ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2022м. ДніпроСправа № 904/2037/22
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАКЕТТІ» м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» м. Дніпро

про стягнення суми боргу в розмірі 11470грн.08коп., пені в розмірі 15грн.71коп.

Без представників сторін.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАКЕТТІ» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 11470грн.08коп., пені в розмірі 15грн.71коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати отриманого товару на підставі договору поставки №15-11/21/1 від 15.11.2021 (в редакції протоколу узгодження розбіжностей).

Позивач зазначає, що на виконання договору поставки №15-11/21/1 від 15.11.2021 та додатку №2 до договору згідно з видатковою накладною №ПК1393-04 від 04.01.2022 поставив відповідачу товар на суму 11470грн.08коп.

Посилаючись на пункт 5 додатку №2 до договору, пункт 3.3 договору №15-11/21/1 від 15.11.2021, позивач вказує, що відповідач мав сплатити товар на умовах відстрочки протягом 45календарних днів від дати поставки товару. Датою поставки товару вважається дата, вказана на видатковій накладній при отриманні товару. Станом на 19.02.2022 відповідач не сплатив вартість отриманого товару.

Позивач зазначає, що в листі №52 від 03.05.2022 відповідач посилався на наявність форс-мажорних обставин, що виникли внаслідок військової агресії рф проти України, та пропонував розстрочити оплату суми боргу шляхом сплати рівними частинами у строк від 9 до 12 місяців.

Позивач вказує, що в листі-відповіді від 10.05.2002 надав згоду на відстрочення оплати відповідачем суми боргу на строк - 30 календарних днів з дати отримання відповіді на його звернення.

Позивач повідомляє, що направив на адресу відповідача вимогу №11470 від 16.06.2022 про сплату суми боргу в розмірі 11470грн.08коп. протягом 20днів з моменту отримання вимоги, але не пізніше 10.07.2022. Вказана вимога була отримана відповідачем 29.06.2022.

Оскільки відповідач не сплатив суму боргу, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

На підставі пункту 6.1 договору за порушення строків оплати вартості товару, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 15грн.71коп. за 14.07.2022.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними в справі матеріалами.

Запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 відповідач отримав 02.08.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням №085, яке міститься в матеріалах справи. Відзив мав бути наданий до суду в строк до 17.08.2022 включно. Станом на 26.09.2022 відзив на адресу суду не надходив.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відтак, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАКЕТТІ» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РУШ» (далі - покупець) був укладений договір поставки №15-11/21/1 від 15.11.2021 (далі договір).

Вказаний договір був підписаний разом з протоколом узгодження розбіжностей від 15.11.2021 до договору. В пункті 2 цього протоколу сторони визначили, що після підписання цього протоколу узгодження розбіжностей, договір вважається укладеним з урахуванням умов, викладених в цьому протоколі у колонці «погоджена сторонами редакція». Всі інші пункти договору, не змінені даним протоколом, залишаються без змін.

Відповідно до пункту 1 протоколу узгодження розбіжностей від 15.11.2021 сторонами було узгоджено додавання до договору пунктів 4.6 та 6.9, викладених в редакції постачальника.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору, постачальник зобов`язується протягом дії цього договору передавати товар у власність покупця, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар в асортименті відповідно до узгоджених додатків (специфікацій). Загальна кількість товарів, що поставляються, та ціна визначається на підставі замовлень покупця та виставлених рахунків продавцем.

Товаром за договором є товар, вказаний в додатку (специфікації), що узгоджується з покупцем і підписується сторонами і є невід`ємною частиною цього договору.

В пункті 1 додатку №2 до договору №15-11/21/1 від 15.11.2021 сторони визначили найменування та характеристики товару.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 договору ціна товару, що поставляється згідно даного договору, зазначена в додатках (специфікаціях) та/або рахунках до даного договору, що є його невід`ємною частиною, і встановлюється в національній валюті України. Загальна сума договору, складає суму всіх додатків (специфікацій) та/або рахунків, які підписані сторонами протягом дії цього договору.

Порядок розрахунків за поставлений товар обумовлюються сторонами в додатках (специфікаціях) до даного договору та/або рахунках.

В пункті 5 додатку №2 до договору №15-11/21/1 від 15.11.2021 сторони узгодили такі умови оплати - відстрочка сорок п`ять календарних днів від дати поставки товару.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що датою поставки товару вважається дата, вказана на видатковій накладній при отриманні товару, якщо інше не обумовлено додатками (специфікаціями).

Згідно з пунктом 4.1 договору товар поставляється на умовах, зазначених у додатках (специфікаціях) та/або рахунках до даного договору.

В пункті 4 додатку №2 до договору №15-11/21/1 від 15.11.2021 сторони визначили умови постачання - доставка товару силами і за рахунок постачальника на адресу підрозділів покупця, зазначених у даному пункті.

Відповідно до пункту 4.2 договору датою виконання постачальником зобов`язань з поставки товару вважається дата здачі товару транспортної організації, а при здачі на складі постачальника або покупця - відповідно дата приймально-здавального акту або відмітки в товарно-транспортній накладній про видачу товару покупцеві чи видатковій накладній. У такому ж порядку право власності на товар переходить від постачальника до покупця. Інший порядок поставки товару й (або) переходу права власності на нього може бути встановлений у додатках (специфікаціях) та/або рахунках до даного договору.

Згідно з пунктом 4.6 договору (в редакції протоколу узгодження розбіжностей до договору від 15.11.2021) сторони узгодили, що повноваження особи, яка підписує видаткову накладну, підтверджуються довіреністю покупця. В разі відсутності такої довіреності, наявність печатки покупця та підпису і прізвища і ініціалів особи, яка отримує товар/продукцію за цим договором є підтвердженням, що товар/продукцію отримано покупцем, якщо покупець не заявив про відмову від прийняття такого товару протягом 30днів з дати його отримання.

Відповідно до пункту 12.1 договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, та діє до 31.12.2022, але у всякому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Договір продовжує свою дію на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не менше ніж за 20 (двадцять) днів до закінчення строку дії договору не повідомить іншу сторону в письмовій формі про своє бажання припинити дію договору.

В матеріалах справи наявна видаткова накладна №ПК1393-04 від 04.01.2022 про поставку товару на суму 11470грн.08коп., підписана та засвідчена печатками сторін.

З огляду на положення пункту 3.2 договору та пункту 5 додатку №2 до договору №15-11/21/1 від 15.11.2021 відповідач був зобов`язаний оплатити вартість отриманого товару в строк до 18.02.2022 включно.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звернувся до позивача листом №52 від 03.05.2022 та просив переглянути вартість наданих послуг(поставлених товарів) та погодити умови розстрочення (рівними частинами на строк від 9 до 12місяців), викладені в запропонованій додатковій угоді. В обґрунтування відповідач посилався на введення з 24.02.2022 воєнного стану на території України на підставі Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022 та лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022.

Листом від 10.05.2022 позивач звернув увагу відповідача на виникнення у відповідача обов`язку сплатити вартість товару до 24.02.2022 та запропонував відповідачу сплатити суму боргу протягом 30 календарних днів з дати отримання цього листа-відповіді.

В подальшому, позивач направив на адресу відповідача вимогу №11470 від 16.06.2022 про сплату суми боргу в розмірі 11470грн.08коп. протягом 20днів з дня отримання цієї вимоги, але не пізніше 10.07.2022.

Станом на 26.09.2022 суду не надані докази оплати відповідачем вартості отриманого товару.

Згідно із статтею 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.

Статтями 4.1, 4.2, 4.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин ( обставин непереборної сили ), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 №44 (5), Торгово-промислова палата України відповідно до ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП.

В листі Торгово-промислова палата України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 зазначається, що Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Пунктами 7.1 7.5 договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором, якщо це з`явилось наслідком дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Форс-мажорними вважаються обставини, що перебувають поза контролем сторін, що виникли після підписання даного договору, що безпосередньо вплинули на можливістьвиконання ними своїх зобов`язань, і які не могли бути усунуті розумними діями сторін, а саме: стихійні лиха, аварії, пожежі, масові безладдя й страйки, воєнні дії.

Дія обставин непереборної сили повинна бути підтверджена довідкою Торгово-промислової палати України або організацією, на яку покладені дії з ліквідації надзвичайних обставин,

При цьому строк виконання сторонами своїх зобов`язань відсувається відповідно до часу, протягом якого діяли такі обставини.

Сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за договором через дію обставин непереборної сили, повинна негайно, але не пізніше 15днів після початку або припинення їхньої дії повідомити про це іншу сторону. У випадку несвоєчасного повідомлення сторона, яка не має можливості виконати свої зобов`язання, не вправі посилатися у своє виправдання на дію обставин непереборної сили.

Якщо обставини непереборної сили будуть тривати більше 15днівсторони зобов`язані додатково обумовити подальші умови виконання договору або умови його розірвання.

Слід зазначити, що відповідач повинен був виконати зобов`язання зі сплати отриманого товару в розмірі 11470грн.08коп. в строк до 18.02.2022 включно. Тобто грошове зобов`язання мало бути виконане відповідачем до введення воєнного стану.

Додатково суд зазначає, що відповідач не повідомив позивача про неможливість виконання грошового зобов`язання в строк, визначений пунктом 7.4 договору. Докази протилежного до суду відповідачем не надані.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач доказів оплати вартості отриманого товару в розмірі 11470грн.08коп. до суду не надав, доводи наведені позивачем в обґрунтування позову не спростував.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 11470грн.08коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині та їх задоволення.

На підставі пункту 6.1 договору за порушення строків оплати вартості товару, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 15грн.71коп. за 14.07.2022.

Відповідно до пункту 6.1 договору у випадку несвоєчасної оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої в строк суми, за кожний день прострочення платежу.

Приписами частин 1, 2 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, від 30.11.2021 у справі №913/785/17.

Як зазначалось раніше, за приписами договору відповідач повинен був виконати грошове зобов`язання до введення воєнного стану на території України. В подальшому, позивач надавав відповідачу додатковий час для виконання зобов`язання з оплати суми боргу. Станом на 14.07.2022 відповідач не сплатив суму боргу в розмірі 11470грн.08коп., тому суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача пеню в розмірі 15грн.71коп. за період - 14.07.2022.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, статтями 2, 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ПАКЕТТІ до Товариства з обмеженою відповідальністю РУШ про стягнення суми боргу в розмірі 11470грн.08коп. та пені в розмірі 15грн.71коп. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю РУШ (ідентифікаційний код: 32007740; місцезнаходження: 49101, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, буд. 6) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПАКЕТТІ (ідентифікаційний код: 33528273; місцезнаходження: 69118, м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, буд. 8, кв. 103) суму боргу в розмірі 11470грн.08коп., пені в розмірі 15грн.71коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова