УХВАЛА

м. Київ

30.09.2022Справа № 910/9800/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали заяви державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інститут сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук про забезпечення позову

особа, яка може отримати статус учасника справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрно-хімічна компанія»,

Представники:

не викликались

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося державне підприємство «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інститут сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук з заявою про забезпечення позову, в якій просить:

- зупинити стягнення по виконавчому провадженню №67517290, відкритому державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Чабаненко Альоною Анатоліївною на підставі наказу №912/1479/21, виданого 13.10.2021 Господарським судом Кіровоградської області про стягнення з державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної академії наук України» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-хімічна компанія» заборгованості в розмірі 554583,52 грн;

- зупинити стягнення по виконавчому провадженню №68789356, що проводиться Державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Шевченко Ганною Дмитрівни на підставі наказу №912/1414/21 виданого 10.02.2022 Господарським судом Кіровоградської області про стягнення з державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної академії наук України» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-хімічна компанія» заборгованості в розмірі 797159,34 грн;

- зупинити стягнення по виконавчому провадженню №68257891, що проводиться Державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно- Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Шевченко Ганною Дмитрівни на підставі наказу №912/1553/21 виданого 29.12.2021 Господарським судом Кіровоградської області про стягнення з державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної академії наук України» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-хімічна компанія» заборгованості в розмірі 525803,54 грн.

Заявник зазначив, що має намір звернутися до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-хімічна компанія» про визнання договорів поставок недійсними.

Зважаючи, що договори поставок укладені без наміру створення правових наслідків здійснення поставки товару, а з метою стягнення коштів з державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інститут сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук, такі договори є недійсними з моменту їх укладення. Наслідком недійсності таких правочинів є повернення сплачених заявником коштів.

Водночас до набрання рішенням законної сили з державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інститут сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук будуть стягнуті в примусовому порядку кошти за рішеннями Господарського суду Кіровоградської області, що значно ускладнить або унеможливить повернення коштів заявника.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Оцінюючи наведені заявником доводи на відповідність критерію ймовірного утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд зазначає, що заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено в порядку приписів статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнень у виконавчих провадженнях може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інститут сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити державному підприємству «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інститут сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набрала законної сили 30.09.2022.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун