ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року Справа № 924/1199/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Гудак А.В. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:

позивача - пред-к Куц І.О.

відповідача - адв. Якименко К.В., адв. Черненко С.М.

розглянувши апеляційну скаргу Зовнішньоекономічної асоціації "Новосвіт"

на рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.04.2022 р. ухвалене у м. Хмельницькому, повний текст складено 08.04.2022 р.

у справі № 924/1199/21 (суддя М.В. Музика)

за позовом Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго"

до Зовнішньоекономічної асоціації "Новосвіт"

про стягнення 855786,84 грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.04.2022 р. у справі № 924/1199/21 задоволено частково позов Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" до Зовнішньоекономічної асоціації "Новосвіт" про стягнення 855786,84 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за договором № 44н/03 від 01.07.2003 р. Відповідно до рішення суду підлягає стягненню з Зовнішньоекономічної асоціації Новосвіт на користь Акціонерного товариства Хмельницькобленерго 598952,64 грн. та відмовлено у стягненні 256834,20 грн. неустойки.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Зовнішньоекономічна асоціація "Новосвіт" подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.04.2022 р. та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Посилається на норми ст.613 ЦК України, ст.ст. 218, 221 ГК України, на висновки про стандарти доказування, викладені у постанові Верховного Суду від 14.09.2021 р. у справі № 910/15977/20, та доводить, що суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення на користь позивача, не врахувавши при цьому, що позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які свідчили б: 1) про умисне ухилення відповідача від обов`язку щодо повернення позивачу (орендодавцю) об`єкта оренди; 2) про утримання відповідачем (орендарем) орендованого майна у своєму володінні та перешкоджання відповідачем в доступі позивача до належних йому об`єктів оренди; 3) про наявність у відповідача обставин, за яких він мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.

Наголошує, що відповідно до статті 614 ЦК України для застосування наслідків, передбачених частиною другою статті 785 ЦК України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання. Тобто позивач мав довести, а суд мав встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.

Посилається на листуванням між сторонами, умови договору оренди і зазначає, що за змістом ч.1 ст.614 ЦК України орендар (відповідач) є невинуватою особою, яка в межах, встановлених договором № 44н/03 від 01.07.2003 р., вживала всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання повернути орендоване майно орендодавцю (позивачу), а останній, в свою чергу, залишивши без відповіді пропозиції орендаря про здійснення прийому-передачі (повернення) об`єктів оренди, свідомо перешкоджав поверненню орендованого майна за актом приймання-передачі, який мав підписуватися уповноваженими фахівцями обох сторін, а не орендарем самостійно. Крім того відповідач не користувався орендованим майном після припинення договору оренди.

Стверджує, що за наведених обставин відповідач не є таким, що прострочив виконання зобов`язання, оскільки воно не могло бути виконано внаслідок прострочення позивача, а тому відсутні будь-які підстави для застосування до відповідача неустойки у розмірі подвійної плати.

На підставі викладеного просить скасувати повністю рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.04.2022 р. у справі № 924/1199/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити АТ «Хмельницькобленерго» в повному обсязі у задоволенні позову про стягнення з Зовнішньоекономічної асоціації "Новосвіт" 855786,84 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за договором № 44н/03 від 01.07.2003 р.

Позивач Акціонерне товариство "Хмельницькобленерго" подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що вважає скаргу необґрунтованою. Доводить, що суд першої інстанції правильно проаналізував листування між позивачем та відповідачем і дійшов правильного висновку стосовно того, що позивачем не вчинялися неправомірні дії (бездіяльність), які спрямовані на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно та оформити повернення наймачем орендованого майна у період з 21.11.2020 р. Також вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено факт невжиття відповідачем належних заходів щодо повернення позивачу об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин, як і те, що відповідачем не доведено наявності поважних причин або обставин, які перешкоджали б йому вчасно повернути майно у період з 21.11.2019 р. по 17.03.2020 р.

Вважає, що судом першої інстанції вірно враховано відсутність достатніх доказів надіслання листа від 26.12.2019 р. позивачу (в контексті того, що останнім заперечується факт його отримання; вимоги позивача щодо повернення орендованого майна (листи від 28.12.2019 р. та від 11.02.2020 р.); надіслання ЗЕА «Новосвіт» наказу № 23 від 27.12.2019 р. про створення комісії щодо передачі орендованого майна лише із листом 10.03.2020 р. та у відповідь на надіслання відповідного наказу зі сторони АТ «Хмельницькобленерго»; відсутність вимог Асоціації щодо надіслання представників для передання орендованого майна (у період до листа від 10.03.2020 р., а також зауважень щодо ухиляння АТ «Хмельницькобленерго» від прийняття майна (в тому числі, у листах від 24.01.2020 р., від 13.02.2020 р., від 10.03.2020 р.).

Зазначає, що доводи відповідача про те, що ЗЕА «Новосвіт» не користувалася орендованим майном після закінчення строку дії договору оренди, не мають ніякого правового значення, оскільки визначальним для застосування частини другої статті 785 ЦК України у спірних правовідносинах є саме факт неповернення об`єкта найму наймодавцю, а не факт користування/не користування наймачем об`єктом найму.

Також доводить, що та обставина, що позивач 04.03.2020 р. наказом № 163 створив комісію із приймання-передачі основних засобів ГЕС не має ніякого правового значення, адже прийняти орендоване майно з оренди мала право будь-яка інша уповноважена особа АТ «Хмельницькобленерго», зокрема - в.о. генерального директора позивача.

Стверджує, що позивач у цій справі довів факт порушення відповідачем зобов`язання щодо своєчасного повернення орендованого майна, а відповідач не спростував належними та допустимими доказами того, що прострочення відбулося не з його вини. Відповідач не довів належними та допустимими доказами наявності обставин вжиття орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин; не довів наявності умов, які б перешкоджали йому вчасно повернути майно у визначений законом строк; не довів наявності з боку орендодавця бездіяльності та вчинення ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря.

На підставі викладеного просить апеляційну скаргу Зовнішньоекономічної асоціації «Новосвіт» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області 06.04.2022 р. у справі № 924/1199/21 без змін.

В судовому засідання представники відповідача Зовнішньоекономічної асоціації "Новосвіт" підтримали апеляційну скаргу, представник позивача заперечила проти задоволення апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

01 липня 2003 року Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Хмельницькобленерго"/позивач як орендодавцем та Зовнішньоекономічною асоціацією "Новосвіт"/відповідач як орендарем був укладений договір № 44н/03 /а.с.12-14 у т.1/, відповіде/но до п. 1.1 якого орендодавець, у зв`язку із необхідністю продовження капітального ремонту та реконструкції ГЕС передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування майно Новокостянтинівської та Щедрівської гідроелектростанцій, в тому числі із узгодженою сторонами вартістю проведених попереднім орендарем реконструкцій, технічного переоснащення, поліпшень орендованого майна, далі за договором - об`єкт оренди, склад і вартість яких визначені в додатку № 1 до договору, в тому числі: основні фонди за залишковою вартістю 614559,08 грн., в тому числі ПДВ 20%.

У відповідності до п.2.2 договору передача майна в оренду не спричиняє передачу орендареві права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається орендодавець, а орендар володіє і користується ним протягом строку оренди.

Передача майна в оренду здійснюється за участю відповідних уповноважених фахівців з оформленням акту передачі (п. 2.3 договору).

За умовами п.2.6 договору майно вважається повернутим орендодавцеві з моменту підписання сторонами акту прийому - передачі.

Розділ 3 договору оренди містить умови щодо орендної плати.

Згідно з п.8.2 договору орендодавець має право виступати з ініціативою щодо внесення змін у договір оренди або його розірвання в разі погіршення стану орендованого майна, внаслідок його неналежного використання або невиконання умов договору.

Пунктом 11.1 договору сторони погодили, що договір діє 10 років та вступає в силу з моменту складання і підписання акту прийому - передачі, який є невід`ємною частиною даного договору, а також згоди Антимонопольного комітету України.

Умови договору зберігають силу протягом всього строку дії договору та у випадках, коли після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря (п.11.2 договору).

Згідно з п.11.3 договору зміна або розірвання договору можуть мати місце за погодженням сторін. Зміни та доповнення, що вносяться однією із сторін розглядаються протягом одного місяця. Одностороння відмова від виконання договору та внесення змін не допускається.

В разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення строку вказаному в п.11.1 протягом одного місяця, він вважається продовженим на тих самих умовах, які були передбачені договором (п.11.4 договору).

У відповідності до п.11.5 договору дія договору оренди припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі об`єкта оренди; достроково за згодою сторін; банкрутства орендаря.

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

01 липня 2003 року комісія у складі представників сторін підписала акт приймання - передачі основних засобів Щедрівської та Новокостянтинівської ГЕС у оперативну оренду Зовнішньоекономічній асоціації "Новосвіт" /а.с.14 у т.1/.

29 березня 2011 року ПАТ "Хмельницькобленерго" та ЗЕА "Новосвіт" підписали додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору оренди № 44р/03 від 01.07.2003 р., у якій визначено, що орендна плата становить 29191,84 грн. на місяць, в т. ч. ПДВ. Орендна плата перераховується орендарем в безготівковій формі на поточний рахунок орендодавця щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції. Додатком до додаткової угоди оформлено перелік основних засобів Щедрівської та Новокостянтинівської ГЕС, що знаходяться в оперативній оренді Зовнішньоекономічної асоціації "Новосвіт" /а.с. 16-20 у т.1/.

В подальшому 20.11.2012 р. сторони уклали додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору оренди № 44н/03 від 01.07.2003, за умовами якої сторони дійшли згоди після закінчення строку дії даного договору, викладеного у п.11.1 продовжити його дію на два роки та одинадцять місяців до 01.06.2016 р. /а.с.21 у т.1/.

Також сторонами була підписана додаткова угода № 3 від 31.05.2016 р. до договору № 44н/03 від 01.07.2003 р., за умовами якої сторони дійшли згоди про продовження дії договору № 44н/03 від 01.07.2003 р. на 2 роки 11 місяців до 01 травня 2019 року на тих самих умовах /а.с.22 у т.1/.

Судовими рішеннями у справі № 924/488/19 /а.с. 23-29 у т.1/ встановлено, що договір оренди № 44н/03 від 01.07.2003 р. вступив в силу лише з 20.01.2004 р. та за умовами п.11.1 договору діяв 10 років, тобто - до 20.01.2014 р., оскільки рішення Антимонопольного комітету України про надання дозволу зовнішньоекономічній асоціації "Новосвіт" на оренду цілісних майнових комплексів Новокостянтинівської гідроелектростанції та Щедрівської гідроелектростанції були прийняті 20 січня 2004 року.

Враховуючи те, що за умовами додаткової угоди № 2 сторони продовжили його дію на 2 роки та 11 місяців, тобто - з 20.01.2014 р. до 20.12.2016 р., а за умовами додаткової угоди №3 - з 20.12.2016 р. до 20.11.2019 р., оскільки дати, зазначені у додаткових угодах (01.06.2016 р. та 01.05.2019 р.), визначені сторонами помилково.

Отже, судовими рішеннями у справі № 924/488/19 /а.с. 23-29 у т.1/ встановлено, що договір оренди № 44н/03 від 01.07.2003 р. припинив свою дію 20.11.2019 р. Такі встановлені судом обставини є преюдиційними та відповідно до норм ч. 4. ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної справи № 924/1199/21.

26.12.2019 р. відповідач адресував позивачу лист, у якому просить направити 30.12.2019 р. до орендованих об`єктів представників АТ Хмельницькобленерго з метою приймання-передачі майна. На підтвердження надіслання вказаного листа ЗЕА Новосвіт надано фіскальний чек від 26.12.2019 р. /а.с.93, 93 на звороті у т.1/.

Відповідач ЗЕА Новосвіт платіжним дорученням № 1504 від 27.12.2019 р. ЗЕА Новосвіт перерахував АТ Хмельницькобленерго 460421,96 грн. за оренду ГЕС згідно договору № 44н/03 від 01.07.2003 р. за період липень-грудень 2019 року /а.с. 95 у т.1/, а також - наказом від 27.12.2019 р. № 23 створив комісію з передачі основних засобів Щедрівської та Новокостянтинівсьокї ГЕС Акціонерному товариству Хмельницькобленерго у зв`язку з припиненням дії договору оренди /а.с.94 у т.1/.

Наказами № 543в та № 544в від 30.12.2019 р. відповідач направив у відрядження до Щедрівської ГЕС та Новокостянтинівської ГЕС працівників з метою повернення об`єкту оренди. Вказаними працівниками 30.12.2019 р. складені акти про те, що представники АТ Хмельницькобленерго не прибули до місцезнаходження ГЕС для прийняття їх у своє володіння /а.с.96-99 у т.1/.

Наказом від 31.12.2019 р. № 545В ЗЕА Новосвіт направив у відрядження до АТ Хмельницькобленерго заступника генерального директора Божка М.І. /а.с.100 у т.1/. Відповідач доводить, що метою відрядження було підписання акту прийому-передачі (повернення) Щедрівської та Новокостянтинівської ГЕС з оренди за наслідками роботи комісії згідно наказів № 23 від 27.12.2019 р., № 543в та № 544в від 30.12.2019 р. Згідно з відміткою про прибуття у відрядження, останній прибув у АТ Хмельницькобленерго 02.01.2020 р. та вибув 03.01.2020 р. /а.с.100 зі звороту у т.1/.

02.01.2020 р. АТ Хмельницькобленерго звернувся до ЗЕА Новосвіт з претензією від 28.12.2019 р., у якій повідомляє про зарахування грошових коштів у сумі 229864,60 грн., що надійшли з призначенням платежу за оренду згідно договору № 44н/03 від 01.07.2003 р. як орендну плату за період з травня по червень 2019 року. Разом з тим вказує, що наявна заборгованість по орендній платі за період з липня 2019 року по 20.11.2019 р. За текстом претензіі позивач вимагав від відповідача повернути орендоване майно, повідомити про дату його повернення, а також сплатити заборгованість по орендній платі в сумі 357494,38 грн. та неустойку в розмірі 102927,70 грн. /а.с.32-33 у т.1/.

Листом від 15.01.2020 р. АТ Хмельницькобленерго повідомило ЗЕА Новосвіт про зарахування сплачених ЗЕА Новосвіт 460421,96 грн. як орендну плату за період з липня 2019 р. по 20.11.2019 р. на суму 357494,38 грн. та 102927,70 грн. як неустойку /а.с.101 у т.1/.

У відповідь відповідач у листі від 24.01.2020 р. просить позивача зарахувати суму в розмірі 460421,96 грн. як орендну плату та скласти відповідний розрахунок (коригування) до податкової накладної /а.с.102 у т.1/.

Листом від 27.01.2020 р. позивач звернувся до відповідача щодо допуску на об`єкти електромереж Новокостянтинівської ГЕС для обстеження готовності до безаварійного пропуску паводків льодоходу. За результатами обстеження гідротехнічних споруд та механічного обладнання Новокостянтинівської та Щедрівської ГЕС складені акти від 06.02.2020 р. /а.с. 105 у т.1/.

У листі від 11.02.2020 р. АТ Хмельницькобленерго повідомило ЗЕА Новосвіт про зарахування 357494,38 грн. в якості орендної плати за період з липня по 20.11.2019 р. та коштів в сумі 102927,70 грн. як неустойку за невиконання зобов`язання щодо повернення майна. Окрім того, позивач просив повернути орендоване майно /а.с.108 у т.1/.

ЗЕА Новосвіт у листі від 13.02.2020 р. просить невідкладно зареєструвати товариству податкову накладну на суму 102927,58 грн. в рахунок сплати орендної плати згідно договору № 44н/03 від 01.07.2003 р. /а.с.109 у т.1/.

04.03.2020 р. позивач наказом № 163 створив комісію для приймання-передачі основних засобів Щедрівської та Новокостянтинівської ГЕС /а.с.110 у т.1/.

У листі ЗЕА Новосвіт від 10.03.2020 р., надісланому АТ Хмельницькобленерго, пропонує узгодити дату та час фактичної передачі орендованих ГЕС, просить повернути 178927,56 грн. надлишково сплаченої орендної плати, переказати вартість здійснених орендарем поліпшень. До листа долучений наказ № 23 від 27.12.2019 р. про створення комісії для передачі майна Щедрівської та Новокостянтинівської ГЕС /а.с.111 у т.1/.

16.03.2020 р. відповідач звернувся до позивача з листом про направлення 18.03.2020 р. комісії, створеної наказом від 04.03.2020 р., до Новокостянтинівської та Щедрівської ГЕС з метою приймання-передачі орендованого майна та підписання акту /а.с.112 у т.1/.

У відповідь АТ Хмельницькобленерго листом від 17.03.2020 р. повідомило відповідача, що у зв`язку із запровадженням карантинних обмежень про дату та час здійснення приймання орендованого майна буде повідомлено додатково /а.с.113 у т.1/.

Платіжним дорученням № 3851 від 01.04.2020 р. АТ Хмельницькобленерго повернуло на рахунок ЗЕА Новосвіт 102927,70 грн. надмірно сплаченої орендної плати /а.с.182 у т.1/.

У листі від 23.04.2020 р. АТ Хмельницькобленерго повідомило про можливість здійснення процедури приймання-передачі ГЕС після 04.05.2020 р. у зв`язку з карантинними обмеженнями /а.с.121 у т.1/.

Листом від 04.05.2020 р. позивач повідомив про здійснення приймання-передачі орендованого майна ГЕС 07.05.2020 р. /а.с.122 у т.1/.

07.05.2020 р. сторонами підписаний акт прийому-передачі (повернення) основних засобів Щедрівської та Новокостянтинівської ГЕС з оренди відповідно до договору оренди № 44н/03 від 01.07.2003 р. /а.с.123-124 у т.1/.

АТ Хмельницькобленерго у позові доводить, що ЗЕА Новосвіт не виконало своєчасно своїх зобов`язань з повернення орендованого за договором № 44н/03 від 01.07.2003 р. майна, що є підставою для стягнення 855786,84 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі відповідно до норм ст..785 ЦК України.

Отже, колегією суддів встановлено, що на умовах договору № 44н/03 від 01.07.2003 р. між сторонами відбулись правовідносини з оренди нерухомого майна, які врегульовані нормами гл.58 ЦК України та ст.ст.283-286, 291 ГК України.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ст. 147 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом частини 6 статті 283 та частини 4 статті 291 ГК України до відносин оренди між суб`єктами господарювання застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Згідно з ч. 1ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст.795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Норми ч. 2 ст.795 ЦК України визначають, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Статтею 785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Отже, відповідно до норм ч.1 ст.759, ч.1 ст.785 ЦК України договір найму (оренди) обумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном впродовж строку дії договору із сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до частини другої ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. Умови п.п.2.1, 2.3, 2.6 договору щодо передачі майна в оренду з оформленням акту передачі та повернення майна орендарем орендодавцю з підписанням акту прийому-передачі відповідають наведен6им нормам.

При цьому законодавство пов`язує припинення обов`язків орендаря з фактом повернення об`єкта договору оренди та моментом підписання акта приймання-передачі орендованого майна, тоді як зобов`язання орендаря сплачувати орендну плату за весь час фактичного користування майном, яке виникло з договору оренди, не припиняється зі спливом строку дії договору оренди, оскільки таке припинення пов`язане не із закінченням строку, на який було укладено договір, а з моментом підписання сторонами акта приймання-передачі об`єкта оренди.

Рішеннями суду у справі № 924/488/19 за позовом АТ "Хмельницькобленерго" до ЗЕА "Новосвіт" про зобов`язання звільнити і повернути орендоване майно Новокостянтинівської та Щедрівської ГЕС /а.с.23-29 у т.1/ встановлено, що договір оренди як правова підстава користування відповідачем орендованих у позивача об`єктів Новокостянтинівської та Щедрівської гідроелектростанцій, припинив свою дію 20.11.2019 р. у зв`язку з закінченням строку, на який його укладено. Відтак, з 20.11.2019 р. у ЗЕА "Новосвіт" виник обов`язок повернути позивачу орендовані об`єкти.

Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення орендованого майна є неправомірним користуванням майном, яке було передане в найм (оренду). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України).

Нормами частини першої статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Неустойка згідно із частиною другої статті 785 Цивільного кодексу України застосовується незалежно від погодження сторонами цієї форми відповідальності в договорі найму (оренди). Водночас неустойка за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України має спеціальний правовий режим, який обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди є майновим і виникає після закінчення дії договору.

При розгляді спорів про стягнення неустойки необхідно враховувати, що право наймодавця вимагати оплати неустойки відповідно до частини 2 статті 785 ЦК України та обов`язок наймача сплачувати таку неустойку зберігається до моменту повернення наймачем наймодавцю орендованого майна. Винятком з такого правила можуть бути, зокрема, підтверджені належними доказами неправомірні дії (бездіяльність) наймодавця, спрямовані на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно та оформити повернення наймачем орендованого майна. При цьому до предмета доказування при розгляді спорів щодо стягнення неустойки відповідно до ч.2 ст.785 ЦК України як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку дії договору оренди, входять обставини невжиття орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин за відсутності умов, які б перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисне ухилення орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утримання орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджання орендарем в доступі орендодавця до належного йому об`єкта оренди; відсутності з боку орендодавця бездіяльності та невчинення ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна.

Позивач у позовній заяві просить про стягнення неустойки у подвійному розмірі орендної плати за період з 21.11.2019 р. - дати, наступної за датою припинення договору оренди, по 06.05.2020 р. до підписання акту приймання-передачі орендованого майна 07.05.2020 р. (докладний розрахунок у позовній заяві на а.с.4-5 у т.1).

Як зазначено вище, матеріалами справи підтверджено, що 16.03.2020 р. ЗЕА "Новосвіт" звернувся з листом до АТ "Хмельницькобленерго" щодо здійснення приймання-передачі орендованого майна 18.03.2020 р. /а.с. 112 у т.1/. У відповідь позивач у листі від 17.03.2020 р., не заперечивши проти приймання майна, повідомив про неможливість явки працівників по причині запровадження карантинних обмежень /а.с.113 у т.1/. Аналогічні підстави для відмови у виїзді представників АТ "Хмельницькобленерго" вказані у листі від 23.04.2020 р. /а.с.121 у т.1/ ( у відповідь на лист відповідача від 15.04.2020 р.).

Лише 04.05.2020 р. позивач повідомив ЗЕА "Новосвіт" про здійснення приймання орендованого майна 07.05.2020 р., що і було здійснено з оформленням акту прийому-передачі (повернення) основних засобів Щедрівської та Новокостянтинівської ГЕС від 07.05.2020 р. /а.с.123-124 у т.1/.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що орендоване майно у період з 18.03.2020 р. по 07.05.2020 р. не було передано орендарем орендодавцю не з причин протиправної поведінки і за відсутності вини ЗЕА "Новосвіт", натомість внаслідок бездіяльності з боку орендодавця, оскільки само по собі запровадження карантинних обмежень жодним чином не пояснює неможливість прийняти орендоване майно. Тому суд першої інстанції правомірно встановив безпідставність нарахування неустойки за вказаний період.

Оцінюючи доводи відповідача про ухиляння АТ "Хмельницькобленерго" від прийняття майна Новокостянтинівської та Щедрівської гідроелектростанцій, починаючи з грудня 2019 року, колегія суддів звертає увагу на відсутність достатніх доказів надіслання позивачу листа від 26.12.2019 р. При цьому враховується, що АТ "Хмельницькобленерго" заперечує факт його отримання та зазначає, що на адресу останнього у вказаний період часу надійшло ряд листів від відповідача вих. № 457 від 21.12.2019 р. /а.с.192-193 у т.1/, вих. № 459 від 26.12.2019 р. /а.с.202 у т.1/. Зокрема, позивач надав суду лист ЗЕА "Новосвіт" вих. № 459 від 26.12.2019 р., що стосувався не пропозиції про передачу майна, а повідомлення про актуальні реквізити з номером банківського рахунку. Лист надійшов на адресу АТ "Хмельницькобленерго" 03.01.2020 р. та зареєстрований за вх. № 2020-05-13-29 /а.с.202 у т.1/. Пояснення відповідача, що 26.12.2019 р. у конверті надіслано два листи не підтверджені належними та допустимими доказами в порядку ст..74, 76-77 ГПК України (таким доказом міг бути опис вкладення, супровідний лист тощо), тому відхиляються судом як необґрунтовані. Натомість твердження і докази позивача про одержання листа від 26.12.2019 р. про актуальні реквізити з номером банківського рахунку суд оцінює як достовірні та вірогідні.

При цьому звертається увага, що наказ № 23 від 27.12.2019 р. про створення комісії щодо передачі орендованого майна відповідач ЗЕА "Новосвіт" надіслав позивачеві лише 10.03.2020 р. після одержання відповідного наказу зі сторони АТ "Хмельницькобленерго" /а.с.110-111 у т.1/. Пояснити таку обставину - передачу наказу про створення комісіі для передачі орендованого майна від 27.12.2019 р. (який є односторонньо складеним документом) лише 10.03.2020 р. відповідач суду пояснити не зміг, що також ставить під сумнів його заяви про готовність передати об`єкти оренди вже в грудні 2019 року.

Пояснення відповідача про те, що заступник генерального директора ЗЕА Новосвіт Божок М.І. прибував у відрядження до АТ Хмельницькобленерго 02.01.2020 р. /а.с.100 зі звороту у т.1/ з єдиною метою підписання акту приймання-передачі майна також не підтверджені в поряду ст..74, 76-77 ГПК України, натомість спростовується змістом листа ЗЕА Новосвіт від 10.03.2020 р. /а.с.111 у т.1/, у якому відповідач хоча й пропонує узгодити дату та час фактичної передачі орендованих ГЕС, разом з тим повідомляє про зацікавленість у подальшій оренді гідроелектростанцій на запропонованих ним умовах.

Суд бере до уваги, що позивач надав докази, і відповідач не спростував надіслання позивачем вимоги щодо повернення орендованого майна листами від 28.12.2019 р., від 11.02.2020 р., які відповідач залишив без реагування /а.с.32-35 у т.1/. Натомість відповідач ЗЕА "Новосвіт" жодних вимог чи претензій щодо ухилення АТ "Хмельницькобленерго" від прийняття майна в тому числі у період до листа від 10.03.2020 р. не надав.

Щодо посилань відповідача на п.7.3 та п.9.6 договору № 44н/03 від 01.07.2003 р. (в редакції додаткової угоди № 1 до договору від 29.03.2011 р.), який зазначає, що до фактичної виплати йому вартості виконаних ним робіт по реконструкції (модернізації), капітального ремонту об`єктів оренди орендодавцем, він мав право користуватися об`єктами оренди в якості співвласника без сплати орендної плати, - колегія суддів встановила наступне.

Умовами п.п. 7.4 та 9.4 договору № 44н/03 від 01.07.2003 р. в редакції додаткової угоди №1 до договору передбачено, що орендодавець зобов`язується дотримуватися засад сумісної з орендарем діяльності шляхом укладення договору про сумісну діяльність, який укладається сторонами у місячний термін після закінчення дії договору оренди або дострокового його припинення за згодою сторін на строк до повернення орендодавцем орендареві повної вартості виконаних ним робіт по реконструкції (модернізації) орендованого майна з урахуванням зносу. У випадку дострокового припинення договору оренди, а також у випадку, якщо орендар не використовує свого права викупу, об`єкти оренди набувають режиму використання за принципом сумісної діяльності відповідно до цивільного законодавства, про що сторони укладають відповідний договір.

Разом з тим, договір про сумісну діяльність позивачем та відповідачем укладений не був, правовідносини фактично не відбулися, а тому у ЗЕА Новосвіт відсутні правові підстави стверджувати, що відповідач став співвласником орендованого майна.

Інші заперечення, викладені ЗЕА "Новосвіт" у відзиві на позов, в тому числі, щодо сплати орендної плати, зміни позивачем цільового призначення вчинених відповідачем платежів, не спростовують вищевикладеного. Дослідження взаємних розрахунків сторін за межами спору у даній справі.

З урахуванням викладеного колегія суддів встановила, що у період з 21.11.2019 р. до 17.03.2020 р. орендарем не вживались належні заходи щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин за відсутності умов, які б перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки у розмірі подвійної плати у період з 21.11.2019 р. по 17.03.2020 р. є обґрунтованою.

Разом з тим, за висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеними в постанові від 20.11.2020 р. у справі № 916/1319/19, частина друга статті 785 ЦК України є особливим заходом цивільної відповідальності (неустойкою), яка визначається в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення повернення її наймодавцю у разі припинення договору найму та має певну специфіку у застосуванні щодо непоширення на неї скороченого строку позовної давності відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України, оскільки дія такої санкції поширюється на весь час неправомірного користування майном, а також щодо незастосування до неї положень статті 232 ГК України про припинення нарахування штрафних санкцій по закінченню 6 місяців, оскільки частиною другою статті 785 ЦК України передбачено інше (дію санкції на весь період неправомірного користування майном). Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України при розрахунку розміру неустойки згідно з частиною другою статті 785 ЦК України за неповернення майна з оренди після припинення дії договору найму, не включається податок на додану вартість, який мав би сплачуватися орендарем орендодавцю у випадку правомірного користування майном.

Згідно з ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки у розмірі подвійної плати за користування орендованим майном з 21.11.2019 р. по 17.03.2020 р., апеляційний суд встановив, що позивачем заявлено до стягнення 598952,64 грн. неустойки і розрахунок виконаний без дотримання норм п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України та правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 20.11.2020 р. у справі № 916/1319/19 щодо неможливості включення податку на додану вартість при розрахунку суми штрафів та/або пені в т. ч. спеціальної неустойки, передбаченої частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України. Отже, сума податку на додану вартість у розмірі 99825,44 грн. підлягає виключенню з розрахунку подвійної орендної плати у період з 21.11.2019 р. по 17.03.2020 р. За розрахунком апеляційного суду з урахуванням вищенаведеного розмір належної до стягнення неустойки складає 499127,21 грн., тому рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.04.2022 р. у справі № 924/1199/21 підлягає зміні на підставі п.4 ч.1 ст.277 ГПК України.

Враховуючи, що рішення суду підлягає зміні щодо суми стягнення і апеляційна скарга частково задовольняється в цій частині, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно зі ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 277, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Зовнішньоекономічної асоціації "Новосвіт" задоволити частково. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.04.2022 р. у справі № 924/1199/21 змінити в частині суми стягнення, виклавши резолютивну частини рішення в такій редакції:

"Позов задоволити частково.

Стягнути з Зовнішньоекономічної асоціації Новосвіт (21022, м. Вінниця, пров. Станіславського, 16, ) на користь Акціонерного товариства Хмельницькобленерго (29018, м. Хмельницький, вул. Храновського, 11А, ) 499127,21 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за найм за договором № 44н/03 від 01.07.2003 р., 7486,91 грн. витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви.

В решті позовних вимог відмовити.".

Стягнути з Акціонерного товариства Хмельницькобленерго (29018, м. Хмельницький, вул. Храновського, 11А, ) на користь Зовнішньоекономічної асоціації Новосвіт (21022, м. Вінниця, пров. Станіславського, 16, ) 2246,07 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Господарському суду Хмельницької області видати накази на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 924/1199/21 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений 20.09.2022 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.