ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"30" вересня 2022 р. Справа № 906/324/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бучинська Г.Б.

судді Філіпова Т.Л.

судді Грязнов В.В.

розглянувши заяву судді Бучинської Г.Б. та судді Філіпової Т.Л. про самовідвід у справі №906/324/18 при розгляді апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства "Спіка" про відвід суддів при розгляді апеляційної скарги ТОВ "Лабрадорит" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 05 липня 2022 року у справі №906/324/18 (повний текст складено 08 липня 2022 року, суддя Машевська О.П.)

за позовом Закритого акціонерного товариства "Спіка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит"

про стягнення 15816072,00 грн (в редакції заяв про збільшення розміру позовних вимог №22/8-Л-5 від 22 серпня 2018 року та №22/1-Л-3 від 22 січня 2019 року)

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит"

до Закритого акціонерного товариства "Спіка"

про визнання відсутнім права власності на нерухоме майно та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Північно-західного апеляційного господарського суду перебуває апеляційна скаргу ТОВ "Лабрадорит" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 05 липня 2022 року у справі №906/324/18 за позовом Закритого акціонерного товариства "Спіка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" про стягнення 15816072,00 грн (в редакції заяв про збільшення розміру позовних вимог №22/8-Л-5 від 22 серпня 2018 року та №22/1-Л-3 від 22 січня 2019 року) та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" до Закритого акціонерного товариства "Спіка" про визнання відсутнім права власності на нерухоме майно та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

22 серпня 2022 року автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуюча суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л., суддя Грязнов В.В.

16 вересня 2022 року на адресу Північно - західного апеляційного господарського суду від директора ЗАТ "Спіка" - Данильчука М. надійшла заява про відвід судді Бучинської Г.Б. та Філіпової Т.Л.

Підставами заявленого відводу вказано, що суддя Бучинська Г.Б. та суддя Філіпова Т.Л. приймали участь у вирішенні спору між ТОВ "Лабрадорит" та ЗАТ "Спіка" у справі №4/5007/37/12 стосовно перегляду рішення господарського суду Житомирської області від 14 квітня 2014 року, а тому є підстави вважати, що у судді Філіпової Т.Л. та судді Бучинської Г.Б. вже склалась особиста думка щодо предмету та обставин, які мають значення для розгляду даної справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28 вересня 2022 року визнано необгрунтованою заяву ЗАТ "Спіка" про відвід головуючої судді Бучинської Г.Б. та судді Філіпової Т.Л. від розгляду справи №906/324/18. Передано справу №906/324/18 для вирішення питання про відвід головуючої судді Бучинської Г.Б. та судді Філіпової Т.Л. у порядку, встановленому частиною 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 вересня 2022 року суддя Дужич С.П. відмовив у задоволенні заяви директора ЗАТ "Спіка" - Данильчука М. про відвід судді Бучинської Г.Б. та Філіпової Т.Л. у справі №906/324/18.

30 вересня 2022 року від судді Бучинської Г.Б. та судді Філіпової Т.Л. надійшла заява про самовідвід у справі №906/324/18.

Обґрунтовуючи дану заяву, судді посилаються на те, що аналізуючи викладені в заяві про відвід суддів аргументи про те, що у справі №4/5007/37/12 приймали участь ті самі сторони, судді враховують, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожного при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом, встановленим законом. В даному спорі №906/324/18 сторонами справи є також ЗАТ "Спіка" та ТОВ "Лабрадорит", тому спір має бути вирішеним незалежним i безстороннім судом, більше того, не породжувати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості судді. Враховуючи зазначене, розгляд справи головуючою суддею Бучинською Г.Б. та суддею Філіповою Т.Л. по даній справі, не створить достатніх гарантій для усунення підстав (навіть потенційної можливості) побоюватися, що судді, незалежно від особистої поведінки, не є безсторонніми при розгляді справи, а відтак здійснення судового розгляду та прийняття даними суддями судового рішення за наслідками розгляду справи по суті, може призвести до невиправданих очікувань, напруги з боку сторін у справі, упередженого ставлення, виявлення недовіри до суддів, що може негативного відобразитися на судовому процесі.

Розглянувши заяву судді Бучинської Г.Б. та судді Філіпової Т.Л. про самовідвід у даній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 1, частини 2 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Відвід (самовідвід) - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії "безсторонній суд" зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Таку презумпцію спростувати досить складно. Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи.

У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості і понад усе, якщо йдеться про кримінальне провадження, - в обвинуваченого (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48). Суд не завжди послідовно дотримувався позиції щодо того, чия думка є вирішальною при оцінці ступеня об`єктивної безсторонності судових органів. Так, у справі "Декюббер проти Бельгії" Суд встановив, що мало місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки суддя "міг в очах обвинуваченого" здаватися негативно налаштованим проти нього (див.: De Cubber v. Belgium judgment of 26 October 1984, Series A, No. 86, p. 29).

Водночас у справі "Хаузшільдт проти Данії" Суд дещо відкоригував свою позицію, відтворивши її у деяких рішеннях: "Для висновку про наявність у конкретній справі правомірної підстави сумніватися у безсторонності судді думка обвинуваченого може враховуватися, але вона не має вирішального значення. Вирішальним є те, чи можна вважати такі сумніви об`єктивно виправданими" (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).

Відповідно до статті 2 Основних принципів незалежності судових органів, підготовлених ООН у 1985 році, яка визначає, що судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, загроз або втручання, прямого чи непрямого, з боку будь-кого або з будь-якої причини.

За статтею 8 Основних принципів судді повинні завжди поводити себе таким чином, що забезпечити повагу до своєї посади і зберегти безсторонність та незалежність судових органів.

Згідно з міжнародно-правовими гарантіями незалежності судів суддя має здійснювати свої суддівські функції незалежно, на основі власної оцінки фактів і відповідно до усвідомленого розуміння права, вільно від будь-якого впливу. Він має бути незалежним від суспільства в цілому і від конкретних сторін спору, який вирішує. Здійснюючи суддівські функції, суддя має бути незалежним від інших суддів у зв`язку з рішеннями, які зобов`язаний ухвалювати незалежно. Він повинен виявляти і пропагувати високі стандарти суддівської поведінки, щоб підвищувати рівень довіри громадськості до суду, яка є головною умовою для підтримання незалежності суддів.

Аналізуючи викладені в заяві про відвід суддів аргументи про те, що у справі №4/5007/37/12 приймали участь ті самі сторони, враховує, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожного при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом, встановленим законом.

В даному спорі №906/324/18 сторонами справи є також ЗАТ "Спіка" та ТОВ "Лабрадорит", тому, як зазначалося вище спір має бути вирішеним незалежним i безстороннім судом, більше того, не породжувати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості судді.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" (заява № 4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

З практики Європейського суду з прав людини вбачається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи зазначене вище, розгляд справи головуючою суддею Бучинською Г.Б. та суддею Філіповою Т.Л. по даній справі, не створить достатніх гарантій для усунення підстав (навіть потенційної можливості) побоюватися, що судді, незалежно від особистої поведінки, не є безсторонніми при розгляді справи, а відтак здійснення судового розгляду та прийняття даними суддями судового рішення за наслідками розгляду справи по суті, може призвести до невиправданих очікувань, напруги з боку сторін у справі, упередженого ставлення, виявлення недовіри до суддів, що може негативного відобразитися на судовому процесі.

Враховуючи зазначені обставини, з метою уникнення будь-яких сумнівів учасників судового процесу щодо об`єктивності та неупередженості судді Бучинської Г.Б. та судді Філіпової Т.Л. під час розгляду справи №906/324/18, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 35, 36, 39, 234 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Задоволити заяву судді Бучинської Г.Б. та судді Філіпової Т.Л. про самовідвід у справі №906/324/18.

2. Ухвала за результатами вирішення заяви про самовідвід оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Грязнов В.В.