ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27.09.2022 р. Справа № 914/2120/22

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 , місто Львів

до відповідача-1 ОСОБА_2 , місто Оффенбах на Майні, Федеративна Республіка Німеччини

до відповідача-2 Карстен Міхаеля, місто Оффенбах на Майні, Федеративна Республіка Німеччини

про солідарне стягнення 161 625,00 євро.

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1 ОСОБА_2 , до відповідача-2 Карстен Міхаеля про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 161 625,00 євро, з яких 150 000,00 євро основного боргу, 11 625,00 євро трьох процентів річних.

Третьою особою позивач зазначає Товариство з обмеженою відповідальністю «G&K Global GmbH», місто Ветцлар Федеративна Республіка Німеччини.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору б/н від 01.09.2022 (вх.№2841/22).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.09.2022, справу передано для розгляду судді Кидисюку Р.А.

Ухвалою від 12.09.2022 задоволено заяву судді Кидисюка Р.А. про самовідвід та постановлено відвести суддю Кидисюка Р.А. від розгляду справи №914/2120/22.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Львівської області №107 від 22.09.2022 відповідно до пунктів 2.3.25 та 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та рішення зборів суддів Господарського суду Львівської області від 07.08.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл справи №914/2120/22.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2022, справу передано для розгляду судді Сухович Ю.О.

Позов обґрунтовано тим, що 20.05.2019 між учасником (засновником) Приватного підприємства «Сонячна Енергосистема» - Пакуляком Тарасом Михайловичем (позивачем) та ОСОБА_2 (відповідач-1), та ОСОБА_3 (відповідач-2), та ОСОБА_4 (сторона-4 угоди) укладено угоду з метою забезпечення максимальної ефективності та конкретизації домовленостей та заходів щодо переходу права власності на 100% частки статутного капіталу Приватного підприємства «Сонячна Енергосистема», а також з метою визначення умов співпраці щодо реалізації проекту, а саме будівництва об`єкта.

Однак, як стверджує позивач, відповідачі 1 та 2 порушили свої зобов`язання, щодо порядку та умов оплати за вказаною угодою, внаслідок чого виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на наступне.

1. Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Позивачем не зазначено у позовній заяві вимоги визначені у пункті 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідачів 1, 2 та третьої особи або їх відсутність.

2. Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

В порушення вказаних вимог, позивачем не зазначено у позовній заяві відомості визначені у пункту 6 частині 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України (їх наявність чи відсутність).

3. Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

В порушення вказаних вимог, позивачем не зазначено у позовній заяві відомості визначені у пункту 7 частині 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України (їх наявність чи відсутність).

4. Відповідно до частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Так, позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на низку обставин, проте докази на підтвердження яких не долучені до позовної заяви.

Позивач у позовній заяві стверджує, що відповідачі сплатили позивачу 50 000,00 євро, а саме 20.05.2019 20 000,00 євро та 10.06.2019 30 000,00 євро.

Однак в матеріалах позову відсутні докази сплати відповідачами та отримання позивачем вказаних сум. Не вказано про долучення таких доказів і в додатках до позовної заяви.

З метою додержання вимог пункту 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України та частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивачу належить додати до позовної заяви докази на підтвердження обставин, про які йдеться у позовній заяві.

5. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позову немайнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позову майнового характеру, встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», з 1 січня 2022 року для працездатних осіб встановлено прожитковий мінімум на рівні 2 481,00 грн.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить: стягнути заборгованість в сумі 161 625,00 євро. Таким чином позивачем заявлено вимогу майнового характеру.

Позовна заява не містить дати її складання, до відділення поштового зв`язку для надсилання до суду її подано 01.09.2022, що вбачається із поштової квитанції Укрпошти штрихкодовий ідентифікатор 288.

Враховуючи наведене, беручи до уваги офіційний курс НБУ станом на день подання позовної заяви - 01.09.2022 (1 євро = 36,5704 грн), за подання до суду даного позову, позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 88 660,36 грн.

Позивач оплатив судовий збір у встановленому законом розмірі та порядку.

Натомість, подав клопотання про відстрочення сплати судового збору, з огляду на те, що на час подання позову він перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки через воєнний стан в державі відбувся значний спад економічної активності в Україні, що позбавило його можливості здійснювати підприємницьку діяльність хоча б на рівні 2021 року. Як стверджує заявник, постійним джерелом його доходів є лише заробітна плата в розмірі 8 950,00 грн на місяць, відтак йому складно зібрати відповідну суму для сплати судового збору. Подання позову зумовлено закінченням строків позовної давності.

До клопотання долучено відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 29.03.2022 про те, що загальна сума доходів ОСОБА_1 за 2021 рік становила 365 500,00 грн.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регламентовано статтею 8 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 18.02.2022 у справі № 910/11027/18 вказала, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (пункт 60).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення, розстрочення, чи зменшення сплати судового збору повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Скрутне матеріальне становище - це умови існування фізичної особи, які проявляються перш за все при відсутності грошових коштів та інших майнових засобів, що необхідні для задоволення потреб фізичної особи та придбання речей першої необхідності продуктів харчування, медичних ліків, житла, одягу тощо). Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, довідки про склад сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом у зазначених вище нормах дій є врахування ним майнового стану сторони. При цьому обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону, тобто в даному випадку на позивача.

Позивачем у справі є фізична особа, тому, суд враховує суму річного доходу позивача та порівнює його із сумою судового збору, що підлягає сплаті. Так, згідно з довідкою про дохід позивача за 2021 такий становить 365 500,00 грн, тоді як судовий збір у даній справі - 88 600,36 грн, що перевищує 5 % від річного доходу позивача (18 275,00 грн, що зазначає і позивач у клопотанні).

Однак, посилання позивача лише на ту обставину, що судовий збір у даній справі перевищує 5 % від річного доходу позивача не є підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, довідки про склад сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо, яких позивачем не долучено до клопотання.

Враховуючи зазначене, судом встановлено, що позивачем не доведено наявності у нього законних підстав для відстрочення сплати судового збору.

Отже, позивачу слід виправити недоліки позовної заяви, для подальшого належного та об`єктивного розгляду позовної заяви судом.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись нормами статей 73, 76, 80, 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву залишити без руху.

3. Встановити позивачу 10-денний строк з дня вручення ухвали на виправлення допущених недоліків, які зазначені у вказаній ухвалі суду.

4. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

4.1. надання інформації про офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти відповідачів 1, 2 та третьої особи або їх відсутність;

4.2. надання відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі здійснювалися;

4.3. надання відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

4.4. надання доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі 88 660,36 грн.

5. Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022, який продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 року строком на 90 діб, суд звертається до учасників судового процесу з проханням надсилати всі процесуальні документи на електронну адресу суду: . В назві файлу зазначати номер справи, прізвище та ініціали судді.

Крім того, усю інформацію щодо стану розгляду справи можна отримати в такий спосіб: канцелярія; інформаційна довідка щодо руху справ; http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015/ - веб-сайт суду.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Ухвала підписана 27.09.2022

Суддя Сухович Ю.О.