192, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.11.2004 за № 1409/10008 (далі - Наказ № 192).

Згідно Наказу № 192, форму довідки затверджено з метою врегулювання порядку оформлення та видачі суб`єктами підприємницької діяльності - фізичними та юридичними особами довідок про доходи для подання в органи праці та соціального захисту населення та підтвердження суми загального доходу при призначенні соціальної допомоги та житлових субсидій.

Згідно затвердженої форми довідки про доходи, підприємство має зазначити форму працевлаштування: основну, за сумісництвом, інше; займану посаду; загальну суму доходу за визначений період без урахування аліментів.

Відтак, складаючи довідки про доходи № 331 від 15.05.2018, № 614 від 05.12.2018, № 950 від 03.05.2019, № 1253 від 06.11.2019 за формою, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 27.08.2004 № 192, КП Водоканал мав зазначити не тільки дохід ОСОБА_4 за основним місцем роботи, а також і дохід за роботою за сумісництвом.

Суд обгрунтовано зазначив, що ОСОБА_4 працювала за сумісництвом у КП Водоканал, про що було відомо останньому. Також, саме КП Водоканал присвоює табельні номери своїм працівникам та, виплачуючи заробітну плату, виходить з відпрцьованого часу ОСОБА_4 як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом.

Таким чином, у вказаних довідках, що послугували для розрахунку виплати допомоги ОСОБА_4 , не було зазначено загальної суми її доходів у вказаних періодах, що призвело до неправильного розрахунку суми допомоги.

З огляду на це є безпідставними доводи відповідача про те, що ОСОБА_4 при зверненні до бухгалтерії КП Водоканал за довідкою про доходи зазначала тільки своє основне місце роботи та не повідомила про те, що працює також за сумісництвом.

За змістом апеляційної скарги апелянт покладає вину за надання недостовірних даних позивачу саме на ОСОБА_4 . Скаржник зазначає, що остання при отриманні довідки не зазначила, що її дохід вказано не у повному розмірі, що вона при поданні декларації для отримання державної соціальної допомоги вказала недостовірні дані щодо своїх доходів.

Такі доводи скаржника колегія суддів відхиляє та зазначає, що приписи п. 48 Порядку № 1751 покладають відповідальність за шкоду, заподіяну сім`ям з дітьми або державі внаслідок видачі неправдивих даних у наданих підприємством довідках саме на це підприємство, а не на працівника.

Вказані заперечення зазначав відповідач і суду першої інстанції, який надав їм належну та обґрунтовану оцінку.

Тому саме КП Водоканал і має обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в установленому законом порядку у разі доведеності позивачем усіх елементів складу цивільного правопорушення.

Щодо посилання скаржника на необхідність дослідження при вирішенні спору протиправної поведінки третьої особи, що залучена судом до участі у справі на стороні відповідача ОСОБА_4 , отримувача державної допомоги, колегія суддів зауважує таке:

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 залучена судом відповідно до ст.50 Господарського процесуального кодексу України відповідно до ухвали суду від 14.01.2022 року.

Відповідно до ч.4 ст.50 Господарського процесуального кодексу України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

В ухвалі суду від 14.01.2022 року такі доводи дійсно не зазначені. Однак предметом апеляційного перегляду є не ухвала суду від 14.01.2022 року про відкриття провадження у справі, а рішення суду.

Відповідно до ст.255 Господарського процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Розглядаючи дане заперечення відповідача колегія суддів зазначає, що відсутність в ухвалі про відкриття провадження у даній справі доводів суду щодо необхідності залучення до розгляду справи третьої особи ОСОБА_4 не впливає на суть спору та правильність висновків суду при його вирішенні.

З огляду на те, що справа розглядалась у спрощеному провадженні, судом першої інстанції вживалися заходи для з`ясування правової позиції третьої особи щодо заявленого спору, для з`ясування питання правомірності саме дій ОСОБА_4 щодо надання позивачу відомостей про доходи для отримання державної допомоги, колегія суддів відхиляє інші доводи апелянта щодо допущених судом процесуальних порушень та неповного з`ясування обставин справи.

Посилання відповідача на те, що згідно ст. 22 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми саме ОСОБА_4 має нести відповідальність за недостовірність поданих позивачу відомостей, колегія зазначає наступне:

Вказана норма права підлягає застосуванню у разі доведеності факту зловживання з боку громадянина, який надав документи із свідомо неправдивими відомостями.

Між тим, доведеність такого зловживання ОСОБА_4 не підлягає дослідженню та оцінці при розгляді даного спору.

Визначальним є доведеність позивачем факту того, що саме з вини відповідача, який діяв в порушення згаданого вище Порядку №1751 та Наказу №192, третя особа у справі і отримала такі недостовірні відомості.

Отже, позивачем доведено:

- наявність матеріальної шкоди у розмірі 22 876,35 грн., що становить суму надмірно виплачених коштів ОСОБА_4 , яка є працівником відповідача;

- протиправну поведінку відповідача у даній справі - заподіювача шкоди, яка виражена у наданні недостовірних даних щодо заробітної плати працівника ОСОБА_4 ;

- причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача;

- вину відповідача, яка виражена в порушенні ним вимог наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 27.08.2004 № 192 при формуванні довідок, на підставі яких позивачем нараховано та сплачено ОСОБА_4 державну допомогу.

Згідно ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції, Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Отже, на підставі наявних доказів та перевіривши доводи сторін, колегія суддів дійшла висновку, що скаржник не спростував правомірні висновки оскаржуваного рішення. Апеляційна скарга не доведена та задоволенню не підлягає.

Оскільки підстави для скасування рішення відсутні, в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, судові витрати за її розгляд слід віднести на скаржника згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 01.06.2022 року у справі №908/96/22 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство Водоканал.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя І.О. Вечірко

Суддя Ю.Б. Парусніков