ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2022м. ДніпроСправа № 904/1536/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", м. Дніпро

до Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика", м. Київ в особі відокремленого структурного підрозділу Придніпровська геофізична розвідувальна експедиція Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика", м. Новомосковськ

про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика" в особі відокремленого структурного підрозділу Придніпровська геофізична розвідувальна експедиція Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика" в якому просить суд стягнути заборгованість за договором про постачання електричної енергії споживачу в розмірі 806 259, 45 грн, яка складається з 798 191, 17 грн основної заборгованості, 1 982, 38 грн пені, 297, 36 грн 3% річних, 5 788, 54 грн інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 21.06.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" залишено без руху. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до суду докази щодо адреси поставки та споживання електричної енергії відокремленою особою.

Через систему «Електронний суд» 29.06.2022 позивач надіслав клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 04.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі№ 904/1536/22. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

04.08.2022 від відповідача надійшла відповідь на відзив.

Засобами поштового зв`язку 09.08.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Через систему електронний суд 13.09.2022 від позивача надійшла заява, в якій останній повідомив про часткову сплату відповідачем суми боргу.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу в частині оплати за поставлену електричну енергію.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач зазначає, що 28.02.2022 було опубліковано лист № 2024/02.0-7.1, згідно з яким Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14,14' Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Придніпровська ГРЕ ДГП «Укргеофізика» зазнає вплив даних обставин на свою господарську діяльність та через несплату контрагентами за виконані сейсморозвідувальні роботи має фінансові складнощі.

Відповідач виконав замовникам сейсморозвідувальні роботи на загальну суму 4 000 000 грн.Замовники Придніпровської ГРЕ ДГП «Укргеофізика», посилаючись на форс - мажорні обставини та не здійснюють оплату за виконані роботи.

Як стверджує відповідач, невиконання договору чи зобов`язання вважається порушенням, за яке може бути застосована відповідальність, однак форс-мажорні обставини є якраз винятком з даного правила.

Придніпровська ГРЕ ДГП «Укргеофізика» 28.07.2022 позивачу сплатила загальну суму в розмірі 397 859,19 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №396 в розмірі 197 859,19 грн, №397 в розмірі 100 000 грн, №398 в розмірі 100 000 грн.

Враховуючи форс мажорні обставини (обставини непереборної сили) та сплату суми в розмірі 397 859,19 грн, відповідач просить в позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» відмовити.

Позиція позивача викладена у відповіді на відзив

Позивач зазначає, що з урахуванням ситуації, яка склалася в державі, Кабінетом Міністрів України, Міністерством енергетики України, а також Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було прийнято нормативно-правові акти, спрямовані, зокрема, на врегулювання відносин між електропостачальниками та споживачами в умовах воєнного стану.

Позивач, як електропостачальник, повністю підтримує позицію держави по відношенню до споживачів та зі свого боку вживає всіх необхідних заходів, спрямованих на безперебійне постачання електричної енергії.

При цьому, позивач, як і раніше, має фінансові зобов`язання учасника ринку, в тому числі по оплаті за електроенергію, яку купує на різних сегментах ринку з метою забезпечення потреб кінцевих споживачів. Позивач не звільнений від цих зобов`язань навіть у умовах воєнного стану та має виконувати їх у повному обсязі.

Від сталої роботи позивача залежить ефективна та оперативна діяльність військових частин та осередків територіальної оборони, здатність лікарень надавати медичну допомогу пораненим та хворим, робота виробництв безперервного циклу, зокрема, шахт, заводів, продукція яких має велике значення для оборонної промисловості, можливість постачання у домівки громадян тепла та води, робота громадського електротранспорту та метро.

Оплата за спожиту електроенергію є запорукою того, що позивач матиме ресурс для розрахунків на ринку електричної енергії та закупівлі її у необхідних обсягах.

Таким чином, несплата відповідачем обсягу спожитої електричної енергії за період січень 2022 року - березень 2022 року призвела до порушення останнім умов договору, що є порушенням господарського зобов`язання. А посилання останнього на обставини непереборної сили та форс-мажорні обставини є лише спробою уникнути відповідальності.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» - суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення згідно з пунктом 13 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі-Закон).

Пунктом 13 Розділу XVII «Прикінцеві та Перехідні положення» встановлено, що суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язаний в установленому порядку отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії; упродовж двох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник. який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь. Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 № 429 ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у відповідності із Законом та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року (далі - ПРРЕЕ) - постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області.

Відповідно до пункту 1.2.7 ПРРЕЕ постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

01.01.2021 Державне геофізичне підприємство «Укргеофізика» в особі Придніпровської геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» (далі - відповідач/Споживач) приєдналось до публічного договору про постачання електричної енергії

Споживач приєднався до публічного договору про постачання електричної енергії. розміщеного на сайті Постачальника за посиланням http://dnepr.com.ua на умовах Договору та на умовах комерційної пропозиції «Базова - Б» (далі - комерційна пропозиція), за особовим рахунком № 45 бази даних споживачів постачальника.

Умови Договору відповідають вимогам Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правилам.

Відповідно до пункту 1.1 договору, цей договір про постачання електричної енергії Споживачу (Відповідачеві) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції Споживачу Постачальником (Позивачем) та укладається з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору.

За цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (пункт 2.1 Договору).

Пунктом 5.1 договору встановлено, що Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього Договору.

Згідно з пунктом 5.5 договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до пункту 5.8договору, якщо споживач не здійснив оплату за цим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією або не допустив представників Постачальника до розрахункових засобів комерційного обліку енергії, що розташовані на території Споживача, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ.

Попередження про припинення повністю або частково постачання електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.

Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку. В якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).

Попередження про припинення постачання електричної енергії може надаватися споживачу в інший спосіб, передбачений комерційною пропозицією або іншими додатками до цього Договору.

Припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом системи розподілу.

У разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, постачальник має право вимагати сплату пені.

Споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання якщо інше не встановлено в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього Договору.

Підпунктом 1 пункту 6.2 договору передбачено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (пункт 9.1. договору).

Постачальник має право вимагати від Споживача відшкодування збитків, а Споживач зобов`язаний відшкодовувати збитки, понесені Постачальником, у разі:

- порушення Споживачем строків розрахунків з Постачальником в розмірі, погодженому Сторонами в цьому Договорі;

- відмови Споживача надати представнику Постачальника доступ до свого об`єкта, що завдало Постачальнику збитків,

- в розмірі фактичних збитків Постачальника;

- інших випадках, передбачених Договором або законодавством (пункт 9.2договору).

Цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією.

Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні та сплати рахунку (квитанції) Постачальника.

Цей Договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання Споживачем таких зобов`язань (пункт 13.1 договору).

Умовами Комерційної пропозиції (додаток № 2 до договору), відповідно до пункту 5.1 визначено: оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється наступними етапами:

- 100 % вартості прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електричної енергії у розрахунковому періоді оплачується не пізніше, ніж за 6 календарних днів до дати початку розрахункового періоду;

- остаточний розрахунок за фактичним обсягом споживання - не пізніше, ніж на 5 робочий день після закінчення розрахункового періоду.

Згідно з пунктом 6.1 Комерційної пропозиції, розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися Споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, не залежно від отримання рахунку.

Споживач самостійного формує розрахункові документи в сервісі «Особовий кабінет» не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду.

В інших випадках, виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від Споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі Постачальника з можливістю перегляду в сервісі «Особистий кабінет». За умовами цієї комерційної пропозиції Споживач має обов`язок зареєструватись в сервісі «Особистий кабінет» та користуватись відповідним сервісом.

Відповідно до Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, адреса об`єкта: м. Новомосковськ, вул. Спаська, буд. 7Д.

Постачальник належним чином виконав свої зобов`язання за договором та поставив електричну енергію в об`ємах 169 600 кВт/год на суму 798 191,17 грн за період січень 2022 року - березень 2022 року.

Об`єми споживання електричної енергії Споживачем в точці продажу електричної енергії підтверджуються даними операторів системи розподілу АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», який є операторами системи розподілу (далі - ОСР) Відповідача.

На підставі даних про фактичне споживання відповідачем, електричної енергії за період січень 2022 року - березень 2022 року постачальником були сформовані рахунки на оплату спожитої електричної енергії, а саме:

- січень 2022 року - № 68 на суму 361 783, 92 грн;

- лютий 2022 року - № 89 на суму 216 062, 33 грн;

- березень 2022 року - № 26 на суму 220 344,92 грн.

Рахунки були сформовані із зазначенням термінів їх сплати.

Споживач не здійснив оплату вищезазначених рахунків, у зв`язку з чим виникла заборгованість за постачання активної електроенергії за період січень 2022 року - березень 2022 року у сумі 798 191,17 грн.

З метою досудового врегулювання погашення виниклої заборгованості 15.04.2022 споживачу була надіслана Вимога про сплату заборгованості за використану електричну енергію.

Однак сума боргу на теперішній час не сплачена.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом, в якому позивач просить стягнути суму основного боргу в розмірі 798 191, 17 грн, пеню у розмірі 1 982, 38 грн, 3 % річних у розмірі 297, 36 грн та інфляційні втрати у розмірі 5 788, 54 грн.

Позивач 04.08.2022 надав докази часткової сплати основного боргу в розмірі 397 859, 19 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №396 на суму 197 859,19 грн, №397 на суму 100 000 грн, №398 на суму 100 000 грн в матеріалах справи.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з купівлі-продажу електричної енергії.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати поставленої електричної енергії. Відповідно до пункту 5.5 договору та пункту 5.1 Комерційної пропозиції, строк оплати поставленої електричної енергії є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем умов договору в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої енергетичної енергії.

Відповідачем після звернення позивача до суду з даним позовом було здійснено часткове погашення заборгованості в загальній сумі 397 859, 19 грн, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 400 331, 98 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 397 859, 19 грн, сплаченої після відкриття провадження у справі платіжними дорученнями № 396 на суму 197 859, 19 грн, № 397 на суму 100 000 грн, № 398 на суму 100 000 грн, підлягають закриттю за відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо заперечень відповідача, котрі ґрунтуються на існуванні форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили), що не залежала від сторін та унеможливила виконання договірних зобов`язань з боку відповідача, то суд відзначає наступне.

Як вбачається з листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 форс-мажорною обставиною в Україні визнано військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення 24 лютого 2022 року воєнного стану в нашій державі. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року і до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями статті 218 Господарського кодексу України, у разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарську-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, в силу приписів частини 1 статті 617 Цивільного кодексу, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу та ст. 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.

28.02.2022 ТПП України видала лист-підтвердження про настання форс-мажорних обставин, утім такий лист не може слугувати абсолютним доказом неможливості виконати зобов`язання для всіх без виключення суб`єктів господарювання. І навіть в самому листі є застереження про те, обставини є надзвичайними та невідворотними за зобов`язаннями, виконання яких стало неможливим у встановлений термін, але аж ніяк не для всіх зобов`язань, як помилково вказує відповідач.

Тобто головним є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести.

Щоб засвідчити форс-мажорні обставини відповідачу необхідно звернутися до Торгово-промислової палати, а для того, щоб отримати сертифікат про форс-мажорні обставини, потрібно довести причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які сторона не може виконати, та обставинами (їхнім результатом), на які сторона посилається, як на підставу неможливості виконати зобов`язання. Утім відповідачем не надано належних та допустимих доказів наявності форс-мажору у спірних правовідносинах (відповідний сертифікат Торгово-промислової палати).

Для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили) як умови звільнення від відповідальності Підприємство у відзиві на позов не вказує, які саме на його думку зобов`язання за Договором були ним порушені або невиконані. Разом з тим, посилаючись на введення воєнного стану в Україні стверджує, що ці обставини (форс-мажорні) зумовили неможливість оплати поставленої електричної енергії.

Крім того, одне лише передбачене законом віднесення воєнного стану до форс-мажорних обставин не свідчить про існування форс-мажору у конкретних правовідносинах сторін, де така обставина може стати форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе, що конкретний обмежувальний захід, запроваджений в рамках карантину (надзвичайного стану, надзвичайної ситуації тощо), унеможливлює виконання договору поставки.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

У матеріалах справи відсутній сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на виконання зобов`язань за договором.

Відтак, твердження відповідача про те, що затримка оплати послуг відповідачем сталася з причин настання форс-мажорних обставин, а саме з початком військової агресії Російської федерації проти України та введенням військового стану, є необґрунтованим.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач перебуває в кращому становищі порівняно з позивачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану, тобто такі форс-мажорні обставини, стосуються обох сторін договору.

Крім того, від сталої роботи позивача залежить ефективна та оперативна діяльність військових частин та осередків територіальної оборони, здатність лікарень надавати медичну допомогу пораненим та хворим, робота виробництв безперервного циклу, зокрема, шахт, заводів, продукція яких має велике значення для оборонної промисловості, можливість постачання у домівки громадян тепла та води, робота громадського електротранспорту та метро.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання, тому суд відхиляє заперечення відповідача як недоведені документально і такі, що ґрунтуються на бажанні уникнути виконання грошового зобов`язання.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 6статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання якщо інше не встановлено в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору (пункт 5.8 договору).

Пунктом 8.1 Комерційної пропозиції передбачено, що у разі, якщо Споживач порушив терміни оплати. Споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення, до дати повної оплати.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати орендних платежів, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 1 982, 38 грн за період з 14.02.2022 по 23.02.2022.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі несвоєчасної оплати поставленої продукції, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 1 982, 38 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо сум інфляційних втрат та 3% річних

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 297, 36 грн за загальний період з 14.02.2022 по 23.02.2022 та інфляційних втрат у розмірі 5 788, 54 грн за лютий.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Щодо індексу інфляції слід також зазначити, що показники індексу споживчих цін (індексу інфляції за окремі місяці та сукупного індексу інфляції за певний період часу) обчислюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та публікується в офіційних періодичних виданнях десятковим дробом, з одним числовим знаком після коми (тобто округленими до десятих). Отже, застосування у розрахунку індексу інфляції (сукупного індексу інфляції) з округленням до сотих є неправомірним.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, суд встановив, що заявлена до стягнення сума вказаних нарахувань є вірною.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 297, 36 грн та інфляційних втрат у розмірі 5 788, 54 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписом пунктом 4 частина 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, при визначені суми судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує часткове задоволення позову в частині стягнення основного боргу, а також те, що закрито провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача 397 859, 19 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору, а отже судовий в сумі 5 967, 89 грн підлягає поверненню позивачеві за ухвалою суду в разі подання ним відповідного клопотання.

Решта витрат зі сплати судового збору в розмірі 6 126, 01 грн згідно із ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 6 126, 01 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 397 859, 19 грн.

Стягнути з Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» (03057, м. Київ, вул. Мірошниченко Євгенії, буд. 10; ідентифікаційний код 01432761) в особі відокремленого структурного підрозділу Придніпровська геофізична розвідувальна експедиція державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» (51205, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Спаська, буд. 7Д; ідентифікаційний код 01432730) на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" (49074, м. Дніпро, вул. Моссаковського Володимира, 7; ідентифікаційний код 42082379) заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 400 331, 98 грн, пеню у розмірі 1 982, 38 грн, 3% річних у розмірі 297, 36 грн, інфляційні втрати у розмірі 5 788, 54 грн та судовий збір у розмірі 6 126, 01 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко