ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/593/22

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Риданової Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Сухомлин О.В., адвокат, ордер серії АЕ №1151243 від 03.09.2022 ( в режимі відеоконференції)

від відповідача: Олянюк В.Л., юрисконсульт, наказ №126-ОД від 04.08.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОКВОРК"

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

про стягнення 198 866,06 грн

Процесуальні дії по справі.

Відповідно до ухвали суду від 10.08.22р. справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОКВОРК" до відповідача Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" про стягнення 198 866,06грн розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 20.09.22р. о 11:00год.

Ухвалою суду від 20.09.22р. у судовому засіданні з розгляду справи по суті оголошено перерву до 14:30год. 27.09.22р.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті 27.09.22р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду про часткове задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛОКВОРК" просить стягнути з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" 136320,00грн основного боргу, 9826,78грн пені, 8674,51грн 3% річних та 44044,77грн інфляційних втрат ( надалі - Товариство та Підприємство).

Фактичними підставами позову визначено Договір №11/КШ від 04.02.2020.

Підприємство у відзиві на позов вимоги останнього не визнає з тих підстав, що поставку продукції за Специфікацією №10 від 27.03.20р. виконано Товариством лише 17.02.21р., тобто з порушенням на 304 дні; що прострочення в оплаті слід пов`язувати з 19.03.21р.; що розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення строку з оплати поставленої продукції є необґрунтованим.

Підприємство одночасно скористалося правом заявити клопотання від 29.08.22р. (вх. г/с №01-44/872/22) про зменшення розміру штрафних санкцій на 99% з підстав несприятливої економічної та політичної ситуації в країні, а також незадовільного фінансово-господарського стану підприємства.

У відповіді на відзив Товариство спростовує всі заперечення Підприємства та у запереченні на клопотання про зменшення штрафних санкцій наголошує на відсутності підстав для його задоволення. Зокрема, Підприємство прострочує грошове зобов`язання з першої половини 2020 року і таке прострочення продовжується і дотепер.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

04.02.2020 між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛОКВОРК" (як постачальник) та відповідачем Державним підприємством "Житомирський бронетанковий завод" (як покупець) уклали Договір №11/КШ, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передати у власність, а покупець - прийняти та оплатити продукцію, вказану у Специфікаціях, надалі - "Продукція", на умовах та в строки, передбачені Договором (надалі за текстом - Договір №11/КШ).

Постачальник гарантує, що продукція є технічно справною, придатною для використання за призначенням не нижче ІІ категорії, стосовно неї відсутні права третіх осіб, пов`язаних з її наймом, знаходженням у власності, заставі, користуванні, а також з інтелектуальною власністю тощо (п. 1.2. Договору №11/КШ).

Продукція, що поставляється за Договором використовується покупцем відповідно до умов Договору №1/33-78-8 від 21.10.2019р на виконання робіт з капітального ремонту та модернізації базового шасі БМП-1КШ (п. 1.3. Договору №11/КШ).

Кількість та номенклатура продукції вказується у Специфікаціях, що є невід`ємною частиною Договору (п. 2.1. Договору №11/КШ).

Поставка продукції здійснюється силами та за рахунок постачальника, можливо через перевізника на склад в місці знаходження покупця (або на інших умовах, обговорених сторонами), в строки/терміни встановлені сторонами у відповідній Специфікації. Датою виконання постачальником зобов`язань, щодо строків поставки продукції, є дата підписання сторонами Акту приймання-передачі на продукцію, що на підставі акту вхідного контролю визнана придатною для подальшого використання за призначенням (п. 3.1. Договору №11/КШ).

Асортимент та кількість продукції повинні відповідати продукції, визначеної Специфікацією. Постачальник зобов`язаний повідомити покупця про прогнозовану дату поставки продукції не пізніше 3 (трьох) днів до дати поставки (п. 3.2. Договору №11/КШ).

Передача продукції від постачальника покупцю здійснюється з оформленням Акту приймання-передачі (додаток №1 до Договору), який повинен бути складений не пізніше 5-ти днів з моменту складання Акту вхідного контролю, у кількості не менше двох примірників. На підставі Акту вхідного контролю партія продукції, що відповідає заявленій якості, зазначається в Акті приймання-передачі, як така, що прийнята покупцем. Продукція, що за результатами вхідного контролю визнана такою, що не відповідає умовам договору в частині якості, зазначається в Акті приймання-передачі окремо та вважається не поставленою (п. 3.3. Договору №11/КШ).

Поставка продукції здійснюється за цінами, визначеними у відповідній Специфікації і включають всі податки, збори й інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші витрати, пов`язані з поставкою продукції (п.4.1. Договору №11/КШ).

Загальна сума договору складається із сум Специфікацій до Договору (п. 4.1. Договору №11/КШ).

Оплата покупцем продукції здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у Договорі (якщо постачальник не повідомить покупцеві реквізитів іншого рахунка). Оплата покупцем здійснюється на підставі рахунків постачальника, виписаних на прийняту покупцем продукцію, що за результатами вхідного контролю визнана придатною для використання (п. 5.1. Договору №11/КШ).

Порядок, строки оплати та ціна встановлюється сторонами у відповідній Специфікації (п. 5.2. Договору №11/КШ).

Відповідальність сторін сторони визначили у розділі 7 Договору №11/КШ, відповідно до п. 7.2. якого визначено, що за порушення строків проведення остаточного розрахунку з оплати продукції, покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день не виконання зобов`язань.

Строк дії Договору №11/КШ, згідно п. 11.5. якого, з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2020. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від зобов`язань та відповідальності за порушення зобов`язань (у тому числі гарантійних), які виникли під час дії Договору (а.с. 13-20).

21.02.2020 сторони уклали Специфікацію №4 до Договору №11/КШ, згідно якої погодили, що постачання та оплата продукції здійснюється сторонами за цінами та на умовах даної Специфікації, зокрема:

1) найменування продукції: ОУ-3ГА фара; кількість шт: 4; ціна без ПДВ, грн.: 14 000, 00 грн; сума без ПДВ, грн: 56 000, 00 грн;

2) найменування продукції: 765-96-сб163 вимикач поворотний; кількість шт: 4; ціна без ПДВ, грн: 1 250, 00 грн; сума без ПДВ, грн: 5 000, 00 грн;

3) найменування продукції: КМ-600ДВ контактор; кількість шт: 2; ціна без ПДВ, грн: 3 900, 00 грн; сума без ПДВ, грн: 7 800, 00 грн, сума без ПДВ, грн - 68 800, 00 грн, сума ПДВ, грн - 13 760, 00 грн; всього: 82 560, 00 грн.

Вартість зазначеної в Специфікації продукції складає 82 560, 00 грн, в тому числі ПДВ 20%.

Постачання продукції здійснюється власними силами та за рахунок постачальника на адресу покупця (Житомирська обл, смт. Новогуйвинське, вул. Дружби Народів, 1) в кількості та на умовах, зазначених в Специфікації.

Термін поставки продукції по Специфікації - упродовж 5 календарних днів з моменту підписання Специфікації.

Умови оплати: 20 календарних днів з моменту поставки продукції по даній Специфікації, яка відповідає умовам Договору та прийнята покупцем згідно акту приймання-передачі з урахуванням акту вхідного контролю. Можлива дострокова оплата продукції покупцем (а.с. 21).

Факт належного виконання позивачем свого зобов`язання по поставці продукції підтверджується: рахунком-фактурою №0000478 від 19.02.2020 на суму 82 560, 00 грн; видатковою накладною №РН-0000015 від 21.02.2020 на суму 82 560, 00 грн; актом приймання-передачі продукції №15 від 20.02.2020; актом №155/21 вхідного контролю.

27.03.2020 сторони уклали Специфікацію №10, згідно якої погодили, що постачання та оплата продукції здійснюється сторонами за цінами та на умовах даної Специфікації, зокрема:

1) найменування продукції: 765-10-сб189 стопор; кількість, шт: 5; ціна без ПДВ, грн: 11 200, 00 грн; сума без ПДВ, грн: 56 000, 00 грн; всього сума без ПДВ 56 000, 00 грн, ПДВ - 11 200, 00 грн, всього - 67 200, 00 грн.

Вартість зазначеної в Специфікації продукції складає 67 200, 00 грн, у тому числі ПДВ 20%.

Постачання продукції здійснюється власними силами та за рахунок постачальника на адресу покупця (Житомирська обл., смт. Новогуйвинське, вул. Дружби Народів, 1) в кількості та на умовах, зазначених в Специфікації.

Термін поставки продукції по Специфікації складає 20 календарних днів з дня підписання Специфікації.

Умови оплати: 30 календарних днів з моменту поставки продукції по даній Специфікації на склад покупця яка відповідає умовам Договору та прийнята покупцем згідно акту приймання-передачі з урахуванням акту вхідного контролю. Можлива дострокова оплата продукції Покупцем (а.с. 26).

Факт належного виконання Постачальником зобов`язання з поставки продукції підтверджується: рахунком-фактурою №0000549 від 25.03.2020 на суму 67200,00грн; видатковою накладною №РН-0000036 від 09.04.2020 на суму 26800,00грн; актом приймання-передачі продукції №36 від 09.04.2020; актом №389/102 вхідного контролю від 21.04.2020; видатковою накладною №РН-0000039 від 17.04.2020 на суму 13400,00грн; актом приймання-передачі продукції №39 від 17.04.2020; актом №419/111 вхідного контролю від 24.04.2020; видатковою накладною №0000111 від 17.02.2021 на суму 26880,00грн; актом приймання-передачі продукції №39 від 05.01.2021; актом №20 вхідного контролю від 16.02.2021.

Покупець зобов`язання з оплати поставленої продукції виконав частково на суму 13440,00грн (а.с. 38).

Предметом позову є вимоги Постачальника до Покупця про стягнення основного боргу у сумі 136320,00грн, а також похідні вимоги про стягнення 9826,78грн пені, 8674,51грн 3% річних та 44 044,77грн інфляційних втрат, що виникли у зв`язку з неналежним виконанням грошового зобов`язання за Договором №11/КШ від 04.02.2020.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

1. Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами Договір №11/КШ від 04.02.2020 за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 4 ст. 233 та ч. 1 ст. 264 ГК України матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення, як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки та опосередковується господарським договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

В статусі постачальника товару може бути як його безпосередній виробник, так і суб`єкт господарювання, який придбав цей товар у виробника або інших суб`єктів господарювання.

За загальним правилом ч.2 ст. 265 ГК України договір поставки укладається на розсуд сторін, однак у будь-якому разі із погодженням трьох істотних умов: предмет, ціну та строк дії договору (ч.3 ст. 180 ГК України).

Стаття 266 ГК України у частині 1 предметом поставки визначає насамперед визначені родовими ознаками вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, однак допускає можливість поставки виробів, визначених індивідуальними ознаками.

Стаття 267 ГК України передбачає, що поставка товару здійснюється у строки, погоджені сторонами договору поставки, зокрема у графіку поставки, та які можуть визначатися місяцем, декадою, добою тощо (ч. 4 цієї статті).

Предметом поставки продукції за Договором №11/КШ від 04.02.2020 є продукція, визначена у Специфікаціях №№4, 10 та у видаткових накладних №РН-0000015 від 21.02.2020 на суму 82 560, 00 грн, №РН-0000036 від 09.04.2020 на суму 26880, 00 грн, №РН-0000039 від 17.04.2020 на суму 13 440, 00 грн, №0000111 від 17.02.2021 на суму 26 880, 00 грн.

Згідно з ч. 6 ст. 265 ЦК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати.

Так, сторонами спору погоджено умови оплати продукції у Специфікаціях №№4, 10, відповідно до яких - 20 календарних днів з моменту поставки продукції по Специфікації, яка відповідає умовам Договору та прийняття покупцем згідно акту приймання-передачі з урахуванням акту вхідного контролю та, відповідно, 30 календарних днів з моменту поставки продукції по даній Специфікації на склад покупця яка відповідає умовам Договору та прийнята покупцем згідно акту приймання-передачі з урахуванням акту вхідного контролю.

Суд констатує, що сторони погодили умови оплати з урахуванням прийняття продукції покупцем згідно акту приймання-передачі з урахуванням акту вхідного контролю.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач допустив прострочення в оплаті коштів за поставлену продукцію, та в подальшому, частково сплатив кошти на суму 13440,00грн за видатковою накладною №РН-0000039 від 17.04.2020 на суму 13 440,00грн.

Зобов`язання з оплати продукції за іншими видатковими накладними невиконані в загальному розмірі 136 320, 00 грн. Позовна вимога про стягнення основного боргу обґрунтована та підлягає задоволенню.

2. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч.1, 3 ст. 549 ЦК України).

Як зазначалося раніше, у п. 7.2. Договору №11/КШ від 04.02.2020 сторони погодили, що за порушення строків проведення остаточного розрахунку з оплати продукції, покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день не виконання зобов`язань.

Розмір пені, що стягується в судовому порядку, обмежений ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Позивачем нарахована пеню на загальну суму 9826,78грн по кожній видатковій накладній за виключенням накладної №РН-0000039 від 17.04.2020.

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати) (правові позиції ВС/КГС у постановах від 28.01.2020 910/17753/18, від 20.08.2020 р. у справі 902/959/19; від 10.09.2020 у справі 916/1777/19 ).

У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини шостої статті 232 ГК України (правові позиції ВС/КГС у постановах від 20 серпня 2020 року у справі №902/959/19, від 09 березня 2021 року у справі №924/441/20).

При цьому умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст.232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 07.06.2019 у справі №910/23911/16, від 22.08.2019 у справі №914/508/17, від 12 березня 2020 року у справі №907/65/18).

Отже, до періоду нарахування пені за умовою п. 7.2. Договору №11/КШ від 04.02.2020 застосовується правило ч.6 ст. 232 ГК України.

Розрахунок пені на суму 9826,78грн перевірено та встановлено його обґрунтованість (постанова ОП КГСУ у складі ВС від 18.09.20р. у справі № 916/4693815).

3. Щодо зменшення обґрунтованого розміру пені у сумі 9826,78грн на 99% від заявленої суми.

Зменшення належних кредитору до сплати з боржника штрафних санкції суд вправі за змістом ст. 551 ЦК України та 233 ГК України, враховуючи такі загальні засади цивільного законодавства як справедливість, добросовісність, розумність ( ст. 3 ЦК України) , забезпечуючи баланс інтересів сторін, та дотримуючись вимог ст. 86 ГПК України в частині встановлення ступеня вини боржника, ступеня виконання зобов`язання, майнового стану сторін зобов`язання тощо.

Відповідно до ч.4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 23.03.2021 р. у справі №921/580/19 Верховний Суд дотримується позиції про те, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності в законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру (постанова Верховного Суду від 30.03.2021 р. у справі 902/538/18).

Оцінюючи обставини справи для застосування правового механізму зменшення розміру пені, суд враховує, що на дату ухвалення рішення суду Підприємство здійснює діяльність, пов`язану з посилення обороноздатності України та зазнало значних збитків в результаті здійснення 04.03.2022 збройними силами рф ракетно-бомбових ударів по території заводу, про що доводить витяг з ЄРДР від 05.03.22р. про відкриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 110 КК України.

Суд ухвалює зменшити розмір обґрунтованої до стягнення суми пені 9826,78грн на 50% до суми 4913,39 грн. У стягненні 4913,39грн пені суд відмовляє.

4. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (п. 43 постанови ВПВС від 07.04.20р. у справі №910/4590/19).

Розрахунки 3% річних на суму 8674,51грн та інфляційних втрат на суму 44 044,77грн є обґрунтованими, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Окрім того, правило ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України до вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат не застосовуються.

Частина 4 ст. 13 Кодексу містить загальне правило: кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до частини 1 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України позивач довів обґрунтованість позовних вимог.

Щодо розподілу судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 2982,99грн із ціни позову 198866,06 грн.

Судовий збір покладається на відповідача у сплаченій позивачем сумі 2982, 99грн. Застосований судом механізм зменшення розміру пені на 50% жодним чином не впливає на встановлений ст. 129 ГПК України порядок розподілу судового збору.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зменшити розмір пені на 50% з обґрунтованої до стягнення суми 9826,78грн до суми 4913,39 грн.

3. Стягнути з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська обл., Житомирський р-н, смт. Новогуйвинське, вул. Дружби Народів, буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОКВОРК" (49000, м. Дніпро, вул. Жуковського, буд. 1, ): 136320,00грн основного боргу; 4913,39грн пені; 8674,51грн 3% річних; 44044,77грн інфляційних втрат; 2982,99грн судового збору. Видати наказ.

4. У стягненні 4913,39грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 03.10.22

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1 - в справу

2- позивачу (рек. з повідомл) + на ел. пошту: ,

3- відповідачу + (рек. з повідомл)