РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.09.2022Справа № 910/17937/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Старовойтова Є.А., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТАНТА-КОМБІКОРМ" (пров. Шевченка, 12, кв.39, м.Київ, 01001, Ураїна, )

до JSC "ABD AND CO" (село Акаурта, Болнинський район, Грузія 1110, ідентифікаційний номер 425361823)

про стягнення 42 137, 06 доларів США,

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНСТАНТА-КОМБІКОРМ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до JSC "ABD AND CO" (далі - відповідач) про стягнення 42 137, 06 доларів США, що станом на 12.11.2020 еквівалентно 1 186 621, 75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за контрактом купівлі-продажу №1901 від 19.01.2017 не розрахувався за отриманий товар, у зв`язку з чим позивач просить стягнути борг у розмірі 42 137, 06 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.11.2020 еквівалентно 1 186 621, 75 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Зобов`язано позивача надати належним чином засвідчений (нотаріально) переклад на грузинську мову ухвали Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі від 09.12.2020, позовної заяви з доданими документами та прохання про вручення судових та позасудових документів. Ухвалено звернутись до компетентного органу Грузії із судовим дорученням про вручення відповідачу вищевказаних документів. Провадження у справі №910/17937/20 зупинено до надходження відповіді від компетентного органу Грузії на судове доручення Господарського суду міста Києва.

02.12.2021 від Міністерства юстиції України надійшов супровідний лист від 24.11.2021 №53169/9-1 з доданими доказами вручення представнику відповідача судових документів, що надійшли від Міністерства юстиції Грузії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 09.02.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 підготовче засідання відкладено на 02.03.2022.

Підготовче засідання, призначене на 02.03.2022, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2022 підготовче засідання призначено на 06.07.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03.08.2022.

Розгляд справи по суті, призначений на 03.08.2022, не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 розгляд справи по суті призначено на 07.09.2022.

У судове засідання 07.09.2022 представники сторін не прибули, хоча про дату, час та місце засідання повідомлялись належним чином.

Зокрема, беручи до уваги, що відповідач є резидентом Грузії, з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про міжнародне приватне право" та Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 09.01.1995, Господарський суд міста Києва звертався до компетентного органу із судовим дорученням про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю JSC "ABD AND CO перекладу на грузинську мову позовної заяви та ухвали від 09.12.2020 Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі №910/17937/20.

02.12.2021 від Міністерства юстиції України надійшов супровідний лист від 24.11.2021 №53169/9-1 з доданими доказами вручення представнику відповідача судових документів, що надійшли від Міністерства юстиції Грузії.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Пономарьов проти України", сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що учасники справи, які не з`явилися в судове засідання, були належним чином повідомлені про розгляд даної справи і не повідомили суду про наявність поважних причин неявки, суд на місці постановив розгляд справи по суті проводити за їх відсутності.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

В нарадчій кімнаті 07.09.2022 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНСТАНТА-КОМБІКОРМ" (далі - позивач, продавець) та JSC "ABD AND CO" (далі - відповідач, покупець) укладено контракт купівлі-продажу № 19/17 (далі - контракт), за умовами п. 1.1. якого продавець зобов`язується передавати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах цього контракту - комбікорм (далі - товар), асортимент та кількість якого вказані у специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього контракту і які складаються на кожну партію товару.

Загальна ціна контракту визначається загальною вартістю товару, що поставляється згідно умов даного контракту і підписаних сторонами специфікацій. Загальна ціна контракту орієнтовно складає 20 000 000, 00 $ (двадцять мільйонів) доларів США (п. 2.1. контракту).

Умовами розділу 4 контракту сторони погодили базові умові поставки товару, а саме: СРТ Поті, СРТ Батумі, Грузія згідно умовам Офіційним правилам тлумачення торгових термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс-2010 або інших умовах, що визначаються у специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього контракту, комбінація видів транспорту: автомобільним транспортом: зі складу за адресою: вул. Польова, 3, с. Піски, Житомирський район Житомирської області, Україна; - залізничним та водним транспортом: ж/д станція Житомир, код 345606, Україна - ж/д станція Ільчевськ (паромна), Україна - станція порт Батумі (Поті), Грузія (п. 1.1. контракту).

Датою відвантаження товару згідно п. 4.2. договору вважається позначка залізничної станції Житомир, (Україна), а датою поставки вважається позначка станції Батумі (Грузія).

Відповідно до п. 4.4. контракту продавець своєчасно повинен повідомити покупця про проведене відвантаження товару протягом 1 календарного дня. Товар повинен супроводжуватись: Рахунком-фактурою на кожну партію товару - 3 оригінали (п.п. 4.4.1. контракту); ВМД на кожну партію товару - 1 оригінал (п.п. 4.4.2. контракту); Залізничною накладною на кожний вагон - 3 оригінали (п.п. 4.4.3. контракту); Фітосанітарним сертифікатом на кожний вагон - 1 копія (п.п. 4.4.4. контракту); Ветеринарний сертифікат якості - 1 оригінал (п.п. 4.4.5. контракту); Сертифікат походження - 1 оригінал (п.п. 4.4.6. контракту).

Строк відвантаження: протягом 7 календарних днів з моменту отримання заявки від покупця (пункт 4.5. контракту).

Розділом 5 контракту сторонами погоджено строки та умови оплати, а саме: Валюта платежу: долари США (пункт 5.1. контракту). Форма оплати: безготівковий перерахунок грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, вказаний у цьому контракті. Форма оплати може бути змінена за додатковою домовленістю сторін та вказана у відповідній специфікації на поставку партії товару (пункт 5.2. контракту). На кожну партію відвантаженого товару покупець та продавець узгоджують строки та умови оплати у специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту (пункт 5.3. контракту). Оплата за товар проводиться покупцем покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахуноквий рахунок продавця на умовах, визначених у специфікаціях до цього контракту. На підтвердження оплати покупець направляє продавцю електронною поштою повідомлення SWIFT у день здійснення платежу (пункт 5.4. контракту). Витрати по платежам у банку покупця несе - покупець, у банку продавця - несе покупець (пункт 5.5. контракту). Податки, митні збори, інші витрати, за цим контрактом, які повинні оплачуватись у країні продавця - несе продавець, а відповідні витрати у країні вантажоотримувача - покупець. Ціна товару включає в себе витрати по навантаженню (пункт 5.6. контракту).

Прийом товару проводиться по кількості - згідно даних специфікації і залізничній накладній цього контракту, по якості згідно документів, що засвідчують якість п. 3.3. цього контракту (пункт 6.1. контракту).

Товар вважається поставленим за умовами поставки, передбаченим п. 4.2. цього контракту. Товар вважається прийнятим: по вазі, вказаній у залізничній накладній (пункт 6.2. контракту).

Відповідно до п. 11.4. цей контракт вступає в силу з дня підписання, діє до 31.12.2018 р. та може бути продовжений за згодою сторін.

15.11.2019 сторонами були складені та підписані специфікації до договору: № 317 на поставку товару (корм Гровер для свиней; стартовий корм для поросят) на суму 19 887, 00 доларів США. Умови оплати: протягом 365 календарних днів з моменту відвантаження товару на залізничній станції Житомир (Україна); № 318 на поставку товару (стартовий корм для поросят; корм Гровер для свиней) на суму 31 504, 00 долари США. Умови оплати цієї партії товару - протягом 365 календарних днів з моменту відвантаження товару на залізничній станції Житомир (Україна).

28.11.2019 на виконання умов контракту позивачем відвантажено узгоджену партію товару згідно специфікації №317 від 15.11.2019 на суму 19 887, 00 доларів США, що підтверджується митною декларацією №UA101070/2019/070148 від 28.11.2019, залізничною накладною №32959637, сертифікатом походження товару, міжнародним ветеринарним сертифікатом, декларацією про відповідність.

29.11.2019 на виконання умов контракту позивачем відвантажено узгоджену партію товару згідно специфікації №318 від 15.11.2019 на суму 31 504, 00 доларів США, що підтверджується митною декларацією № UA101070/2019/070501 від 29.11.2019, залізничною накладною №32966774, сертифікатом походження товару, міжнародним ветеринарним сертифікатом, декларацією про відповідність.

25.12.2019 сторонами укладено додаткову угоду № 5 до контракту від 19.01.2017, якою подовжено його дію до 31.12.2020.

Також 25.12.2019 між сторонами укладено додаткову угоду №6, якою викладено Розділ 10 контракту у новій редакції:

Спори та розбіжності, які виникли у зв`язку з цим контрактом або, які стосуються його укладення, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності, будуть вирішуватись шляхом перемовин, якщо це можливо (п. 10.1. контракту). Якщо спори та розбіжності, вказані у п. 10.1. цього контракту, не будуть врегульовані шляхом перемовин, їх врегулювання передається на розгляд у Господарський суд міста Києва. Мова розгляду визначається згідно діючому законодавству України (п. 10.2. контракту). Правом, регулюючим відносини по цьому контракту, є матеріальне законодавство України (п. 10.3. контракту).

01.06.2020 сторони уклали додаткову угоду №7 (до специфікацій №317 і №318 від 15.11.2019), якою змінили терміни оплати відвантаженого, а саме: до 31.08.2020.

У зв`язку з тим, що у погоджений у додатковій угоді №7 строк відповідач у повному обсязі оплату відвантаженого товару не здійснив, 01.09.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНСТАНТА-КОМБІКОРМ" направило на адресу JSC "ABD AND CO" претензію вих. №01/09, у якій просило погасити наявну заборгованість, що склала 42 137, 06 доларів США протягом 5 (п`яти) днів.

У відповідь на вказану претензію 29.09.2020 відповідач направив позивачу лист #23/09, у якому повідомив, що порушення ним зобов`язань з оплати поставленого товару по контракту спричинено тимчасовими фінансовими складнощами, які виникли у зв`язку з введенням на території Грузії карантину, також вказаним листом JSC "ABD AND CO" підтвердило заборгованість у розмірі 42 137, 06 доларів США у повному обсязі та зобов`язалось сплатити її до 01.10.2020.

Позаяк, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за контрактом повну та своєчасну оплату поставленого товару не здійснив, сплативши лише 9 253, 94 доларів США, що підтверджується наданими повідомленнями SWIFT, в останнього виникла заборгованість у розмірі 42 137, 06 доларів США.

Позивачем та відповідачем було підписано Акт звірки взаємних розрахунків станом на 03.11.2020, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо.

Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Подібні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 11.10.2021 у справі № 910/19454/20, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 08.05.2018 у справі № 910/16725/17, від 17.10.2018 у справі № 905/3063/17 та від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17 тощо.

Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтями 626, 627 вказаного Кодексу передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами контракт за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 цієї ж статті унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за контрактом свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов контракту.

Положенням ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Додатковою угодою №7 від 01.06.2020 до специфікацій №317 і №318 від 15.11.2019 сторони погодили строк оплати відвантаженого товару 31.08.2020.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, змісту додаткової угоди №7 від 01.06.2020 до контракту строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати за договором на момент розгляду справи настав.

Втім, як встановлено судом, відповідач у встановлені строки, оплату поставленого товару послуг належним чином не здійснив.

Тоді як, частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, факт поставки позивачем товару та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати поставленого товару, підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів на спростування позовних вимог, як і не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

За таких обставин, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 86, 231, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТАНТА-КОМБІКОРМ" задовольнити повністю.

2. Стягнути з JSC "ABD AND CO" (село Акаурта, Болнинський район, Грузія 1110, ідентифікаційний номер 425361823) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТАНТА-КОМБІКОРМ" (пров. Шевченка, 12, кв.39, м.Київ, 01001, Ураїна, ) 42 137 (сорок дві тисячі сто тридцять сім) доларів США, 06 центів заборгованості та 17 799 (сімнадцять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн 32 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.09.2022

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА