ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"21" вересня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3535/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

за участю секретаря судового засідання Росєєвої А.М.

розглядаючи справу № 916/3535/21

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю ФПГ БУДОВА /, адреса 65012, м. Одеса, вул. Осипова, 25/

до відповідача: Одеської обласної прокуратури /, адреса 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, e-mail: /

про зобов`язання виконати умови договору

за участю представників:

від позивача: адвокат Золотоверх М.С., ордер № ВН 1146169 від 24.05.2022 року;

від відповідача: Елісашвілі О.М., посвідчення № 058444 від 03.12.2020 року.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Одеської області розглядається справа № 916/3535/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ФПГ БУДОВА до Одеської обласної прокуратури про зобов`язання виконати умови договору про дольову участь у будівництві № 1Д від 26.06.2017 року, а саме вчинити дії з отримання сертифікату про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта: «Будівництво житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення, підземним та наземним гаражами (перша черга будівництва) за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського, 54-А», розташованого в Одеській області, місто Одеса, Київський район, вул. Жаботинського, 54-А, кадастровий номер: :18:017:0058, та сертифікату про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта: «Будівництво житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення, підземним та наземним гаражами (третя черга будівництва) за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського, 54-А», розташованого в Одеській області, місто Одеса, Київський район, вул. Жаботинського, 54-А, кадастровий номер: :18:017:0058, з використанням електронного кабінету замовника Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про дольову участь у будівництві № 1Д від 26.06.2017 року.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 16, 509, 525, 526, 610, 612,629 ЦК України, ст.ст. 20, 173, 193 ГК України, Закону України «Про архітектурну діяльність», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Ухвалою суду від 21.09.2022 року постановлено повернути справу №916/3535/21 на стадію підготовчого провадження.

У підготовчому засіданні судом поставлено на обговорення питання про зупинення провадження у справі № 916/3535/21 до набрання законної сили рішенням у справі № 916/3602/21.

Представник позивача у підготовчому засіданні заперечувала проти зупинення провадження у справі.

Представник відповідача у підготовчому засіданні заперечувала проти зупинення провадження у справі.

За правилами п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Положеннями пункту 4 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Суд зазначає, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному випадку з`ясовувати: як саме пов`язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи до розгляду іншої справи іншим судом з метою забезпеченням сторонам розумних строків розгляду їх справ.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд у постановах від 10.09.2019 у справі № 922/1962/17, від 17.12.2019 у справі № 917/131/19 та від 23.01.2020 у справі № 917/130/19.

Зупинення провадження допускається тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця підстава зупинення застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Аналогічну правову позицію виклав Верховний суд у постанові від 27.05.2020 у справі № 916/2739/19.

Судом встановлено, що у провадженні Господарського суду Одеської області знаходиться справа № 916/3602/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ФПГ БУДОВА до Одеської міської ради, Одеської обласної прокуратури, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Юридичного департаменту Одеської міської ради, Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, припинення права постійного користування земельною ділянкою, визнання недійсними договорів, зобов`язання вчинити певні дії.

Предметом справи № 916/3602/21 є:

1) визнання незаконними та скасування пунктів 3 та 4 Рішення Одеської міської ради № 1483-VII від 07 грудня 2016 року Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 3,4605 га за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського (в районі буд. №54), присвоєння нової адреси та надання її в постійне користування Прокуратурі Одеської області щодо надання Прокуратурі Одеської області земельної ділянки (кадастровий номер 51 10136900:18:017:0055), площею 3,4605 га за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського 54-А в постійне користування та щодо зобов`язання Прокуратури Одеської області вчинити певні дії;

2) визнання незаконними та скасування пунктів 3 та 4 Рішення Одеської міської ради № 2320-VII від 26 липня 2017 року Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, зміну цільового призначення та передачу в постійне користування Прокуратурі Одеської області земельної ділянки, площею 0.5000 га за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 55-Д щодо надання Прокуратурі Одеської області земельної ділянки (кадастровий номер :18:017:0056), площею 0.5000 га за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55-Д в постійне користування та щодо зобов`язання Прокуратури Одеської області вчинити певні дії;

3) припинення права постійного користування Прокуратури Одеської області на земельну ділянку кадастровий номер :18:017:0058, площею 3.9605 га за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Жаботинського, земельна ділянка 54-А, яке виникло на підставі рішення Одеської міської ради № 1483-VII від 07 грудня 2016 року та рішення Одеської міської ради № 2320-VII від 26 липня 2017 року;

4) визнання недійсними укладених між Прокуратурою Одеської області та товариством з обмеженою відповідальністю ФПГ Будова:

- договору про дольову участь у будівництві № ІД від 26 червня 2017 року та договору про дольову участь у будівництві № 2Д від 26 вересня 2017 року з урахуванням укладеного до них договору про зміну умов договору про дольову участь у будівництві № 1Д від 26.06.2017р. та припинення зобов`язань за договором про дольову участь у будівництві № 2Д від 26.09.2017р.;

5) зобов`язання Одеську міську раду продати або передати в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремим лотом на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельну ділянку з кадастровим номером :18:017:0058, площею 3,9605 га (категорія земель за основним цільовим призначення - землі житлової та громадської забудови) за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Жаботинського, земельна ділянка 54-А.

Згідно зі статтею 14 ГПК України (Диспозитивність господарського судочинства) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, в рамках справи № 916/3602/21 вирішується питання щодо дійсності/недійсності договору про дольову участь у будівництві № ІД від 26 червня 2017 року.

Разом із тим, у справі № 916/3535/21 вирішується питання про зобов`язання виконати умови договору про дольову участь у будівництві № 1Д від 26.06.2017 року.

Господарський суд наголошує, що в межах розгляду вказаної справи № 916/3535/21 не покладений обов`язок визначати наявність підстав для визнання договору недійсним, судом застосовується презумпція правомірності правочину, на підставі якого виникли зобов`язання сторін, визначена у ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Разом із тии суд зазначає, що справа, яка розглядається, є пов`язаною зі справою про визнання договору недійсним, оскільки в ній буде визначено правовий статус договору та відповідно з`ясовано реальність документальних підстав позовних вимог у межах даної справи про зобов`язання виконати умови договору.

Суд зауважує, що пов`язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема факти, що мають преюдиціальне значення. В свою чергу, суд зазначає, що преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Разом з цим, неможливість розгляду однієї справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно.

У даному випадку недійсність правочину, який є предметом розгляду по справі №916/3602/21 прямо не встановлена законом, отже він може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. І оскільки він (правочин) не є предметом розгляду по справі № 916/3535/21, то суд не може встановлювати його дійсність або недійсність.

У пункті 2.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз`яснено, якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене з урахуванням обставин конкретної справи є підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

За загальними правилами цивільного та господарського права недійсний договір не створює правових наслідків, крім наслідків, пов`язаних із його недійсністю. Недійсність договору означає, що він не відповідає вимогам законодавства. В такому разі у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про зобов`язання виконати умови договору до вирішення питання про дійсність такого договору.

Проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи, що в рамках справи № 916/3602/21 вирішується питання, зокрема, щодо дійсності/недійсності договору, який є предметом позову у справі № 916/3535/21, господарський суд приходить до висновку щодо об`єктивної неможливості розгляду справи № 916/3535/21 до вирішення справи № 916/3602/21.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України для зупинення провадження у справі № 916/3535/21.

Згідно з приписами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж "розумного строку" цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку "розумності строку" розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття "розумного строку" не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити "розумним", не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи встановлені у справі обставини, приймаючи до уваги забезпечення законних прав та інтересів сторін, повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, господарський суд, враховуючи приписи пункту 2 частини п`ятої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку, що зупинення провадження у даній справі не порушує прав сторін на розумні строки розгляду справи.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 227, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України суд

У Х В А Л И В:

1. Зупинити провадження у справі № 916/3535/21 до набрання законної сили рішенням у справі № 916/3602/21.

2. Зобов`язати сторін повідомити суд про усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у справі.

Ухвала складена та підписана 26.09.2022 року.

Ухвала набрала законної сили 21.09.2022 року та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 254, 255 ГПК України.

Суддя Н.Д. Петренко