УХВАЛА

28 вересня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/13289/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА СТОЛИЦЯ"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Чинчин О. В.

від 17.11.2021 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Станік С. Р., Скрипка І. М., Тищенко О. В.

від 27.07.2022

за позовом Акціонерного товариства "БАНК СІЧ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА СТОЛИЦЯ"

про стягнення заборгованості у розмірі 403 925,14 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 12.09.2022 Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження у справі № 910/13289/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА СТОЛИЦЯ" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2022 на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

22 вересня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА СТОЛИЦЯ" повторно звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2022 у справі № 910/13289/21.

Розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА СТОЛИЦЯ", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення, Суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Зазначена норма процесуального закону є імперативною (jus cogens), тобто прямо вказує на правило поведінки і не допускає жодних відхилень від цього правила.

Процесуальне обмеження щодо повторної подачі касаційної скарги після відмови у відкритті касаційного провадження цієї особи на це саме судове рішення, передбачене пунктом 3 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, узгоджується із статтею 129 Конституції України щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та таке обмеження не є обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на те, що ухвалою Верховного Суду від 12.09.2022 вже було відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 910/13289/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА СТОЛИЦЯ" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2022, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї ж особи на це саме судове рішення.

Стосовно зауваження скаржника щодо не наведення Верховним Судом мотивів відмови у відкритті касаційного провадження у справі № 910/13289/21 за вперше поданою касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА СТОЛИЦЯ" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2022, помилкових висновків Верховного Суду, що оскаржувані судові рішення не підлягають касаційному оскарженню, та необхідності залишення такої касаційної скарги без руху у відповідності до статей 174, 290 та 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

За приписами частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, зазначених у пунктах 1-4.

При цьому, пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно із приписами частин 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Пунктом 4 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до пункту 5 статті 292 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення касаційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги. Питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи викладене, у разі відсутності в касаційній скарзі підстав касаційного оскарження (що у розумінні частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), Суд, згідно із пунктом 4 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, повертає касаційну скаргу. Проте якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України, пунктом 5 частини 2 якої встановлено, що в касаційній скарзі зазначаються підстави касаційного оскарження судових рішень саме з посиланням на виключні випадки касаційного оскарження, встановлені частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

У даному випадку касаційна скарга подана на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на момент подання позовної заяви. У 2021 році прожитковий мінімум встановлений у розмірі 2 270,00 грн згідно із статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік". Предметом спору у цій справі є стягнення 403 925,14 грн, що менше, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на дату подання позову - 1 135 000,00 грн. А отже у відповідності до приписів пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас Господарським процесуальним кодексом України у тому ж пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України наведені випадки, за наявністю яких судові рішення, зокрема у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

При цьому тягар доказування наявності обставин, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, покладається саме на скаржника.

Тобто у разі касаційного оскарження судових рішень, зокрема у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржник повинен спочатку навести та обґрунтувати виключні обставини (якщо такі дійсно є), передбачені пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а потім зазначити підстави касаційного оскарження - неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права з посиланням на виключні випадки касаційного оскарження, встановлені пунктами 1, 2, 3 та 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, в порушення зазначених вище норм процесуального права, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА СТОЛИЦЯ" не навело й, відповідно, не обґрунтувало наявність обставин, за наявністю яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, могли би бути предметом касаційного оскарження (підпункти "а" - "г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального України), обмежившись лише зазначенням у якості підстав касаційного оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2022 у справі № 910/13289/21 виключних випадків, передбачених пунктами 3 та 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, про що і було зазначено Верховним Судом в ухвалі від 12.09.2022 .

Керуючись статтями 234, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/13289/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА СТОЛИЦЯ" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2022.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами на 10 аркушах (в тому числі копія платіжного доручення № 3183 від 22.08.2022 про сплату 12 117,77 грн). Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова