У Х В А Л А

26 вересня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/753/22

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви №1 від 13.09.2022

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Укрфінсистем»,

вул. О. Пироговського, 19, корпус 2, м. Київ, 03110; e-mail: ;

до відповідача: ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1 ;

предмет спору: про стягнення 103954,95грн

20.09.2022, до Господарського суду Чернігівської області, надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінсистем» (надалі ТОВ «ФК «Укрфінсистем») до фізичної особи підприємця Вишневецького Миколи Івановича (надалі ФОП Вишневецький М.І.) про стягнення 103954,95грн, з них: 85866,16грн основного боргу за договорами оренди нежитлового приміщення №078-17 від 01.01.2017 та №056-20 від 01.01.2020; 2907,68грн трьох відсотків річних за період з 29.07.2021 по 13.09.2022 та 15181,11грн інфляційних втрат за аналогічний період, розрахованих на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Позов мотивовано порушенням відповідачем зобов`язань по оплаті орендної плати за договорами оренди нежитлового приміщення №078-17 від 01.01.2017 та №056-20 від 01.01.2020, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Основа» та ФОП Вишневецьким М.І., право вимоги за якими відступлено позивачу - ТОВ «ФК «Укрфінсистем» за договором №38 про відступлення права вимоги від 29.07.2021.

Судом установлено, що позов пред`явлено до фізичної особи підприємця Вишневецького М.І. (РНОКПП НОМЕР_1 ), який згідно з відомостями внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 12.01.2021 припинив підприємницьку діяльність як ФОП (номер запису 004000351), при цьому, за статтями 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статтями 202-208 Господарського кодексу України, статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» господарські зобов`язання останнього за укладеними договорами не припиняються, а продовжують діяти, оскільки він як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Наведена правова позиція узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року в справі №910/8729/18.

Предметом спору є вимога про стягнення заборгованості за договорами оренди нежитлового приміщення №078-17 від 01.01.2017 та №056-20 від 01.01.2020, за умовами яких (пункти 1.1.) в оренду передано службові приміщення за адресою: 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ (вул. Патріса Лумумби), 4/6, корпус «А», кім. 700, площею 26 м.кв. Похідні вимоги стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за порушення грошових зобов`язань.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, установлює порядок здійснення судочинства в господарських судах.

Виходячи зі змісту п.1 частини 1 статті 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів належать справи в спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

За загальним правилом позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина 1 статті 27 ГПК України).

Статтею 30 ГПК України встановлено правила виключної підсудності. За частиною 3 даної статті спори, які виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Предметом позову в даній справі є вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договорами оренди нежитлового приміщення №078-17 від 01.01.2017 та №056-20 від 01.01.2020, тобто спір пов`язаний з користуванням нерухомим майном, тобто має пред`являтися за місцем знаходження цього майна відповідно до правил виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 лютого 2021 року в справі №911/2390/18 дійшла висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини 3 статті 30 ГПК України.

Велика Палата Верховного Суду в цій постанові дійшла висновку про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині 3 статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Відповідна правова позиція в подібних правовідносинах викладена в постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року в справі №910/6644/18 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року в справі №910/10647/18.

З матеріалів справи вбачається, що об`єкт нерухомого майна, що перебував у тимчасовому оплатному користуванні відповідача, знаходився в місті Києві, по вул. Іоанна Павла ІІ (вул. Патріса Лумумби) 4/6, корпус «А», кім. 700, тож вирішення цього спору віднесено до територіальної юрисдикції Господарського суду міста Києва.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини 3 статті 31 ГПК України справа №927/753/22 має бути передана до розгляду іншому суду за встановленою підсудністю на підставі даної ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись частиною 3 статті 30, статтями 31, 232-235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву №1 від 13.09.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінсистем» () до фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення 103954,95грн направити за правилами виключної підсудності, за місцезнаходження нерухомого майна, до Господарського суду міста Києва (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44В) не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала складена та підписана 26.09.2022

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко