ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2022 року м.Дніпро Справа № 904/1283/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач)

суддів: Кощеєва І.М., Чус О.В.

при секретарі судового засідання: Абадей М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Кузьменко В.С. (в залі суду);

від відповідача: Лопатнікова А.В. (поза межами суду);

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2022 за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Алонза" про вжиття заходів забезпечення позову у справі №904/1283/22 (суддя Ніколенко М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алонза", м. Дніпро

до Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Київ

про зміну умов договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алонза" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про зміну умов договору оренди від 28.04.2020 шляхом доповнення його пунктом 5.9 в такій редакції: "У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану нарахування орендної плати та інших платежів по договору з 24.02.2022 зупиняється до закінчення воєнного стану в Україні".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку із введенням на всій території України воєнного стану внаслідок військової агресії Російської Федерації на адресу банку Товариством з обмеженою відповідальністю «Алонза» було направлено лист № 04-03/2022-1 від 04.03.2022, в якому позивач повідомив про наявність форс-мажорних обставин та просив, зокрема, зупинити нарахування орендної плати та інших платежів по договору оренди частини цілісного майнового комплексу торговельно-розважального центру «Приозерний» від 28.04.2020 у зв`язку із припиненням роботи ТРЦ «Приозерний» з 24.02.2022 внаслідок введення воєнного стану і масового вивозу орендарями їх майна. На думку позивача, вказаний лист є його пропозицією щодо зміни умов договору щодо нарахування орендної плати. У відповідь на таку пропозицію від Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" надійшла претензія від 06.05.2022 № Е.93.0.0.0/0-220506/2968, в якій банк зазначив про відсутність у орендаря права вимоги зупинення нарахування орендної плати та інших платежів за договором, а також вимагав сплати 10 225 022,68 грн заборгованості з орендної плати та пені, пропонував достроково розірвати договір, підписавши відповідну додаткову угоду. Таким чином, за твердженням позивача, між сторонами не досягнуто домовленостей щодо внесення змін до договору оренди від 28.04.2020 в частині зупинення нарахування орендної плати та інших платежів у зв`язку з припиненням роботи ТРЦ «Приозерний» з 24.02.2022 внаслідок введення воєнного стану і масового вивозу орендарями їх майна.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/1283/22; призначено підготовче засідання на 21.06.2022.

31.05.2022 позивачем до суду першої інстанції подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству Комерційному банку "Приватбанк", а також будь - яким іншим особам, які діють в інтересах або за дорученням Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі вчиняти будь-які дії, спрямовані на одностороннє припинення (розірвання, відмову) договору оренди від 28.04.2020, укладеного між Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алонза» щодо оренди частини цілісного майнового комплексу торговельно-розважального центру «Приозерний», що знаходиться за адресою: Україна, м. Дніпро, вул. Боброва, буд. 1, а саме: літ. А-5 з надбудовами літ. А1-1, А2-1, А3-1, А4-1 та підвалом літ. під. А-5, загальною площею 27 739,21 кв.м; а також в`їзди у паркінг літ. а1, а2; сходи літ. А4, ґанки літ. А6, а7, а8, а10; ґанок з козирком літ. А9; вхід на 1 поверх літ. А11-1; навіс літ. Б, а також вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення користування Товариством з обмеженою відповідальністю «Алонза» вказаними приміщеннями у тому числі, але не виключно, шляхом обмеження доступу до вказаних приміщень, обмеження можливості у використанні комунікацій (електропостачання, водопостачання, водовідведення) наявних у вказаних приміщеннях.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Алонза» стверджує, що Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» має наміри розірвати договір оренди від 28.04.2020 в односторонньому порядку на підставі п. 7.2 договору, про що ним зазначено в претензії від 06.05.2022 № Е.93.0.0.0/0-220506/2968 та що в подальшому істотно ускладнить поновлення порушених прав та інтересів позивача, оскільки матиме наслідком дострокове розірвання й договорів суборенди, які були укладені безпосередньо позивачем.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2022 у справі №904/1283/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Алонза" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено; заборонено Акціонерному товариству Комерційному банку "Приватбанк", а також будь - яким іншим особам, які діють в інтересах або за дорученням Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі вчиняти будь-які дії, спрямовані на одностороннє припинення (розірвання, відмову) договору оренди від 28.04.2020, укладеного між Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алонза» щодо оренди частини цілісного майнового комплексу торговельно-розважального центру «Приозерний», що знаходиться за адресою: Україна, м. Дніпро, вул. Боброва, буд. 1, а саме: літ. А-5 з надбудовами літ. А1-1, А2-1, А3-1, А4-1 та підвалом літ. під. А-5, загальною площею 27 739,21 кв.м.; а також в`їзди у паркінг літ. а1, а2; сходи літ. А4, ґанки літ. А6, а7, а8, а10; ґанок з козирком літ. А9; вхід на 1 поверх літ. А11-1; навіс літ. Б, а також вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення користування Товариством з обмеженою відповідальністю «Алонза» вказаними приміщеннями у тому числі, але не виключно, шляхом обмеження доступу до вказаних приміщень, обмеження можливості у використанні комунікацій (електропостачання, водопостачання, водовідведення) наявних у вказаних приміщеннях.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована наступним:

- у випадку задоволення судом позовних вимог про внесення змін до договору оренди від 28.04.2020 шляхом доповнення його пунктом 5.9 в редакції: "У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, нарахування орендної плати та інших платежів по договору з 24.02.2022 зупиняється до закінчення воєнного стану в Україні" у орендодавця буде відсутнє право на відмову від договору оренди у зв`язку з несплатою орендарем орендної плати у період дії воєнного стану в Україні;

- у випадку використання орендодавцем такого права до винесення рішення суду за результатами розгляду цього спору (у випадку задоволення позовних вимог), фактично не буде досягнуто мети цього позову та захисту інтересів позивача, оскільки дії відповідача з односторонньої відмови від спірного договору призведуть до фактичної неможливості використання орендарем торгівельного приміщення та виникнення численних нових судових спорів про повернення сторін до стану, який існував на момент подання цього позову;

- незастосування відповідного виду забезпечення позову може в подальшому спричинити труднощі з відновлення порушеного права позивача у випадку задоволення позовних вимог;

- вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, зазначений позивачем, узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності та не призводить до невідновлюваного порушення будь-яких прав та інтересів орендодавця.

Не погодившись із зазначеною ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2022 у справі №904/1283/22, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову; постановити окрему ухвалу щодо судді Господарського суду Дніпропетровської області Ніколенка М.О. та довести до Вищої ради правосуддя допущені суддею порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Алонза» про забезпечення позову у справі №904/1283/22.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- оскаржувана ухвала не містить обґрунтувань суду із посиланням на оцінені докази, які б засвідчували факт відсутності з боку позивача заборгованості за договором оренди від 28.04.2020 в період його дії до 24.02.2022;

- застосований судом захід забезпечення позову порушує право орендодавця, передбачене п. 7.2. договору оренди від 28.04.2020, на відмову від договору оренди у зв`язку з невнесенням орендарем орендної плати за користування об`єктом оренди у строк, передбачений п. 5.1. договору, до 24.02.2022;

- доказів існування намірів у відповідача щодо одностороннього припинення договору оренди від 28.04.2020 та, як наслідок, існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову матеріали справи не містять;

- договором оренди від 28.04.2020 не передбачена можливість застосування санкцій щодо обмеження доступу до приміщень позивача в цілому або частинами, припинення постачання комунальних послуг;

- оскаржувана ухвала містить завідомо неправомірне рішення та свідомо направлена на обмеження і порушення прав відповідача та спонукання позивача зловживати своїми правами, що є підставою для постановлення окремої ухвали відповідно до ч.10 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2022 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2022 зазначеною колегією суддів витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області матеріали оскарження ухвали від 01.06.2022 у справі №904/1283/22; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів оскарження ухвали від 01.06.2022 у справі №904/1283/22.

22.06.2022 матеріали оскарження ухвали від 01.06.2022 у справі №904/1283/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 27.06.2022 у зв`язку з відпусткою судді Чус О.В. для вирішення питання відкриття апеляційного провадження здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу №904/1283/22 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Дарміна М.О., Кощеєва І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.06.2022 зазначеною колегією суддів прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2022 за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Алонза" про вжиття заходів забезпечення позову у справі №904/1283/22 до свого провадження для вирішення питання відкриття апеляційного провадження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2022 за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Алонза" про вжиття заходів забезпечення позову у справі №904/1283/22; розгляд апеляційної скарги призначений в судове засідання на 13.09.2022.

12.09.2022 у зв`язку з виходом з відпустки судді Чус О.В, по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого її передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Чус О.В., Кощеєва І.М. та прийнято зазначеною колегією суддів до свого провадження ухвалою суду від 13.09.2022.

12.09.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Алонза» до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване тим, що позивач копію апеляційної скарги не отримував, ознайомився з матеріалами справи 12.09.2022, просив встановити новий строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 13.09.2022 у зв`язку з викладеними обставинами розгляд апеляційної скарги відкладений в судове засідання на 20.09.2022, Товариству з обмеженою відповідальністю «Алонза» продовжений процесуальний строк на подання відзиву на апеляційну скаргу до 19.09.2022.

19.09.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Алонза» до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2022 без змін.

Поданий відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним:

- в день прийняття оскаржуваної ухвали банк направив позивачу листи від 31.05.2022 № Е.93.0.0.0/0-220531/1479 та № Е. 93.0.0.0/0-220531/1478 про відмову від договору оренди від 28.04.2020;

- у випадку відсутності оскаржуваної ухвали про забезпечення позову банк, вважаючи договір припиненим, позбавив би позивача доступу до орендованих приміщень та можливості надалі передавати їх в суборенду, чим порушив би права та інтереси позивача;

- необхідність вжиття заходів забезпечення позову зумовлена предметом позову;

- відновлення порушеного права позивача без застосування заходів забезпечення позову буде унеможливлене або потребуватиме значних зусиль, часу та витрат;

- справа №904/9691/21 має інший предмет, а ухвала про забезпечення позову у ній мотивована іншими доказами;

- клопотання банку про винесення окремої ухвали є необґрунтованим та безпідставним;

- просив поновити строк та прийняти до розгляду наступні докази: копії листів Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» від 31.05.2022 № Е.93.0.0.0/0-220531/1479 та № Е. 93.0.0.0/0-220531/1478, копію ухвали Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/1593/22 від 27.06.2022, копію акту повернення об`єкту оренди від 13.06.2022, копію листа ТОВ «АСНБ-2» від 01.08.2022 №0109, копію акту державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Крайняк М.С. від 13.06.2022.

20.09.2022 від Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 20.09.2022, для надання можливості скористатися правом на надання відповіді на відзив на апеляційну скаргу.

В судововому засіданні 20.09.2022 розгляд справи відкладений на 27.09.2022.

20.09.2022 від Фізичної особи підприємця Ужви Володимира Вікторовича до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про приєднання його до апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2022 за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Алонза" про вжиття заходів забезпечення позову у справі №904/1283/22, яка ухвалою суду від 26.09.2022 залишена без розгляду.

27.09.2022 від Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до Центрального апеляційного господарського суду надійшла відповідь на відзив, в якій відповідач вказує наступне:

- поведінка позивача є недобросовісною, він ухиляється від сплати орендних платежів та має непогашену заборгованість;

- спір про недійсність одностороннього правочину, вчиненого банком про відмову від договору оренди від 28.04.2020 у справі №904/1583/22 не є тотожним та не може заміняти, змінювати або впливати на предмет та підстави позову у справі №904/1283/22;

- нові докази, подані позивачем, не можуть бути прийняті апеляційним господарським судом до розгляду, оскільки вони подані всупереч вимогам ст. ст. 76, 269 Господарського процесуального кодексу України.

27.09.2022 від позивача та Фізичної особи підприємця Ужви В.В. до Центрального апеляційного господарського суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

У задоволенні клопотань про відкладення розгляду справи апеляційним господарським судом відмовляється з огляду на те, що Фізична особа підприємець Ужва В.В. не є ані учасником справи, ані особою відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського процесуального кодексу України; справа слухалась в судових засіданнях неодноразово та сторони висловили свої позиції в тому числі у поданих документах, представник позивача не був позбавлений права ознайомитися з матеріалами справи до судового засідання.

У судовому засіданні 27.09.2022 представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2022 у справі №904/1283/22 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову від 31.05.2022 та постановити окрему ухвалу відносно судді Господарського суду Дніпропетровської області Ніколенко М.О.

Представник позивача в судовому засіданні 27.09.2022 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2022 у справі №904/1283/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктами 2 та 3 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачу або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

З огляду на те, що у цій справі позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в такому разі має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Аналогічний висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Приписами частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України щодо дотримання справедливості, викладеною у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення або унеможливлення виконання рішення господарського суду, унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (постанова Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18).

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору (аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у справах № 914/2157/19 від 20.07.2020, № 910/19256/16 від 10.04.2018, № 910/20479/17 від 14.05.2018, № 922/1605/18 від 11.09.2018, № 909/526/19 від 14.01.2019, № 925/288/17 від 25.01.2019, № 904/1417/19 від 26.09.2019).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову має містити обґрунтування необхідності такого забезпечення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 77 та 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

До заяви про забезпечення позову від 31.05.2022 позивачем жодних доказів на її обґрунтування не надано, підставою для заявленого забезпечення позову позивач вважає претензію відповідача від 06.05.2022 № Е.93.0.0.0/0-220506/2968, яка, за його доводами, свідчить про наміри Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» розірвати договір оренди від 28.04.2020 в односторонньому порядку на підставі п. 7.2 договору, що в подальшому істотно ускладнить поновлення порушених прав та інтересів позивача, оскільки матиме наслідком дострокове розірвання й договорів суборенди, які були укладені безпосередньо позивачем.

Статтею 782 Цивільного кодексу України передбачено право наймодавця відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі у випадку, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ст. 783 Цивільного кодексу України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

1) наймач володіє та/або користується річчю всупереч договору або призначенню речі;

2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у володіння та/або користування іншій особі;

3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі;

4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Згідно п. 7.2. договору оренди від 28.04.2020 орендодавець має право відмовитися від договору оренди і вимагати повернення об`єкту оренди, якщо орендар не вніс орендну плату за користування об`єктом оренди у строк, передбачений п. 5.1 цього договору.

Відповідно до п. 5.1. договору оренди від 28.04.2020 орендна плата підлягає сплаті до 30 числа поточного місяця за наступний місяць оренди та починає нараховуватися з 01.03.2020 у порядку, визначеному п. 5.1.1. договору.

Як було зазначено позивачем у поданому позові, у претензії відповідача від 06.05.2022 № Е.93.0.0.0/0-220506/2968 останнім зазначено про наявну заборгованість позивача за орендними платежами в сумі 8 038 331,93 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2022 у справі №904/9691/21 встановлено, що позивач має заборгованість по договору оренди від 28.04.2020 і визнає її (лист ТОВ "Алонза" № 116 від 07.12.2021, направлений на адресу Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк").

Представник апелянта в судовому засіданні 27.09.2022 підтвердив факт існування заборгованості по орендним платежам на момент пред`явлення позову та заяви про вжиття заходів забезпечення позову до суду за період до 24.02.2022.

Отже, прийняті судом заходи забезпечення у вигляді заборони Акціонерному товариству Комерційному банку "Приватбанк", а також будь - яким іншим особам, які діють в інтересах або за дорученням Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", вчиняти будь-які дії, спрямовані на одностороннє припинення (розірвання, відмову) договору оренди від 28.04.2020, є прямим порушенням передбаченого законом та договором, укладеним між сторонами, права орендодавця на відмову від договору або його розірвання.

Подібного правового висновку дійшов Центральний апеляційний господарський суд у постанові від 25.05.2022 у справі №904/9691/21, яка залишена в силі постановою Верховного Суду від 08.07.2022.

Відповідно до висновку Верховного Суду, що викладений у постанові у справі № 910/8188/21 від 13.12.2021, заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову потрібно враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №910/12661/19, від 21.12.2020 у справі №910/9627/20, від 12.03.2021 у справі №910/16796/20, 19.05.2021 у справі №910/19775/20, від 26.08.2021 у справі №910/4185/21.

За таких обставин, апеляційний господарський суд доходить висновку, що причини для забезпечення позову, на які посилається позивач, є надуманими та не підтвердженими належними доказами, а вжиті судом першої інстанції заходи фактично сприяють позивачу в ухиленні від належного виконання укладеного договору оренди та збільшенню заборгованості по орендним платежам.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 08.07.2022 у справі №904/9691/21.

Відповідно до ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Позивач у поданому відзиві на апеляційну скаргу просив поновити строк та прийняти до розгляду наступні докази: копії листів Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» від 31.05.2022 № Е.93.0.0.0/0-220531/1479 та № Е. 93.0.0.0/0-220531/1478, копію ухвали Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/1593/22 від 27.06.2022, копію акту повернення об`єкту оренди від 13.06.2022, копію листа ТОВ «АСНБ-2» від 01.08.2022 №0109, копію акту державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Крайняк М.С. від 13.06.2022.

З огляду на те, що зазначені докази були складені після прийняття оскаржуваної ухвали від 01.06.2022, а копії листів Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» від 31.05.2022 № Е.93.0.0.0/0-220531/1479 та № Е. 93.0.0.0/0-220531/1478, як зазначає позивач, банк надіслав йому в день прийняття ухвали, чого не доведено, апеляційний господарський суд не вважає наявними підстави для прийняття цих доказів в апеляційній інстанції.

Окрім того, апеляційний господарський суд зазначає, що лист Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк № Е.93.0.0.0/0- 220506/2968 від 06.05.2022, на який посилається Товариство з обмеженою відповідальністю Алонза в заяві про забезпечення позову, не є доказом наміру одностороннього розірвання відповідачем договору оренди від 28.04.2020, адже даним листом запропоновано припинити дію договору оренди з 10.05.2022, що є пропозицією припинити договір за згодою сторін.

Отже, доказів існування намірів у Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк щодо одностороннього припинення договору оренди від 28.04.2020, та, як наслідок, існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, реальних доказів такої загрози до суду не надано.

З викладених вище підстав ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню. Апеляційну скаргу слід задовольнити. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Алонза" про забезпечення позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

З аналізу сказаної статті вбачається, що окрема ухвала суду це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушення.

Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Причини та умови, що сприяли вчиненню порушення можуть полягати у неналежному виконанні посадовими особами обов`язків, перевищенні влади чи зловживанні нею, тощо.

Окрема ухвала (постанова) має бути обґрунтованою і вмотивованою. Вона може бути винесена тільки на підставі матеріалів, досліджених у суді, та має містити вказівку на дійсні причини й умови, які сприяли вчиненню злочину або іншого правопорушення. Обставини, які належать до причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, підлягають всебічному, повному та об`єктивному дослідженню в судовому засіданні. За необхідності слід заслухати показання осіб, дії або бездіяльність яких сприяли вчиненню злочину, витребувати додаткові матеріали, призначити експертизу або здійснити інші процесуальні дії.

В окремій ухвалі (постанові) суд повинен указати, в чому конкретно полягають встановлені порушення закону, які саме права громадян порушено, або зазначити причини й умови, що сприяли вчиненню порушення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що статтею 246 Господарського процесуального кодексу України не встановлено прямий обов`язок суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для окремої ухвали.

Посилання заявника на помилковість та необґрунтованість постановленої ухвали суду від 01.06.2022, як на підставу постановлення окремої ухвали відносно судді Господарського суду Дніпропетровської області Ніколенко М.О., не є тими достатніми, передбаченими законом підставами для постановлення окремої ухвали, тому доводи, викладені в апеляційній скарзі в цій частині, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги відносяться на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2022 за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Алонза" про вжиття заходів забезпечення позову у справі №904/1283/22 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2022 за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Алонза" про вжиття заходів забезпечення позову у справі №904/1283/22 скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Алонза" від 31.05.2022 про забезпечення позову відмовити.

В решті вимог апеляційної скарги відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алонза" на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 2 481,00 грн, про що видати наказ.

Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 29.09.2022.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус