УХВАЛА

03.10.2022Справа № 912/1176/22
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши

заяву ОСОБА_1

про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1

до Кіровоградської обласної ради

про визнання незаконним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної ради про визнання незаконним та скасування рішення Кіровоградської обласної ради від 14.06.2022 №262 "Про реорганізацію деяких закладів охорони здоров`я" в частині припинення КНП КОНД КОР у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до комунального закладу некомерційного підприємства "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради", з покладенням на відповідача судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області № 912/1176/22 від 05.09.2022 постановлено позовну заяву гр. ОСОБА_1 від 31.08.2022 №б/н (вх. №1174/22 від 01.09.2022) до Кіровоградської обласної ради про визнання незаконним та скасування рішення та заяву про забезпечення позову від 31.08.2022 №б/н (вх. №1175/22 від 01.09.2022) з додатками, в тому числі, дублікати квитанцій від 31.08.2022 № 0.0..1 на суму 2 481,00 грн та від 31.08.2022 №0.0..1 на суму 1 240,50 грн, направити до Господарського суду міста Києва за виключною підсудністю.

Разом із указаною позовною заявою ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить:

- зупинити дію рішення Кіровоградської обласної ради від 14.06.2022 №262 "Про реорганізацію деяких закладів охорони здоров`я" в частині припинення КНП КОНД КОР у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до комунального закладу некомерційного підприємства "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" до набрання рішенням суду щодо його оскарження законної сили;

- заборонити Кіровоградській міській раді вчиняти дії щодо припинення КНП КОНД КОР у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до комунального закладу некомерційного підприємства "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" до набрання рішенням суду щодо його оскарження законної сили.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що на виконання рішення Кіровоградської обласної ради №262 від 14.06.2022 «Про реорганізацію деяких закладів охорони здоров`я» в частині припинення Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» Кіровоградської обласної ради (далі - КНП КОЕІД КОР) розпорядженням голови Кіровоградської обласної ради №135-гр від 15.06.2022 (далі - розпорядження) утворено комісію з припинення юридичної особи - Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» Кіровоградської обласної ради у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» та затверджено Порядок і строки припинення юридичної особи.

Крім того, зазначеним розпорядженням доручено голові комісії з припинення юридичної особи - Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» Кіровоградської обласної ради у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» виконувачеві обов`язків генерального директора комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_2 забезпечити згідно з чинним законодавством України виконання заходів щодо припинення даного підприємства.

Станом на момент подання цієї заяви комісією з припинення юридичної особи - Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» Кіровоградської обласної ради у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» вже вчинено ряд дій, що свідчать про початок процедури припинення КНП КОНД КОР.

Зокрема, головою комісії з припинення юридичної особи - Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» Кіровоградської обласної ради у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_2 голові первинної профспілкової організації КНП КОНД КОР06.07.2022 року надіслано лист №385/1.3-1 «Про скорочення штату працівників», з якого вбачається, що у другій половині жовтня 2022 року заплановано скоротити 27 штатних посад, в тому числі посаду бухгалтера, яку займає заявник - ОСОБА_1 .

За таких обставин, менш ніж за три місяці висококваліфіковані працівники будуть звільнені у порядку п.1 ч.І ст.40 КЗпП України та, у разі задоволення позовних вимог виконання рішення суду в частині відновлення роботи як належний спосіб захисту порушених прав внаслідок реалізації рішення №262 від 14.06.2022 року буде відбуватися саме шляхом поновлення на роботі таких працівників у судовому порядку, що, по-перше, вимагатиме витрат часу для відповідних судових проваджень, а, по-друге, вимагатиме витрат коштів платників податків як на процес судового розгляду, так і на виплату заробітних плат за час вимушеного прогулу таких працівників.

Можливе відновлення роботи та наповнення штату також вимагатиме додаткових зусиль та часу та, навіть за умови оперативних дій суб`єкта призначення у відповідності до закону, займатиме щонайменше декілька місяців, що також унеможливить роботу КНП КОНД КОР.

На теперішній час уже розпочато вчинення дій щодо юридичного оформлення ліквідації про що свідчать відомості Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Наступними діями, відповідно до Плану заходів з ліквідації визначено: повідомлення відповідних державних органів (ПФУ, ДПС, тощо) про припинення КНП КОНД КОР, заявления кредиторами вимог, інвентаризації, ліквідаційного балансу, звільнення працівників, знищення печаток і штампів, закриття рахунків, зняття КНП КОНД КОР з обліків у державних органах, тощо, які будуть вчинені у встановлені строки, які є стислими.

Виконання цих дій призведе до припинення юридичної особи КНП КОНД КОР, для відновлення якої за умови позитивного судового рішення знадобиться чимало часу, трудових та фінансових ресурсів за рахунок комунального бюджету. Відтак, заявник вважає, що ефективний захист її порушених прав у цій справі буде неможливим.

Крім того, управлінські рішення про припинення КНП КОНД КОР йдуть у розріз з вектором державної політики у напрямку охорони здоров`я.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд зазначає, що частиною 1 статті 137 ГПК України визначено вичерпний перелік видів заходів забезпечення позову, який може доповнюватися виключно за рахунок певних заходів забезпечення позову, прямо передбачених законами України або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (пункт 10 частини 1 статті 137 ГПК України).

На відміну від положень ГПК України, такий вид забезпечення позову як зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта передбачено пунктом 1 частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто він може бути застосований у порядку адміністративного судочинства, з урахуванням застережень, визначених зазначеною статтею.

Оскільки обраний позивачем захід забезпечення позову у вигляді зупинення дії спірного рішення прямо не передбачений статтею 137 ГПК України, заявник мав з посиланням на пункт 10 частини 1 цієї статті зазначити закон, яким цей захід забезпечення позову передбачено.

Натомість, у заяві про забезпечення позову відсутнє посилання на пункт 10 частини 1 статті 137 цього Кодексу та на нормативно-правовий акт, яким передбачено такий захід забезпечення позову як зупинення дії рішення органу місцевого самоврядування.

Порядок прийняття, набрання чинності, скасування і форма актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначені у ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до частини 1 та 10 якої акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування приймаються у формі рішень та визнаються незаконними в судовому порядку з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України. Проте, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачає можливості зупинення дії рішення органу місцевого самоврядування за рішенням суду.

Оскільки заявлений захід забезпечення позову у спосіб зупинення дії спірного рішення органу місцевого самоврядування не передбачений нормами господарського процесуального закону - імперативними положеннями частини 1 статті 137 ГПК України, іншими законами або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, заява про вжиття такого заходу забезпечення позову визнається безпідставною та задоволенню не підлягає.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 11.07.2022 у справі № 907/138/22.

Стосовно заходу забезпечення позову шляхом заборони Кіровоградській міській раді вчиняти дії щодо припинення КНП КОНД КОР у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до комунального закладу некомерційного підприємства "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" до набрання рішенням суду щодо його оскарження законної сили суд зазначає таке.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч.3 ст.137 ГПК України).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог. Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову (висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.09.2020р. у справі №910/1261/20, від 25.09.2020р. у справі №921/40/20).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії (постанови Верховного Суду від 17.08.2021р. у справі №916/3444/20, від 12.08.2021р. у cправі №908/309/21 та інші).

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020р. у справі №753/22860/17, постановах Верховного Суду від 10.10.2019р. у справі №916/1572/19, від 28.10.2019р. у справі №916/1845/19, від 10.09.2020р. у справі №922/3502/19).

Важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021р. у справі № 914/1570/20).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018р. у справі №914/970/18, від 10.11.2020р. у справі №910/1200/20).

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною вимогою немайнового характеру, тому має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведену правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018р. у справі №910/1040/18).

Предметом позову є визнання незаконним та скасування рішення Кіровоградської обласної ради від 14.06.2022 №262 "Про реорганізацію деяких закладів охорони здоров`я" в частині припинення КНП КОНД КОР у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до комунального закладу некомерційного підприємства "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради".

При цьому, суд звертає увагу, що підстави забезпечення позову не обмежуються лише пов`язаністю з позовною вимогою. Статтею 136 ГПК України передбачено можливість забезпечення позову не лише у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду, а з урахуванням ефективності захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Тобто, за замістом частини 2 статті 136 ГПК України у вирішенні питання щодо забезпечення позову слід також враховувати за захистом якого порушеного чи оспорюваного права або інтересу звертається позивач, не обмежуючись лише неможливістю виконання рішення суду та позовними вимогами (постанова Верховного Суду від 10.10.2019р. у справі №910/4103/18).

Однак, суд звертає увагу, що у даному випадку Кіровоградська обласна рада своїм розпорядженням №135-гр від 15.06.2022 вже утворила комісію з припинення юридичної особи - Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» Кіровоградської обласної ради у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» та затвердила порядок і строки припинення юридичної особи, доручивши вчинення відповідних дій голові комісії з припинення Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_2 .

А відтак, ліквідаційні заходи наразі здійснюються не Кіровоградською обласною радою, а комісією з припинення Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» Кіровоградської обласної ради.

Отже, згаданий захід забезпечення позову, про який просить скаржник, з огляду на характер права, за захистом якого звернулася ОСОБА_1 , та суб`єкта забезпечення, не є ефективним та адекватним вимогам, на забезпечення яких він має вживатись.

Крім того, заявлені заходи в цій частині носять неконкретний характер та такий спосіб забезпечення може порушувати права інших осіб, які не будуть учасниками справи. Заявляючи про застосування заходу забезпечення позову в частині заборони вчиняти дії щодо припинення КНП КОНД КОР, заявником не уточнено, які саме дії заборонено вчиняти.

У той же час, за положеннями частини 5 статті 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 ГПК України), про що йдеться в положеннях частини 1 статті 136 і 137 ГПК України та постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17.

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Отже, за відсутності доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування обраних заявником заходів до забезпечення позову, суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня з дня складання повного тексту ухвали.

Дата складення та підписання повного тексту ухвали: 03.10.2022

Суддя Т. Ю. Трофименко