номер провадження справи 9/61/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
22.09.2022 Справа № 908/1006/22
про стягнення суми 394950,27 грн.,

Суддя Боєва О.С.
при секретарі судового засідання Бичківській О.О.
За участю представників:
від позивача (заявника): Антонець І.В.;
від відповідача: Фундеряка Т.А.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.09.2022 позов у справі №908/1006/22 задоволено частково. З Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА» на користь Фермерського господарства «ИТОГ» стягнуто суму 354048 грн. 54 коп. основного боргу, суму 989 грн. 40 коп. 3% річних. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Також з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА» на користь Фермерського господарства «ИТОГ» стягнуто суму 5325 грн. 57 коп. витрат зі сплати судового збору.

13.09.2022 до господарського суду надійшла заява Фермерського господарства ИТОГ про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1006/22 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ФЛОРА на користь Фермерського господарства ИТОГ 30 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з протоколом передачі від 09.09.2022 заяву передано на розгляд раніше визначеному у судовій справі головуючому судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 15.09.2022 заява прийнята до розгляду, судове засідання з її розгляду призначено на 22.09.2022.

Представник позивача в судовому засіданні 22.09.2022 підтримав подану заяву.

Представник ТОВ «ФЛОРА» безпосередньо в судовому засіданні 22.09.2022 надав суду письмове заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за вих. №19/09-01 від 19.09.2022, яке, як зазначив представник відповідача, було направлено суду та позивачу засобами поштового зв`язку.

На адресу суду станом на 22.09.2022 відповідне заперечення через засоби поштового зв`язку не надходило. Представник позивача усно зазначив, що вказане письмове заперечення ФГ «ИТОГ» також не отримав.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу. Зазначив, що позивач не надав належний розрахунок цих витрат, а вказав лише вид судових витрат, не зазначивши скільки часу було витрачено на надання правової допомоги, а відтак порушив вказівку закону, в результаті чого заявлена сума правничої допомоги не може бути перевірена, доведена чи оспорена. Крім того, ТОВ «ФЛОРА» не отримало від позивача доказів на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу та складу цих витрат.

22.09.2022 заява Фермерського господарства ИТОГ розглянута, за наслідками розгляду заяви прийнято додаткове рішення, оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України до складу судових витрат, крім судового збору, входять також витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній орієнтовний розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 3 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд, зокрема, вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Частинами 1-3 статті 244 ГПК України встановлено: суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З матеріалів справи № 908/1006/22 слідує, що в позовній заяві було викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, які складаються з судового збору за подання позовної заяви, а також витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн. та зазначено, що докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу будуть надані у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Також про надання доказів понесених витрат на правничу допомогу у встановлений законодавством строк було заявлено позивачем у судовому засіданні 30.08.2022.

Як свідчать матеріали справи, представництво інтересів Фермерського господарства «ИТОГ» у справі № 908/1006/22 здійснювалось адвокатом Антонець Іриною Валеріївною, яка діяла на підставі ордеру серія АР № 1091779 від 01.07.2022, вданого АО «ЦЕЗАР» відповідно до договору про надання правової допомоги № 10-06/2022 від 10.06.2022.

Відповідно до заяви Фермерського господарства ИТОГ про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1006/22, заявник просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ФЛОРА суму 30000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. До заяви додано копії наступних документів: договору про надання правової допомоги № 10-06/2022 від 10.06.2022, додатку № 1 до вказаного договору, Акту приймання-передачі послуг за результатами надання правової допомоги від 09.09.2022, рахунку на оплату № 2/2022 від 10.06.2022 та платіжного доручення № 159 від 31.06.2022 на суму 30000,00 грн.

Відповідно до змісту п.п. 1.3, 5.1 договору про надання правової допомоги № 10-06/2022 від 10.06.2022, укладеного між Адвокатським об`єднанням «ЦЕЗАР» та Фермерським господарством «ИТОГ» визначено, що обсяг та порядок надання правової допомоги, перелік послуг, вартість послуг, порядок розрахунків, строки надання правової допомоги та інші аспекти виконання Договору визначаються відповідно до Додатку № 1 до цього договору та/або додатковими договорами до цього договору, які є частинами цього договору.

У Додатковій угоді № 1 від 10.06.2022 до Договору сторонами обумовлено надання правової допомоги, пов`язаної із вирішенням в судовому порядку спору щодо невиконання ТОВ «Флора» зобов`язань за договором поставки № 28/22/47 від 05.11.2021, в п. 1.1 якої наведено відповідний перелік послуг/робіт.

Згідно з п. 2.2. Додатку № 1 сторони домовились, що гонорар за правову допомогу, визначену в п.1.1 цього Додатку складає фіксований розмір 30000,00 грн.

Після надання правової допомоги відповідно до предмету Договору, сторони підписують Акт надання послуг (п.2.8).

АО «Цезар» виставлено ФГ «ИТОГ» рахунок № 2/2022 від 10.06.2022 на оплату правової допомоги згідно вищевказаного Договору та Додатку № 1 до нього на суму 30000,00 грн., який оплачено позивачем згідно з платіжним дорученням № 159 від 13.06.2022.

09.09.2022 АО «ЦЕЗАР» та ФГ «ИТОГ» складено та підписано Акт приймання-передачі послуг за результатами надання правової допомоги, згідно з яким погоджено, що Адвокатським об`єднанням, а саме адвокатом Антонець І.В., надано належним чином, у повному обсязі правову допомогу відповідно до Договору про надання правової допомоги №10-06/2022 від 10.06.2022 та Додатку № 1 від 10.06.2022, а Клієнт прийняв надані послуги, в тому числі: надання консультацій Клієнту; вивчення документів та аналіз норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та судової практики; підготовка та подання позовної заяви; підготовка та подання до суду заяв та клопотань; представництво інтересів Клієнта в судових засіданнях у справі № 908/1006/22 тощо. В п. 2 Акту визначено, що загальна вартість послуг правової допомоги складає 30000,00 грн., що є фіксованою згідно з п. 2.2 Додатку № 1 від 10.06.2022 до Договору.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.126 ГПК України).

Відповідно до приписів частини 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126).

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В частині 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За змістом ч. 2 ст. 128 ГПК України розмір витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою її до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, господарський суд також враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20), в якій вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

В постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн., які понесені позивачем, є доведеним, підтверджений належними доказами та є співмірним, враховуючи обсяг виконаних робіт (наданих послуг), складність справи та ціну позову (394950,27 грн.).

Посилання відповідача на те, що розмір цих витрат не підтверджено належними доказами є безпідставним. Всі необхідні докази з детальним описом наданих послуг/виконаних робіт надано позивачем в матеріали справи, їх розмір є підтвердженим. Недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України судом також не встановлено.

Крім того, виходячи з приписів ч. 5 ст. 126 ГПК України суд може зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.

Разом з тим, такого клопотання відповідачем не заявлено. У своєму запереченні відповідач просив повністю відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу.

Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією із засад (принципів) господарського судочинства (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

За змістом ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов у справі № 908/1006/22 задоволений судом частково, суд дійшов до висновку про стягнення з ТОВ «Флора» на користь ФГ «ИТОГ» витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: у розмірі 26 968,30 грн.

Отже заява Фермерського господарства «ИТОГ» про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача суми 30 000,00 грн. задовольняється судом частково.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Фермерського господарства ИТОГ про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1006/22 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ФЛОРА на користь Фермерського господарства ИТОГ 30 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ФЛОРА (69013, м. Запоріжжя, вул. Стартова, буд. 3-В) на користь Фермерського господарства ИТОГ, (71611, Запорізька область, Василівський район, смт. Степногірськ, вул. Перемоги, буд. 11-А) суму 26968 (двадцять шість тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 30 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

У задоволені іншої частини заяви відмовити.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 04.10.2022.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва