РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2022Справа № 910/20946/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Безрадній А.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Трейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест"

про стягнення 2 457 000,00 грн,

Представники сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Перетятько Є.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Трейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" про стягнення збитків у розмірі 2 457 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № ПСГ 11-21 на купівлю-продаж природного газу в ПСГ АТ "Укртрансгаз", внаслідок чого позивачем понесено збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/20946/21, призначено підготовче засідання у справі на 31.01.2022.

28.01.2022 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшли пояснення.

Однак, підготовче засідання 31.01.2022 не відбулося через перебування судді Трофименко Т.Ю. на лікарняному.

У зв`язку з виходом судді Трофименко Т.Ю. з лікарняного, ухвалою від 07.02.2022 підготовче засідання у справі призначено на 02.03.2022.

Однак, судове засідання 02.03.2022 у справі не відбулося через введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 12.04.2022 призначено підготовче засідання у справі 25.05.2022.

В підготовче засідання 25.05.2022 з`явилися представники сторін.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив задовольнити заяву відповідача про поновлення строку на подання відзиву, долучити пояснення до матеріалів справи, продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та оголосити перерву в підготовчому засіданні до 13.06.2022.

10.06.2022 через загальний відділ діловодства від відповідача надійшли доповнення до письмових пояснень.

В підготовче засідання 13.06.2022 з`явилися представники сторін.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив подані відповідачем до суду доповнення до письмових пояснень долучити до матеріалів справи, клопотання представника позивача задовольнити та оголосити перерву у підготовчому засіданні до 29.06.2022.

29.06.2022 через загальний відділ діловодства від позивача надійшли заперечення на доповнення до письмових пояснень.

В підготовче засідання 29.06.2022 з`явилися представники сторін.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив визнати поважними причини пропуску строку на подання доказів позивачем та поновити строк на їх подання відповідно до ч.6 ст. 119 ГПК України.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 10.08.2022 відповідно до приписів п.3 ч. 2 ст. 185 ГПК України; клопотання представника відповідача задовольнити, зобов`язати представника позивача надати суду, для огляду в судовому засіданні, оригінали договорів поставки, що долучені до позовної заяви та виписки з рахунку позивача про перерахування штрафних санкцій.

В судове засідання 10.08.2022 з`явилися представники сторін.

Представник відповідача подав клопотання про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з недотриманням вимог ГПК України щодо відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив оголосити у судовому засіданні перерву на 19.09.2022.

16.09.2022 до суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення за наслідками судового засідання 10.09.2022 та клопотання про проведення засідання без участі представника позивача.

В судове засідання 19.09.2022 представник позивача не з`явився, подавши завчасно до суду клопотання про проведення засідання без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 19.09.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Трейд" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (Продавець) укладено договір № ПСГ 11-21 на купівлю-продаж природного газу в ПСГ АТ "Укртрансгаз" (надалі також - договір № ПСГ 11-21).

Умовами вказаного договору передбачено, зокрема, таке:

- Продавець зобов`язується передати у листопаді 2021 р. в ПСГ АТ «Укртрансгаз», а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити природний газ (далі - Газ) на умовах даного Договору (п. 1.1);

- Покупець не є кінцевим споживачем Газу, код ЕІС: 56Х50Y (п. 1.2);

- Кількість газу, що підлягає передачі в ПСГ АТ «Укртрансгаз» Продавцем Покупцеві за даним Договором у листопаді 2021 року складає - 700,00 тис.куб.м. (п. 2.1);

- Продавець передає Газ, що належить йому на правах власності в ПСГ АТ «Укртрансгаз» у листопаді 2021 року, а Покупець приймає Газ на умовах Договору. Приймання-передача Газу оформляється згідно Актів приймання-передачі Газу між Продавцем і Покупцем. Продавець зобов`язується передати Газ після здійснення Покупцем повного розрахунку за цим договором. Оплата за Газ та приймання-передачі Газу повинні бути здійснені до 04.11.2021 включно (п. 3.1);

- Ціна за 1000 кубічних метрів Газу, що передається за Договором, без урахування ПДВ, складає 22 500 грн 00 коп., крім того ПДВ 20% - 4 500 грн. 00 коп. Разом з ПДВ 20% - 27 000 грн. 00 коп. (п. 4.1);

- Загальна вартість Газу, який передається в ПСГ АТ «Укртрансгаз» Продавцем Покупцеві без урахування ПДВ складає 15 750 060,00 грн, крім того ПДВ 20% - 3 150 000,00 грн. Разом з ПДВ 20% - 18 900 000,00 грн (п. 4.2);

- Покупець зобов`язаний сплатити вартість місячного обсягу газу на рахунок, Продавця наступним чином: 18 900 000,00 грн в день передавання газу від Продавця Покупцю, але не пізніше 04.11.2021р. (п. 5.1);

- У разі прострочення виконання Продавцем зобов`язань за Договором, щодо передачі обсягу Газу, за умови відсутності у Покупця заборгованості за цим Договором, Продавець зобов`язується повернути на поточний рахунок Покупця, зазначений у Розділі 11 даного Договору, грошові кошти, сплачені Покупцем на користь Продавця, за обсяг Газу що був оплачений Покупцем та не переданий Продавцем за цим Договором. У випадку невиконання Продавцем свого зобов`язання, щодо повернення грошових коштів, сплачених Покупцем, Продавець сплачує пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми неповернутих/несвоєчасно повернутих Покупцю грошових коштів (п. 6.1);

- Договір набирає чинності з моменту підписання і діє по 30.11.2021 р., а в частині розрахунків за Газ - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за даним Договором. У випадку, якщо жодна зі сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити цей Договір за 14 днів до його закінчення, цей Договір вважається автоматично пролонгованим на тих же умовах на кожен наступний рік (п. 10.1).

На виконання умов вказаного договору позивач перерахував відповідачу 18 900 000,00 грн згідно з платіжними дорученнями № 1111 від 01.11.2021 на суму 9 450 000,00 грн, № 1113 від 01.11.2021 на суму 4 590 000,00 грн, № 1125 від 04.11.2021 на суму 4 860 000,00 грн.

31.11.2021 позивачем на інформаційній платформі АТ «Укртрансгаз» було розміщено торгове сповіщення на набуття 350,00 тис куб м. та 170,00 тис куб. м. газу, а відповідачем в свою чергу на виконання умов договору № ПСГ 11-21 01.11.2021 було відчужено позивачу зазначений обсяг газу.

Крім того, 01.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Трейд" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго" (Покупець) укладено договір № ПСГ17-21 на купівлю-продаж природного газу в ПСГ АТ «Укртрансгаз» (надалі також - договір № ПСГ17-21), зокрема, з такими умовами:

- Продавець зобов`язується передати у листопаді 2021 року в ПСГ АТ «Укртрансгаз», а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити природний газ (далі - Газ) на умовах даного Договору (п. 1.1);

- Покупець не є кінцевим споживачем Газу, код ЕІС: 56Х90J (п. 1.2);

- Кількість газу, що підлягає передачі в ПСГ АТ «Укртрансгаз» Продавцем Покупцеві за даним Договором у листопаді 2021 року складає - 700,00 тис.куб.м. (п. 2.1);

- Продавець передає Газ, що належить йому на правах власності в ПСГ АТ «Укртрансгаз» у листопаді 2021 року, а Покупець приймає Газ на умовах Договору. Приймання-передача Газу оформляється згідно Актів приймання-передачі Газу між Продавцем і Покупцем. Продавець зобов`язується передати Газ до 04.11.2021 року включно (п. 3.1);

- Ціна за 1000 кубічних метрів Газу, що передається за Договором, без урахування ПДВ, складає 22 750 грн 00 коп., крім того ПДВ 20% - 4 550 грн. 00 коп. Разом з ПДВ 20% - 27 300 грн. 00 коп. (п. 4.1);

- Загальна вартість Газу, який передається в ПСГ АТ «Укртрансгаз» Продавцем Покупцеві без урахування ПДВ складає 15 925 000,00 грн, крім того ПДВ 20% - 3 185 000,00 грн. Разом з ПДВ 20% - 19 110 000,00 грн (п. 4.2);

- Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця вартість фактично отриманого місячного обсягу газу наступним чином: 100% вартості природного газу Покупець сплачує до 30.11.2021 включно (п. 5.1);

- У разі прострочення виконання Продавцем зобов`язань за Договором, щодо передачі обсягу Газу, Продавець зобов`язується: повернути на поточний рахунок Покупця, зазначений у Розділі 11 даного Договору, грошові кошти, сплачені Покупцем на користь Продавця, за обсяг Газу що був оплачений Покупцем та не переданий Продавцем за цим Договором за першою вимогою Покупця у строк зазначений у такій вимозі. У випадку невиконання Продавцем свого зобов`язання, щодо повернення грошових коштів, сплачених Покупцем, Продавець сплачує пеню, за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми неповернутих/несвоєчасно повернутих Покупцю грошових коштів; сплатити на користь Покупця неустойку у вигляді штрафу у розмірі 50% від вартості непоставленого недопоставленого обсягу газу (п. 6.1);

- Даний Договір набирає чинності з моменту підписання і діє по 30.11.2021 р., а в частині розрахунків за Газ - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за даним Договором. У випадку, якщо жодна зі сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити цей Договір за 14 днів до його закінчення, цей Договір вважається автоматично пролонгованим на тих же умовах на кожен наступний рік (п. 10.1).

Відповідно до акту поставки газу № 1861 від 02.11.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Трейд" передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго" прийнято природний газ у обсязі 500 тис.куб.м. вартістю 15 525 020,00 грн.

У вимозі № 12/11-28 від 12.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго" вимагало від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Трейд" перерахувати неустойку у вигляді штрафу у розмірі 2 457 000,00 грн та виконати умови договору щодо постачання в обсязі 200 тис.куб.м.

Згідно з платіжним дорученням № 1213 від 02.12.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Трейд" сплачено 2 457 000,00 грн штрафних санкцій покупцю.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 04.11.2021 позивачем на інформаційній платформі АТ «Укртрансгаз» було розміщено торгове сповіщення на набуття 180,00 тис куб. м. газу, однак, в порушення взятих на себе зобов`язань відповідач відхилив заявку позивача та відмовив у поставці заявленого обсягу природнього газу з мотивів зростання ціни на газ та небажання поставляти позивачу газ за погодженою ціною через можливість продати цей обсяг іншим трейдерам за більш вигідною для позивача ціною.

Станом на сьогодні відповідач так і не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов`язання відповідно до договору, а саме, не здійснив передачу природного газу в обсязі 180,00 тис. куб. м. на користь позивача.

Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором позивач не зміг виконати взяті зобов`язання щодо поставки природнього газу ТОВ «УКРПОСТАЧ ЕНЕРГО» за договором № ПСГ17-21 на купівлю-продаж природного газу в ПСГ АТ «Укртрансгаз» від 01.11.2021, внаслідок чого позивачем було понесено збитки у вигляді сплати штрафної санкції за недопоставку договірного обсягу газу в розмірі 2 457 000,00 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що він не порушив умови договору № ПСГ 11-21, а в порядку його умов повернув на рахунок позивача сплачені за непереданий газ кошти. Крім того, відповідач не зобов`язаний відшкодовувати збитки, які є розміром штрафу за договором № ПСГ17-21 від 01.11.2021.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (надалі також - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна (надалі також - ЦК України) особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, юридичні особи мають право звертатись до господарського суду за захистом своїх оспорюваних або порушених прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як встановлено у ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статей 6, 626, 627 зазначеного Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 509 ЦК України і статті 173 Господарського кодексу України (надалі також - ГК України) в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У частинах 1, 2 статті 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи та підтверджено сторонами, відповідачем не передано позивачу усього обсягу замовленого газу у встановлений строк до 04.11.2021 включно за договором № ПСГ 11-21 на купівлю-продаж природного газу в ПСГ АТ "Укртрансгаз" від 29.10.2021, у зв`язку з чим відповідачем повернуто позивачу відповідну частину коштів, сплачених ним за газ обсягом 180 тис.куб.м., у розмірі 4 860 000,00 грн.

Зважаючи на правову природу договору № ПСГ 11-21 як договору купівлі-продажу, за яким у відповідача виник обов`язок саме з передачі товару (газу) у власність позивача, суд погоджується з позивачем про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" своїх зобов`язань за договором.

Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Пунктом 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Підставою для відшкодування збитків є склад правопорушення, який включає наступні фактори:

- наявність реальних збитків;

- вина заподіювача збитків;

- причинний зв`язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками.

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 ГК України.

Відповідно до приписів статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Проте, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.

За доводами позивача, понесені ним збитки внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань з поставки повного обсягу газу за договором № ПСГ 11-21 у даному випадку являють собою сплачений позивачем штраф у розмірі 2 457 000,00 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго" за договором № ПСГ17-21 через невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Трейд" в свою чергу також зобов`язань з поставки повного обсягу газу за договором № ПСГ17-21.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається у якості підтвердження або заперечення вимог. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за таким підходом сама концепція змагальності втрачає сенс (постанова Верховного Суду у від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18).

Однак, у даному випадку суд констатує, що позивачем не доведено такого елементу наявності збитків як причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача (порушення зобов`язання з поставки газу за договором № ПСГ 11-21) та завданою шкодою (сплата штрафних санкцій № ПСГ17-21), оскільки з поданих доказів не вбачається, що саме невиконання позивачем зобов`язань з поставки газу за договором № ПСГ17-21 безпосередньо та напряму належало від виконання зобов`язань відповідача за договором № ПСГ 11-21.

Так, у жодному з указаних договорів про їх взаємозв`язок між собою або ж між виконанням визначених у них зобов`язань не йдеться. Більше того, укладаючи 01.11.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго" договір № ПСГ17-21, позивач у п. 3.1 вказав, що газ уже належить йому на правах власності.

Крім того, позивач не спростував, що відповідач не єдиний постачальник газу у позивача, а тому стверджувати про те, що підлягав передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго" саме газ, який мав бути отриманий від відповідача за договором № ПСГ 11-21, а не від будь-кого з інших його постачальників, немає обґрунтованих підстав.

Разом з цим суд звертає увагу, що у вимозі № 12/11-28 від 12.11.2021, окрім сплати штрафу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго" вимагало також виконати умови договору щодо постачання в обсязі 200 тис.куб.м.

Проте, на момент вказаної вимоги позивачу відповідачем вже було передано 520 тис.куб.м. газу, однак позивач передав Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго" лише 500 тис.куб.м., що видається нелогічним, з огляду на доводи позивача про взаємозв`язок поставок за договорами.

Відтак, позивач не довів перед судом, що сплата ним штрафних санкцій за договором № ПСГ17-21 дійсно була зумовлена недопоставкою газу відповідачем за договором № ПСГ 11-21 та у позивача не було більше газу для передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго".

Отже, оцінивши вказані докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами протиправної поведінки відповідача, яка виявилась у порушенні своїх зобов`язань щодо збереження вантажу, а також безпосереднього причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, адже шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки відповідача, що є неодмінними елементами складу цивільного правопорушення для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають у повному обсязі у зв`язку з їх недоведеністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 03.10.2022

Суддя Т. Ю. Трофименко