РІШЕННЯ

Іменем України

19 вересня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/62/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Федоренка Ю.В., за участю секретаря судового засідання Тарасевич А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні

за правилами загального позовного провадження справу

за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЗІ-АГРО",

вул. Січових Стрільців, буд. 21, приміщення 501-Б, м. Київ, 04053

(електронна адреса: fozzy-agro@ukr@net)

до: Фермерського господарства "ВІКТОРІЯ", вул. Богдана Хмельницького, буд. 21, с. Головеньки, Борзнянського району, Чернігівської області, 16413

(електронна адреса: )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про зобов`язання вчинити певні дії

за зустрічним позовом: Фермерського господарства "ВІКТОРІЯ",

вул. Богдана Хмельницького, буд. 21, с. Головеньки, Борзнянського району, Чернігівської області, 16413

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЗІ-АГРО",

вул. Січових Стрільців, буд. 21, приміщення 501-Б, м. Київ, 04053

про визнання недійсним позову

за участю представників сторін:

від позивача (відповідач за зустрічним позовом) ТОВ "ФОЗІ-АГРО": ОСОБА_8., директор

від відповідача (позивача за зустрічним позовом) ФГ "ВІКТОРІЯ": Шелудько Є.В., адвокат,Лук`яненко Р.В., адвокат

від третьої особи: від третьої особи: Прокопій Ю.Г., особисто

ВСТАНОВИВ:

12.01.2022 до Господарського суду Чернігівської області надійшов первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЗІ-АГРО" до Фермерського господарства "ВІКТОРІЯ" про зобов?язання надати доступ до незаконно утриманого майна, а саме: кукурудзи українського походження 3-го класу, ДСТУ 4525:2006 у кількості 97 тонн 810 кг (вартістю 762917,41 грн.), яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ФОЗІ-АГРО".

10.02.2022 до Господарського суду Чернігівської області надійшла зустрічна позовна заява Фермерського господарства "ВІКТОРІЯ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЗІ-АГРО" про визнання недійсним Договору поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.01.2022 (суддя Фесюра М.В.) первісну позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.01.2022 (суддя Фесюра М.В.) первісну позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 21.02.2022; встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на позов та заперечень.

Ухвала суду від 17.01.2022 отримана позивачем 27.01.2022, а відповідачем - 29.01.2022, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 25.01.2022 №283, №275.

10.02.2022, у строк встановлений судом, від відповідача за первісним позовом надійшов відзив від 09.02.2022, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні первісного позову.

Також відповідачем за первісним позовом подано клопотання від 09.02.2022 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 . В обґрунтування поданого клопотання заявник посилається на те, що 17.03.2021 чотири автомобілі позивача за первісним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЗІ-АГРО" були завантажені зерном кукурудзи вагою 97т 810 кг. 20.03.2021 вантаж було вивантажено з транспортних засобів, а у товарно-транспортних накладних №22/11Р, №22/13Р, №22/14Р, №22/15Р від 17.03.2021 директором ФГ "Вікторія" ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_1 зроблено відмітку про те, що автотранспорт позивача був завантажений помилково зерном кукурудзи вагою 97т 810 кг, що належало на праві власності іншому суб`єкту господарювання. Вказані обставини встановлені рішенням Господарського суду Чернігівської області від 26.05.2021. За таких обставин прийняте рішення у даній справі може вплинути на права і обов`язки ОСОБА_1 щодо однієї із сторін у справі.

Ухвалою суду від 14.02.2022 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЗІ-АГРО" та призначено проведення підготовчого засідання, призначеного на 21.02.2022 об 11:30 год, за участю представника ТОВ "ФОЗІ-АГРО", в режимі відеоконференції, з використанням власних технічних засобів, в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.02.2022 (суддя Фесюра М.В.) зустрічну позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.02.2022 (суддя Фесюра М.В.) прийнято до розгляду зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі №927/62/22; підготовче засідання призначено на 21.02.2022; встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на позов та заперечень; зобов?язано відповідача за зустрічним позовом - ТОВ "ФОЗІ-АГРО" надати для огляду в судовому засіданні оригінал договору поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021.

Ухвала суду від 17.02.2022 отримана ТОВ "ФОЗІ-АГРО" 21.02.2022, а ФГ "Вікторія" - 19.02.2022, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 17.02.2022 №932, №924.

21.02.2022 від позивача за первісним позовом - ТОВ "ФОЗІ-АГРО" надійшла відповідь на відзив, у якій він заперечує аргументи відповідача за первісним позовом.

Також позивачем за первісним позовом - Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОЗІ-АГРО" 21.02.2022 було подано клопотання про витребування доказів від 16.02.2022, у якому заявник просить суд витребувати у Фермерського господарства "ВІКТОРІЯ", Держстату України Чернігівської області, ОСОБА_1 , Державної податкової служби Чернігівської області документи, перелік яких зазначено у прохальній частині даного клопотання. В обґрунтування клопотання про витребування доказів заявник посилається на те, що витребувані документи мають істотне значення для вирішення справи №927/62/22.

21.02.2022 від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічний позов від 16.02.2022, у якому зустрічні позовні вимоги заперечуються.

У наданих 21.02.2022 письмових запереченнях Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОЗІ-АГРО" просить суд відмовити у задоволенні клопотання ФГ "Вікторія" про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , з посиланням на те, що залучення третьої особи носить характер спроби створення штучних доказів з боку ФГ "Вікторія".

У заяві від 17.02.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОЗІ-АГРО" на виконання ухвали суду від 17.02.2022 надає оригінал Договору поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021.

У судове засідання 21.02.2022 прибули уповноважені представники сторін у справі.

Представник ФГ "Вікторія" у судовому засіданні 21.02.2022 заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання у даній справі для можливості викласти свою позицію щодо наданих ТОВ "ФОЗІ-АГРО" документів.

Представник ТОВ "ФОЗІ-АГРО" щодо заявленого клопотання не заперечував, а тому клопотання про відкладення підготовчого засідання задоволено судом.

У судовому засіданні 21.02.2022 судом (суддя Фесюра М.В.) постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 календарних днів та оголошено перерву в судовому засіданні до 04.03.2022.

Судове засідання 04.03.2022 не відбулося у зв`язку із введенням в країні військового стану.

На підставі розпоряджень керівника апарату суду №02-01/67/22, №02-01/66/22 від 04.05.2022 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №927/62/22", у зв`язку з перебуванням судді Фесюри М.В. на службі у Збройних Силах України, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №927/62/22.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.05.2022, справа №927/62/22 (первісний та зустрічний позов) передана на розгляд судді Федоренку Ю.В.

Ухвалою суду від 10.05.2022 справу №927/62/22 прийнято до розгляду; підготовче засідання призначено в режимі відеоконференції на 15.06.2022 за участю представника ТОВ "ФОЗІ-АГРО".

Ухвалою суду від 13.06.2022 задоволено клопотання ФГ "ВІКТОРІЯ", проведення підготовчого засідання 15.06.2022 призначено в режимі відеоконференції за участю представників сторін.

У судовому засіданні 15.06.2022 прийняли участь повноважні представники сторін в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судовому засіданні 15.06.2022 суд постановив ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні на 22.06.2022, зазначив, що судове засідання відбудеться в режимі відеоконференції.

16.06.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання Фермерського господарства "ВІКТОРІЯ" про призначення судово-почеркознавчої експертизи. Після надходження зазначеного клопотання працівниками відділу документального забезпечення (канцелярії) суду була проставлена відмітка "документ не підписаний ЕЦП".

У судовому засіданні 22.06.2022 прийняли участь повноважні представники сторін в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 22.06.2022 продовжено строк проведення підготовчого засідання на 30 днів. Задоволено клопотання ФГ "Вікторія" та залучено до участі у справі на стороні відповідача за первісним позовом третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 . Клопотання ТОВ "ФОЗІ-АГРО" про витребування доказів задоволено частково; зобов?язано відповідача за первісним позовом надати суду у строк до 08.07.2022 оригінали: наказу від 18.03.2021 про призначення службової перевірки, письмових пояснень ОСОБА_2 , наказу про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності від 20.03.2021, акта звірки від 20.03.2021; належним чином завірених доказів працевлаштування ОСОБА_2 . Клопотання ФГ "Вікторія" про призначення судово-почеркознавчої експертизи залишено без розгляду. Відкладено підготовче засідання у справі на 11.07.2022, та ухвалено його проведення в режимі відеоконференції.

23.06.2022 на електронну адресу суду від ТОВ "ФОЗІ-АГРО" надійшли пояснення, підписані ЕЦП.

04.07.2022 на електронну адресу суду від ТОВ "ФОЗІ-АГРО" надійшла заява, підписана ЕЦП, з доказами направлення третій особі копії позовної заяви з додатками, листом з описом вкладення.

04.07.2022 на електронну адресу суду від ТОВ "ФОЗІ-АГРО" надійшло клопотання, підписане ЕЦП, про долучення електронних доказів, у якому заявник просить суд визнати поважними причини неподання даних доказів в строк, встановлений законодавством.

04.07.2022 від ТОВ "ФОЗІ-АГРО" до суду надійшло письмове клопотання про виклик свідка для допиту у засіданні - ОСОБА_2 . В обґрунтування поданого клопотання заявник посилається на те, що разом з відзивом на позов ФГ "Вікторія" були надані письмові пояснення ОСОБА_2 від 20.03.2021, у якому останній стверджує, що 17.03.2021 на склад с. Нові Млини прибули вантажні автомобілі в кількості 4 одиниці, які згодом були навантажені. Проте, ОСОБА_2 не вказує на події, які мають суттєве значення для справи, що підтверджуються фото доказами. У своєму поясненні ОСОБА_2 навмисно приховав дані обставини, а тому допит свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні матиме суттєве значення для встановлення всіх обставин справи.

07.07.2022 від ФГ "Вікторія" надійшов лист з доказами направлення третій особі копії зустрічної позовної заяви з додатками та відзиву на первісний позов.

07.07.2022 від ФГ "Вікторія" надійшов лист, згідно з яким на виконання ухвали суду від 22.06.2022 надаються оригінали витребуваних документів.

11.07.2022 на електронну адресу суду від ТОВ "ФОЗІ-АГРО" надійшло клопотання, підписане ЕЦП, про виклик свідка для допиту у засіданні - ОСОБА_3 . В обґрунтування поданого клопотання заявник посилається на те, що допит учасника подій свідка ОСОБА_3 , яка працювала бухгалтером ФГ "Вікторія" має суттєве значення для встановлення всіх обставин справи.

Ухвала суду від 22.06.2022 отримана третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача за первісним позовом, ОСОБА_1 05.07.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 088 від 24.06.2022.

У судовому засіданні 11.07.2022 прийняли участь повноважні представники ТОВ "ФОЗІ-АГРО" та ФГ "Вікторія" в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Третя особа - ОСОБА_1 у судове засідання 11.07.2022 не прибув.

У судовому засіданні 11.07.2022 представник ФГ "Вікторія" проти виклику свідка ОСОБА_2 не заперечувала, щодо виклику свідка ОСОБА_3 - заперечувала, а також зазначила, що заяви свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не подавалися.

Суд у судовому засіданні 11.07.2022 постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотань ТОВ "ФОЗІ-АГРО" про виклик у судове засідання та допит в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки суду не подавались письмові заяви свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оформлені у відповідності до ст.88 ГПК України.

У судовому засіданні 11.07.2022 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 26.07.2022, проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв?язку.

Ухвалою суду від 11.07.2022 повідомлено учасників справи про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 26.07.2022, проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Згідно з довідкою керівника апарату Господарського суду Чернігівської області від 11.07.2022 у зв`язку з відсутністю знаків поштової оплати відправка поштової кореспонденції тимчасово припиняється, а тому ухвала суду від 11.07.2022 була направлена на електронні адреси ТОВ "ФОЗІ-АГРО" та ФГ "Вікторія".

11.07.2022 на електронну адресу суду від ФГ "Вікторія" надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, яке не підписано ЕЦП, у зв?язку з чим було залишено судом без розгляду.

12.07.2022 на електронну адресу суду від ТОВ "ФОЗІ-АГРО" надійшло клопотання, підписане ЕЦП, про долучення електронних доказів.

18.07.2022 від третьої особи ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення з довідкою про стан землекористування №355 від 17.06.2022.

26.07.2022 на електронну адресу суду від представника ФГ "Вікторія" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна. Після надходження зазначеного клопотання працівниками відділу документального забезпечення (канцелярії) суду була проставлена відмітка "документ не підписаний ЕЦП".

У судовому засіданні 26.07.2022 прийняли участь повноважні представники ТОВ "ФОЗІ-АГРО" та ФГ "Вікторія" в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Третя особа - ОСОБА_1 у судове засідання 26.07.2022 не прибув.

Клопотання представника ФГ "Вікторія" про долучення до матеріалів справи Інформаційної довідки залишено судом без розгляду у зв?язку з недодержанням вимог ч.8 ст.42, ст.91 Господарського процесуального кодексу України та відсутністю електронного цифрового підпису на ньому.

У судовому засіданні 26.07.2022 суд постановив ухвалу, якою визнав поважними причини неподання позивачем за первісним позовом доказів, які додані до клопотання від 12.07.2022, поновив строки для подання цих доказів та долучив їх до матеріалів справи.

Також суд 26.07.2022 постановив ухвалу про відкладення розгляду справи по суті на 05.09.2022 та визнав обов?язковою явку в наступне судове засідання третьої особи ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 26.07.2022 повідомлено учасників справи про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 05.09.2022 та проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Згідно з довідкою керівника апарату Господарського суду Чернігівської області від 27.07.2022 у зв`язку з відсутністю знаків поштової оплати відправка поштової кореспонденції тимчасово припиняється, а тому ухвала суду від 26.07.2022 була направлена на електронні адреси ТОВ "ФОЗІ-АГРО" та ФГ "Вікторія".

У судовому засіданні 05.09.2022 прийняли участь повноважний представник ТОВ "ФОЗІ-АГРО" в режимі відеоконференції поза межами суду, повноважні представники ФГ "Вікторія" та третя особа - ОСОБА_1 в залі суду.

Заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

У судовому засіданні 05.09.2022 судом постановлено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні з розгляду справи по суті на 19.09.2022 та повідомлено про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 19.09.2022 прийняли участь повноважний представник ТОВ "ФОЗІ-АГРО" в режимі відеоконференції поза межами суду, повноважний представники ФГ "Вікторія".

У судовому засіданні 19.09.2022 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Узагальнені позиції учасників справи.

За первісним позовом.

Первісні позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем Договору поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021. Позивач за первісним позовом зазначає, що ФГ «Вікторія» передало у власність позивача за первісним позовом частину товару -97 тон 810 кг зерна кукурудзи українського походження 3 класу, ДСТУ 4525:2006. Вказане зерно 17.03.2021 було завантажено у наданий позивачем за первісним позовом автотранспорт який було зважено та закрито на території складу в с. Велика Доч Борзнянського району Чернігівської області. 20.03.2021 відповідач за первісним позовом вивантажив зерно з автотранспорту, а у товарно-транспортних накладних зробив позначку про помилковість навантаження.

Відповідач за первісним позовом - ФГ "Вікторія" у поданому відзиві на позовну заяву просить суд відмовити у задоволенні первісного позову. У відзиві вказує на те, що непоставка товару була спричинена невиконанням покупцем умов п. 4.1. договору, а саме ненаданням транспорту в с. Нові Млини, Ніжинського району, Чернігівської області (власного або найманого) до 19.03.2021, що призвело неможливості постачальника виконати свої умови за спірним договором. 17.03.2021 відвантажено частину товару (зерно кукурудзи в обсязі 97,81 тонн (маса нетто). У подальшому було з`ясовано, що автомобілі помилково завантажені зерном іншого суб`єкта господарювання ОСОБА_1 , що знаходилися на території складу с. Велика Доч Ніжинського району, у зв`язку з чим 20.03.2021 весь вантаж у кількості 97,81 тонн (маса нетто) було вивантажено з транспортних засобів, про що у видаткових накладних керівником ФГ "Вікторія" та ОСОБА_1 зроблено відмітку. Вказані обставини встановлені рішенням Господарського суду Чернігівської області від 26.05.2021 у справі №927/354/21. Крім того, відповідач за первісним позовом повідомив про відсутність на договорі зі сторони ФГ "Вікторія" особистого підпису директора ОСОБА_4 (а.с.75-84 т.1).

Позивач за первісним позовом - ТОВ "ФОЗІ-АГРО" у відповіді на відзив зазначив, що після вивантаження помилково завантаженого зерна жодних повідомлень про необхідність направлення транспорту за іншим місцем відвантаження товару ФГ "Вікторія" вчинено не було. Товар, обумовлений спірним Договором поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021, до цього часу не поставлений і наведені обставини відповідачем за первісним позовом не заперечені. Таким чином, спірний Договір є діючим по 31.12.2021, а у випадку невиконання сторонами договірних зобов`язань - до їх повного виконання. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 26.05.2021 у справі №927/354/21 встановлено, що на відповідача покладено обов`язок забезпечити збереження товару, обумовленого цим договором, до вирішення сторонами всіх спорів та розбіжностей. У претензії ТОВ "ФОЗІ-АГРО" просило ФГ "Вікторія" підтвердити готовність та перейти до виконання зобов`язань за спірним Договором поставки, проте дана претензія залишилась без відповіді. Надаючи докази до відзиву у даній справі ФГ "Вікторія" підтверджує, що дані докази були в наявності у відповідача 20.03.2021, в момент внесення позначок до товарно-транспортних накладних про помилковість вантаження, проте такі докази не були долучені під час розгляду справи №927/354/21. Жодних заперечень чи клопотань під час розгляду справи №927/354/21 щодо відсутності особистого підпису директора ФГ "Вікторія" ОСОБА_4 не надавалось (а.с.129-132 т.1).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача за первісним позовом, ОСОБА_1 у поясненнях зазначив, що працівник ФГ "Вікторія" ОСОБА_2 помилково здійснив завантаження 4 автомобілів зерном кукурудзи ОСОБА_1 , яке зберігалось в ангарі с. Нові Млини Ніжинського (колишнього Борзнянського) району Чернігівської області. 20.03.2021 належне ОСОБА_1 зерно кукурудзи було вивантажено на місці його завантаження. Про вивантаження автомобілів та відсутність будь-яких претензій до жодної із сторін ОСОБА_1 зробив відмітку в товаро-транспортних накладних (а.с.83 т.2).

За зустрічним позовом.

Зустрічну позовну заяву обґрунтовано тим, що при укладенні спірного Договору поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021 умови договору поставки суперечать одна одній та унеможливлюють їх фактичне виконання, оскільки оскаржуваний правочин не відповідає нормам чинного законодавства України, не спрямований на реальне настання правових наслідків обумовлених ним та порушує права ФГ "Вікторія", якому ставиться за відомо нерівне та відверто дискримінаційне становище порівняно із іншою стороною правочину.

Відповідач за зустрічним позовом - ТОВ "ФОЗІ-АГРО" у відзиві на зустрічний позов посилається на факти, встановлені рішенням Господарського суду Чернігівської області від 26.05.2021 у справі №927/354/21, яке набрало законної сили та було виконано. За доводами ТОВ "ФОЗІ-АГРО" жодних повідомлень про неможливість виконання п.2.4. спірного Договору сторонами не надавалось. Керівництво ФГ "Вікторія" не надає жодних пояснень, чому відмітки у товаро-транспортних накладних про помилкове навантаження товару з`явились лише 20.03.2021 і з якої вагомої причини ФГ "Вікторія" незаконно тримало 4 навантажених автомобілі цілих 3 доби. Отримана претензія про поставку товару проігнорована ФГ "Вікторія". ТОВ "ФОЗІ-АГРО" наголошує, що з невідомо яких причин ФГ "Вікторія" не долучило під час розгляду справи №927/354/21 наявні у розпорядженні останнього пояснення ОСОБА_2 , матеріали службової перевірки, Акти звірки, а тому раптове виявлення даних доказів говорить про штучне їх створення ФГ "Вікторія". Разом з тим, обставини, викладені у зустрічному позові не підтверджені жодними доказами (а.с.136-142 т.1).

Також відповідач за зустрічним позовом - ТОВ "ФОЗІ-АГРО" у поясненнях зазначає, що в матеріалах справи взагалі відсутня інформація про видаткову накладну №4 від 18.03.2021 до подання зустрічного позову ФГ "Вікторія". При цьому представник ФГ "Вікторія" від аудіо та відеофіксацію судового процесу повідомила, що взагалі не знає про існування даної видаткової накладної та заперечила її наявність у ФГ "Вікторія". Дані обставини свідчать про те, що ФГ "Вікторія" протягом розгляду справи №927/354/21 та даної справи №927/62/22 намагається ухилитися від відповідальності та виконання взятих на себе зобов?язань за Договором поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021 шляхом створення штучних доказів та вигадуванням обставин яких не існувало (а.с.242 т.1).

Фактичні обставини справи встановлені судом.

За первісним позовом.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 26.05.2021 у справі №927/354/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЗІ-АГРО" до Фермерського господарства "ВІКТОРІЯ" про стягнення неустойки (штрафу) в сумі 187200,00 грн. за непоставку товару (фуражного зерна кукурудзи) в кількості 200т, обумовленого Договором поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021, встановлено наступне:

« 10.03.2021, між ФГ "Вікторія" (постачальник) та ТОВ "Фозі-Агро" (Покупець) укладено Договір поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 (надалі - Договір) за п.1.1. та п.1.3. якого Постачальник зобов`язався продати (передати в власність), а Покупець - прийняти в власність та оплатити кукурудзу українського походження, врожаю 2020 року (надалі - товар). Найменування товару: кукурудза фуражна (ІІІ клас) ДСТУ 4525:2006, у кількості 200тонн, за ціною 7800грн за 1тонну (з ПДВ), загальною вартістю товару 1560000 грн. (з ПДВ).

За пунктами 2.1.-2.4. Договору строк поставки товару - до 17.03.2021 включно. Якщо кінцева дата передачі товару випадає на вихідний або святковий день, кінцева дата передачі товару автоматично переноситься на перший робочий день, що йде за кінцевою датою передачі. Товар може передаватись Покупцю окремими партіями, але повний його обсяг, визначений в цьому Договорі, має бути переданий у термін, установлений п.2.1. Договору. Датою поставки товару вважається дата поставки товару на зерновий склад Покупця. Товар, що передається за цим Договором, переходить у власність Покупця після завантаження транспорту наданого Покупцем. При передачі товару Продавець зобов`язується надати Покупцю або вказаній ним особі: оригінал даного Договору, підписаного уповноваженим представником Постачальника і завіреного печаткою; рахунок-фактуру; видаткову накладну, виписану в день передачі товару. У разі неможливості виконання цього пункту (незалежно від обставин) Постачальник зобов`язується надіслати оригінали документів на поштову адресу Покупця до 15.03.2021.

Сторони п.3.1. Договору погодили, що 100% оплати контрактної партії товару здійснюється шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника протягом одного банківського дня з дати поставки товару.

Виходячи з умов п.4.1. Договору Покупець надає транспорт (власний або найманий) до 19.03.2021 включно. Покупець виписує товарно-транспортну документацію після повного виконання п.2.3. та п.2.4. Договору (п.4.4.1. Договору).

Сторони домовились, що в разі виникнення спорів чи розбіжностей, товар, що передається за цим Договором, має бути збережений Постачальником у належній кількості та якості, до повного вирішення всіх спорів та розбіжностей (п.4.4.3. Договору).

Строк дії Договору встановлюється з дня його підписання сторонами і до 31.12.2021, а у випадку несвоєчасного виконання сторонами своїх договірних обов`язків - до повного виконання ними прийнятих на себе зобов`язань (п.6.1. Договору).

З метою виконання прийнятих ТОВ "Фозі-Агро" зобов`язань до ФГ "Вікторія" за Договором, у пункт завантаження (с. Головеньки, м. Борзна, Борзнянського району, Чернігівської області), 16.03.2021 прибув повноважний представник позивача ОСОБА_8., з метою обміну сторонами оригіналами документів, що підтверджують перехід права власності сільськогосподарської продукції, обумовленої Договором, про що зокрема свідчить наказ про відрядження №09 від 15.03.2021 та посвідчення про відрядження від 16.03.2021 (копії наявні в матеріалах справи), з відміткою ФГ "Вікторія" про прибуття згаданого представника.

17.03.2021, ФГ "Вікторія", на підставі отриманої від ТОВ "Фозі-Агро" довіреності №2 від 15.03.2021 (якою ОСОБА_8. уповноважено на отримання товару за Договором) надано ТОВ "Фозі Агро" накладну №4 від 17.03.2021 на поставку за Договором частини товару, зерна кукурудзи фуражної (ІІІ класу) в обсязі 97,81тон вартістю 762917,41грн (з ПДВ) (складена відповідачем у односторонньому порядку) та виставлено до сплати позивачу рахунок №4 від 11.03.2021.

Наведені обставини повноважним представником відповідача в судових засіданнях не спростовувались.

З метою виконання договірних зобов`язань, в частині своєчасного забезпечення подачі транспортних засобів під завантаження товару, що мав бути поставлений за Договором у строк по 17.03.2021, між позивачем та фізичною особою - підприємцем Стадниченко М.М. укладено договір перевезення вантажу автомобільним транспортом №15-03/21 від 15.03.2021; між позивачем та фізичними особами - підприємцями Жигадло В.А., Франчук В.О. , Бабич М.І. та Богдан П.В. - разові договори на перевезення вантажів автомобільним транспортом №№1-17 від 17.03.2021, 2-17 від 17.03.2021, 3-17 від 17.03.2021 та 4-17 від 17.03.2021 (належним чином засвідчені копії наявні в матеріалах справи).

Виходячи з умов разових договорів на перевезення вантажів автомобільним транспортом №№1-17 від 17.03.2021, 2-17 від 17.03.2021, 3-17 від 17.03.2021 та 4-17 від 17.03.2021, адреса завантаження (подачі) автотранспорту: 17.03.2021, с. Нові Млини, Борзнянський район, Чернігівська область, з 11:00 по 11:30. За заявкою №1 від 15.03.2021 до договору перевезення вантажу автомобільним транспортом №15-03/21 від 15.03.2021 маршрут: с. Головеньки, Борзнянський район, Чернігівська область (17.03.2021, місце завантаження) - м. Миколаїв, Миколаївська область (18.03.2021, місце розвантаження).

Як вбачається з актів від 17.03.2021, складених у двосторонньому порядку між замовником - ТОВ "Фозі-Агро" та перевізниками, автотранспорт прибув 17.03.2021 під завантаження у належний час (об 11:00). Відповідно до примітки в указаних актах, за вказівкою керівника ФГ "Вікторія", місце завантаження товару: с. Нові Млини (де знаходиться необхідна кількість товару).

17.03.2021, на підставі договору поставки №23.10/21 від 10.03.2021, згідно з товарно-транспортними накладними №22/11Р від 17.03.2021, №22/13Р від 17.03.2021, №22/14Р від 17.03.2021 та №22/15Р від 17.03.2021, позивачу відвантажено частину товару (зерно кукурудзи) в обсязі 97,81тонн (маса нетто). У подальшому навантажені автомобілі були зважені та закриті на території складу: с. Велика Доча Борзнянського району.

20.03.2021, весь вантаж було вивантажено з транспортних засобів, а в видаткових накладних №22/11Р від 17.03.2021, №22/13Р від 17.03.2021, №22/14Р від 17.03.2021 та №22/15Р від 17.03.2021, керівником ФГ "Вікторія", зроблено відмітку про те, що автотранспорт позивача був завантажений помилково зерном кукурудзи, загальною вагою 97,81тонн (маса нетто), що належало на праві власності іншому суб`єкту господарювання.

Після відповідачем жодних дій щодо повідомлення позивача про необхідність направлення транспорту за іншим місцем відвантаження товару вчинено не було. Товар, обумовлений договором поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021, позивачу до цього часу не поставлений. Наведені обставини представником відповідача в судових засіданнях не заперечувались».

Під час розгляду справи №927/354/21 судом також встановлено:

«Відповідачем порушено договірні зобов`язання, а саме поставку товару в погоджений строк (по 17.03.2021) не виконано, зокрема до цього часу. При цьому, виходячи з умов п.4.4.3. Договору, на відповідача покладено обов`язок забезпечити збереження товару, обумовленого цим Договором, до вирішення сторонами всіх спорів та розбіжностей.

Провівши аналіз умов Договору, суд дійшов висновку, що сторонами не погоджено місце поставки товару, натомість, установлено обов`язок покупця надати транспорт до 19.03.2021 включно.

Відповідач у належній формі не проінформував позивача про необхідність прибуття його автотранспорту саме до с. Нові Млини Борзнянського району Чернігівської області або в будь-яке інше місце (п.3 частини 1 статті 532 та частина 2 статті 664 ЦК України). Натомість за місцем прибуття автотранспорту позивача (в погоджений строк - 17.03.2021) було завантажено частину товару, обумовленого Договором, про що свідчать товарно-транспортні накладні, з відміткою ФГ "Вікторія" про помилкове завантаження (копії наявні в матеріалах справи). При цьому, дії щодо повідомлення позивача про необхідність прибуття його автотранспорту за іншим місцем поставки ФГ "Вікторія" вчинено не було, що його представником не заперечувалось.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача 187200 грн. штрафних санкцій відповідно до умов п.4.2.1. Договору».

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 26.05.2021 у справі №927/354/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фозі-Агро" до Фермерського господарства "Вікторія" про стягнення 187200 грн. неустойки (штрафу) за непоставку товару (фуражного зерна кукурудзи) в кількості 200 т, обумовленого Договором поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021 задоволено в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що у справі №927/354/21 та у даній справі №927/62/22 беруть участь особи, щодо яких встановлено певні обставини, факти, які встановлені рішенням Господарського суду Чернігівської області від 26.05.2021 у справі №927/354/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 та входять до предмету доказування в межах даної справи, є преюдиціальними та не підлягають доведенню знову в межах даної справи.

За доводами позивача, викладеними у позовній заяві, Фермерське господарство "Вікторія" передало у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Фозі-Агро" частину товару, а саме: кукурудзу українського походження 3-го класу, ДСТУ 4525:2006 у кількості 97 тон 810 кг (вартістю 762 917,41 грн.), про що свідчать підписані сторонами видаткова накладна №4 від 17.03.2021 та товарно-транспортні накладні №22/11Р-№22/15Р.

Позивачем за первісним позовом - ТОВ "Фозі-Агро" надано до матеріалів справи претензію про поставку товару від 10.08.2021, адресовану директору ФГ "Вікторія, з вимогою виконати зобов?язання за Договором поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021 та провести поставку 200 тон кукурудзи фуражної ДСТУ 4525:2006 на суму 1560000,00 грн. з ПДВ (а.с.36-38 т.1).

На виконання ухвали суду від 22.06.2022 відповідачем за первісним позовом - ФГ "Вікторія" надано суду оригінали наказу від 18.03.2021 про призначення службової перевірки, що сталася за фактом помилкового завантаження зерном кукурудзи загальною вагою 97810 тонн автомобілів Volvo AI 1942 HM, DAF CA 4625 CE, DAF НОМЕР_1 , DAF CA 1971 BI; акт звірки від 20.03.2021, за підписами голови ФГ "Вікторія", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з відміткою Прокопія Ю.Г. про підтвердження факту отримання ним 20.03.2021 належного йому зерна кукурудзи вагою 97 810 тонн, яким були помилково завантажені автомобілі Volvo AI 1942 HM, DAF CA 4625 CE, DAF НОМЕР_2 та відміткою про відсутність претензій майнового характеру до жодних сторін із вказаної події; наказ ФГ "Вікторія" від 20.03.2021 про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у зв`язку із помилковим завантаженням зерном кукурудзи загальною вагою 97 810 тонн автомобілів Volvo AI 1942 HM, DAF CA 4625 CE, DAF AI 0302 KM, DAF CA 1971 BI; пояснення ОСОБА_2 , (а.с.38-43 т.2).

Посилаючись на приписи ст. 316, 317, ч.1,2 ст. 334 та ст.387 Цивільного кодексу України позивач за первісним позовом - ТОВ "Фозі-Агро" зазначає про його право на витребування майна, яке йому належить від відповідача за первісним позовом - ФГ "Вікторія" та просить суд зобов`язати Фермерське господарство "Вікторія" надати доступ до незаконно утриманого майна, а саме: кукурудзи українського походження 3-го класу, ДСТУ 4525:2006 у кількості 97 тонн 810 кг (вартістю 762917,41 грн.), яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ФОЗІ-АГРО".

За зустрічним позовом.

В обґрунтування заявленого зустрічного позову Фермерське господарство "Вікторія" посилається на те, що детальний аналіз правочину - Договору поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021 свідчить про те, що сторони не досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, умови зазначеного договору поставки суперечать одна одній та унеможливлюють фактичне виконання.

За доводами, викладеними у зустрічній позовній заяві, Фермерське господарство "Вікторія" посилається на наступне:

Пунктом п. 2.2. договору поставки встановлено, що датою поставки товару вважається дата поставки товару на зерновий склад покупця. При цьому адреса зернового складу покупця умовами договору поставки не визначена та сторонами в належній формі не погоджена.

З датою поставки товару пов`язано обов`язок покупця оплатити товар: протягом одного банківського дня з дати поставки товару (п. 3.1.). Тобто, уже не на "зерновий склад" (п. 2.2.), а просто "з дати поставки товару" (п.3.1.), місцезнаходження «місця поставки товару» якого також не визначене; - із змісту умов договору випливає, що саме покупець, а не постачальник, має забезпечити поставку товару на (невідомий) зерновий склад покупця: надати транспорт (власний або найнятий) (п. 4.1.); прийняти товар у власність після завантаження транспорту, наданого покупцем (п.2.3.); здійснити поставку (організувати перевезення) прийнятого уже на той момент у власність товару зерновий склад покупця (п.2.2.), виписавши від власного імені на найнятого ним же перевізника відповідні товарно-транспорті документи (п.4.4.1. договору).

Факт передачі товару у власність покупцю на складі постачальника, що оформляється видатковою накладною (п.2.3), передбачає обов`язок покупця оплатити товар після його прийняття у власність, згідно з умовами п.1.1. договору.

Останнім абзацом пункту 2.4. договору передбачено, що постачальник зобов`язаний надіслати оригінали документів, в тому числі і видаткову накладну на поштову адресу покупця до 15.03.2021, проте вказана умова суперечить пункту 2.1. договору, яким визначено строк передачі товару - до 19.03.2021.

Згідно з умовами договору постачальник зобов`язаний надіслати оригінали документів на поштову адресу покупця до 15.03.2021, проте постачальник передав, а представник покупця прийняв підписаний з боку постачальника Договір поставки, видаткову накладну, рахунок на оплату саме 17.03.2021, тобто у строк, який не узгоджується із п.2.1. Договору - до 17.03.2021.

Договірне зобов`язання постачальника з дотримання строків поставки товару на зерновий склад покупця, як умова оплати товару, суперечить іншим умовам договору та є абсурдним за своєю суттю, оскільки перехід права власності відбувається в момент передачі товару на складі постачальника за адресою: с. Головеньки Ніжинського району Чернігівської області представнику покупця, що оформляється видатковою накладною, на підставі якої покупець виписує товарно-транспортні накладні, однак правовою підставою для оплати товару є факт: дата поставки товару на склад покупця.

Домовленості щодо порядку, умов та строків поставки кукурудзи, викладені у договорі №23.10/21 від 10.03.2021 стали неможливими у виконанні з вини ТзОВ "Фозі-Агро", тому постачальник намагався досягнути з покупцем нових домовленостей, а саме: попередньо погоджений та поданий під загрузку покупцем транспорт завантажується кукурудзою, проводиться оплата товару, а транспорт залишає територію господарства після надходження коштів на рахунок постачальника, на що заперечував покупець, тим самим поставив у нерівні умови постачальника.

Перевезення продукції на склад покупця забезпечувалося третьою особою - перевізником, з яким ТОВ "Фозі-Агро" уклало договір. До зобов`язань ФГ "Вікторія" не входило здійснювати доставку товару до складу покупця, враховуючи п. 4.1. договору, обов`язок фермерського господарства полягав передати покупцю кукурудзу у власність.

Фактично між ТОВ "Фозі-Агро" та ФГ "Вікторія" виникли договірні відносини з купівлі-продажу продукції, проте її оплата пов`язана з поставкою товару на склад покупця.

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що отримавши товар на складі ФГ "Вікторія" (Ніжинський район Чернігівська обл.), який має значну віддаленість від складу покупця - пункту розвантаження (м. Миколаїв, вул. Айвазовского, 23), за час його перевезення товар міг бути зіпсований внаслідок погіршення якісних показників, пов`язаних з погодними умовами, або фізичну втрату, що є передумовою для оплати продукції. Вказані обставини очевидно ставлять у нерівне становище продавця, оскільки за умовами договору оплата за товар здійснюється якщо товар, що підлягає поставці відповідає певним вимогам, передбаченим у п.1.4 Договору (вологість, зараженість шкідниками, тощо).

У зустрічному позові Фермерське господарство "Вікторія" наголошує, що за умовами укладеного сторонами договору, який розроблений первісним позивачем, ФГ "Вікторія" зобов`язане було виписати видаткову накладну на передачу товару у власність ТОВ "Фозі-Агро" після завантаження транспорту наданого покупцем на складі постачальника (п. 2.3.) та надати її представнику покупця (п. 2.4.); представник покупця підписувати видаткову накладну про приймання товару у власність на складі постачальника не був зобов`язаний, оскільки пунктом 1.4. договору визначено, що фактично приймання товару за якістю та кількістю в заліковій вазі здійснюється за місцезнаходженням зернового складу покупця; перевезення товару мало здійснюватися транспортом покупця (п. 4.1.), згідно виписаних ним же товарно-транспортних накладних на перевезення товару від свого імені, на свого перевізника та на свій склад (п. 4.4.1., п. 2.3., п. 2.4.), проте, відповідальність за його можливу втрату або пошкодження в дорозі умови договору покладають саме на постачальника (п. 1.4. договору); право постачальника на оплату відпущеного покупцю товару умовами договору пов`язано із настанням наступного юридичного факту - датою поставки товару на невідомий зерновий склад покупця (п. 3.1.) та виконанням усіх інших умов договору (п. 3.3.) при тому, що перевезенням товару, як свого власного майна, займається сам покупець (п. 4.1.,4.4.1.,2.3., 2.4.).

Разом з тим, договірні умови оспорюваного правочину, а саме: п. 1.4., 2.2., 3.1., 3.3. є нездійсненними і про це покупцю було відомо станом на момент укладення правочину.

Оскаржуваний правочин - Договір поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021 не відповідає вимогам добросовісності, нормам чинного законодавства України; порушує права ФГ "Вікторія", яке ставиться за відомо нерівне та відверто дискримінаційне становище порівняно із іншою стороною правочину (первісним позивачем); не спрямований на реальне настання правових наслідків обумовлених ним; порушує публічний порядок, оскільки фактично спрямований на незаконне заволодіння майном ФГ "Вікторія", шляхом уникнення обов`язку оплати за переданий товар внаслідок нездійсненності виконання постачальником власних зобов`язань, як обов`язкової передумови/підстави проведення оплати товару покупцем, а також за рахунок стягнення штрафних санкцій за додатковими (формальними) зобов`язаннями, виконати які є неможливим апріорі.

Разом з тим, додана ТОВ "Фозі-Агро" до матеріалів даної справи копія Договору поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021, містить на кожній сторінці цього документу підпис факсиміле директора ТОВ "Фозі-Агро" А.В. Усатенко, проте особисто спірний Договір не підписано директором ТОВ "Фозі-Агро" А.В. Усатенко.

Матеріали справи не містять зразків відповідного аналога власноручного підпису директора ТОВ "Фозі-Агро" А.В.Усатенко.

Таким чином, за доводами зустрічної позовної заяви Фермерського господарства "Вікторія", комплексний правовий аналіз умов оспорюваного правочину дає підстави дійти висновку про його невідповідність нормам, які регулюють правовідносини поставки (купівлі-продажу), порушення засад господарської діяльності, що свідчить про його незаконність і, як наслідок, можливість визнання недійсним такого правочину, а відтак укладений між сторонами Договір поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021 підлягає визнанню недійсним.

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

За первісним позовом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в установлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 663 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві в строк, установлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором установлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо в строк, установлений договором, він готовий до передання покупцеві в належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

За приписами ч.1 статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.1 ст. 532, Цивільного кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо виконання зобов`язання не встановлено в договорі виконання провадиться: за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що ФГ «Вікторія» порушило зобов`язання за договором, завантаживши 17.03.2021 у транспорт покупця 97,81 т кукурудзи, а 20.03.2021 всю кукурудзу було вивантажено з відміткою у перевізних документах про помилкове завантаження кукурудзою, що належить іншому суб`єкту господарювання. На претензію позивача за первісним позовом щодо виконанняч поставки кукурудзи у кількості 200 тон ФГ «Вікторія» відповіді не надало, товар до сих пір не поставлений. У зустрічному позові ФГ «Вікторія» просить визнати договір між сторонами недійсним. Отже, фактично ФГ «Вікторія» відмовилось від поставки кукурудзи за договором.

Правові наслідки відмови продавця передати товар встановлені статтею 665 Цивільного кодексу України за якою у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред`явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.620 Цивільного кодексу України у разі невиконання боржником обов`язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов`язання.

Предметом поставки за договором є кукурудза фуражна 3 класу українського походження врожаю 2020 року, тобто вказаний товар не визначений індивідуальними ознаками і не може бути витребуваним у ФГ «Вікторія» відповідно до ч.1 ст.620 Цивільного кодексу України.

Також суд враховує, що за умовами договору ФГ «Вікторія» гарантувало, що товар належить йому на праві власності (п.1.2 договору); датою поставки товару вважається дата поставки товару на зерновий склад покупця (п.2.2 договору); товар, що передається за цим договором, переходить у власність покупця після завантаження транспорту наданого покупцем (п.2.3 договору); з дати поставки товару обчислюється і строк його оплати (п.3.1 договору).

Отже, місцем виконання зобов`язання ФГ «Вікторія» щодо поставки належної йому на праві власності 200 т кукурудзи фуражної 3 класу є зерновий склад ТОВ "Фозі-Агро".

Разом із тим, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що у автотранспорт ТОВ "Фозі-Агро" було помилково завантажено 97,810 т кукурудзи, що належить іншому суб`єкту господарювання - ОСОБА_1. Так, на товарно-транспортних накладних №22/11Р, 22/13Р, 22/14Р, 22/15Р зроблено відмітки про помилковість завантаження зерном кукурудзи, яке належить ОСОБА_1 . Вказані обставини підстверджуються також поясненнями у судовому засіданні третьої особи - ОСОБА_1 , наказом ФГ «Вікторія» від 18.03.2021 про призначення службової перевірки, актом від 20.03.2022, наказом ФГ «Вікторія» від 20.03.2021 про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, поясненням тракториста ФГ «Вікторія» ОСОБА_2 (т.2 а.с.39-43).

Як зазначено у довідці від 17.06.2022 №355 про стан землекористування гр ОСОБА_1 , яку видано Височанською сільрадою Ніжинського району Чернігівської області, станом на липень 2020 за землекористуванням вказаного громадянина значилось 275,00 га орендованої землі пайового фонду (невитребувані паї та паї громадян) на території Височанської сільської ради. В системі посівів сільськогосподарських культур урожаю 2020 переважала культура - кукурудза на зерно (т.2 а.с.84).

Оскільки ФГ «Вікторія» зобов`язалося продати (передати у власність) кукурудзу, яка належить господарству на праві власності, а у автотранспорт було завантажено зерно, що належить іншій особі, суд приходить до висновку, що ТОВ «Фоззі Агро» не набуло права власності на зерно кукурудзи українського походження 3 класу у кількості 97,810 т.

Відповідно до ч.1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст.317 Цивільного кодексу України).

Частинами 1,2 ст. 334 Цивільного кодексу України визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно.

Згідно зі ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно з положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Сторона при зверненні з позовом до господарського суду повинна довести, що її суб`єктивне право порушене, не визнано чи оспорюється, а об`єктом захисту є її охоронюваний законом інтерес.

За змістом положень вказаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Отож, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем відповідно до вимог процесуального законодавства обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ФГ «Вікторія» на час звернення з первісною позовною заявою до суду незаконно утримувало зерно кукурудзи українського походження, врожаю 2020 року, 3-го класу, ДСТУ 4525:2006 у кількості 97 тонн 810 кг, яке належить позивачу за первісним позовом.

За наведених вище обставин, суд відмовляє у задоволенні первісного позову повністю.

За зустрічним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 та ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами-юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч.1,7 ст. 179 ГК України).

У відповідності до ч.1 ст.181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного та скріпленого печатками.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину в силу ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

При цьому ч.2, 3 даної статті передбачено два ступеня недійсності правочину: абсолютно недійсний правочин - тобто той, недійсність якого встановлена законом (нікчемний правочин), у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається; та відносно недійсний - тобто той, недійсність якого прямо не встановлена законом, але за заявою однієї із сторін або іншої заінтересованої особи, яка заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, може бути визнаний недійсним судом (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлюються ст.203 Цивільного кодексу України. Зокрема, такими вимогами визначаються: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.6).

Стаття 207 Цивільного кодексу України визначає вимоги до письмової форми правочину.

За своєю правовою природою дії суб`єктів правовідносин, які пов`язані з оплатною передачею-прийняттям товару в силу загальних засад і змісту господарського та цивільного законодавства слід визнати діями, що породжують цивільні права і обов`язки аналогічні зобов`язанням за договором купівлі-продажу.

Як вбачається із матеріалів зустрічної позовної заяви, сутність зустрічного позову полягає у визнанні недійсним Договору поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021, який за своєю правовою природою є договором поставки і до якого застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 Цивільного кодексу України).

Таким чином, до відносин, які виникли між сторонами в частині оплатної передачі товару, мають застосовуватись норми глави 54 Цивільного кодексу України, які регулюють правовідносини купівлі-продажу.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець згідно договору купівлі-продажу передає або зобов`язується передати у власність покупцеві товар, а покупець прийняти його та оплатити.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна зі сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України (ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України).

З огляду на вказані приписи не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17.

Заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. За загальним правилом не є підставою для визнання недійсним відсутність у договорі істотних умов.

Як зазначено вище рішенням Господарського суду Чернігівської області від 26.05.2021 у справі №927/354/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЗІ-АГРО" до Фермерського господарства "ВІКТОРІЯ" про стягнення неустойки (штрафу) в сумі 187200,00 грн. за непоставку товару (фуражного зерна кукурудзи) в кількості 200т, обумовленого Договором поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021, встановлено факт укладення між сторонами Договору поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021, що в силу приписів ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України є преюдиціальним та не підлягає доведенню знову в межах даної справи.

Під час розгляду Господарським суду Чернігівської області справи №927/354/21 сторони не ставили під сумнів правомірність укладення спірного Договору поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021 у зв?язку з недосягненням в належній формі істотних умов зазначеного договору.

Крім того, судовим рішенням в межах справи №927/354/21 встановлено дії сторін, спрямовані на виконання спірного Договору поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021, а саме:

-З метою виконання прийнятих ТОВ "Фозі-Агро" зобов`язань до ФГ "Вікторія" за Договором, у пункт завантаження (с. Головеньки, м. Борзна, Борзнянського району, Чернігівської області), 16.03.2021 прибув повноважний представник позивача ОСОБА_8., з метою обміну сторонами оригіналами документів, що підтверджують перехід права власності сільськогосподарської продукції, обумовленої Договором.

-17.03.2021, ФГ "Вікторія", на підставі отриманої від ТОВ "Фозі-Агро" довіреності №2 від 15.03.2021 надано ТОВ "Фозі Агро" накладну №4 від 17.03.2021 на поставку за Договором частини товару, зерна кукурудзи фуражної (ІІІ класу) в обсязі 97,81тон вартістю 762917,41грн (з ПДВ) (складена відповідачем у односторонньому порядку) та виставлено до сплати позивачу рахунок №4 від 11.03.2021.

-17.03.2021, на підставі договору поставки №23.10/21 від 10.03.2021, згідно з товарно-транспортними накладними №22/11Р від 17.03.2021, №22/13Р від 17.03.2021, №22/14Р від 17.03.2021 та №22/15Р від 17.03.2021, позивачу відвантажено частину товару (зерно кукурудзи) в обсязі 97,81тонн (маса нетто). У подальшому навантажені автомобілі були зважені та закриті на території складу: с. Велика Доча Борзнянського району.

-20.03.2021, весь вантаж було вивантажено з транспортних засобів, а в видаткових накладних №22/11Р від 17.03.2021, №22/13Р від 17.03.2021, №22/14Р від 17.03.2021 та №22/15Р від 17.03.2021, керівником ФГ "Вікторія", зроблено відмітку про те, що автотранспорт позивача був завантажений помилково зерном кукурудзи, загальною вагою 97,81тонн (маса нетто), що належало на праві власності іншому суб`єкту господарювання.

-Товар, обумовлений договором поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021, позивачу до цього часу не поставлений. Наведені обставини представником відповідача в судових засіданнях не заперечувались.

-Судом установлено, що відповідачем порушено договірні зобов`язання, а саме поставку товару в погоджений строк (по 17.03.2021) не виконано, зокрема до цього часу.

Відповідно до ст.234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Згідно з судовою практикою, для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

Розглядаючи справу, суд встановив, що сторони договору вчиняли дії спрямовані на реальне виконання зобов`язання стосовно передачі та прийняття кукурудзи у власність, а тому вказаний договір не може вважатися фіктивним.

За змістом ст.228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

Враховуючи обов`язки доказування і подання доказів (ст.74 ГПК України) саме позивач за зустрічним позовом зобов`язаний надати суду докази на підтвердження того, що договір спрямований на порушення його прав та незаконне заволодіння майном господарства. Однак таких доказів суду не було надано.

Суд також враховує, що на час розгляду позовних вимог у справі №927/354/21 Фермерським господарством "Вікторія" не заявлялась вимога про визнання недійсним Договору поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021 з підстав не відповідності оскаржуваного правочину нормам чинного законодавства України, які регулюють правовідносини поставки (купівлі-продажу), як такого, що не спрямований на реальне настання правових наслідків обумовлених ним.

Фермерським господарством "Вікторія" в межах справи №927/354/21 не повідомлялось про порушення засад господарської діяльності, які свідчать про його незаконність, і як наслідок, можливість визнання недійсним такого правочину; про порушення прав ФГ "Вікторія", шляхом завідомо нерівного та відверто дискримінаційного становище порівняно із іншою стороною правочину - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фозі-Агро" під час укладення чи часткового виконання Договору поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021.

Разом з тим, Фермерським господарством "Вікторія" під час розгляду справи №927/354/21 не зазначалось про відсутність у спірному Договорі поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021 особистого підпису директора Чечеля А.Д. зі сторони ФГ "Вікторія"; про непідписання спірного Договору директором ТОВ "Фозі-Агро" А.В. Усатенко та відсутність зразків відповідного аналога власноручного підпису директора ТОВ "Фозі-Агро" А.В.Усатенко.

З огляду на вищевикладене суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи, пояснення та міркування учасників судового процесу судом до уваги не приймаються як такі, що не спростовують висновків суду стосовно наявності підстав для залишення первісного та зустрічного позовів без задоволення.

Розподіл судових витрат.

За первісним позовом.

У зв`язку з відмовою у задоволенні первісних позовних вимог у повному обсязі, сплачений позивачем за первісним позовом за подання первісної позовної заяви судовий збір у розмірі 2481,00 грн., відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача за первісним позовом.

За зустрічним позовом.

У зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічних позовних вимог у повному обсязі, сплачений позивачем за зустрічним позовом за подання зустрічної позовної заяви судовий збір в розмірі 2481,00 грн., відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. 73, 74, 76, 79, 86, 129, 202, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні первісного позову про зобов?язання надати доступ до незаконно утриманого майна, а саме: кукурудзи українського походження 3-го класу, ДСТУ 4525:2006 у кількості 97 тонн 810 кг (вартістю 762917,41 грн.), яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ФОЗІ-АГРО", відмовити повністю.

У задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним Договору поставки сільськогосподарської продукції №23.10/21 від 10.03.2021, відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.09.2022.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Ю.В. Федоренко