ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

23.09.2022 Справа № 905/921/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., при секретарі судового засідання (помічник судді за дорученням) Васильєвій О.М., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю АЛТІУС

про заміну стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ерлайт

до Державного підприємства Вугільна компанія Краснолиманська

про стягнення заборгованості у розмірі 1306435, 23 грн.

За участю представників:

від заявника: не з`явився;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

15.09.2022, через підсистему Електронний суд, надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю АЛТІУС б/н, від 15.09.2022 (вх.№5585/22) в межах справи №905/921/19 про заміну стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю ЕРЛАЙТ (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 33-Б, поверх 3, ) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю АЛТІУС (07523, Київська обл., с. Дернівка, вул. Березанський Шлях, буд. 3, ).

В обґрунтування заяви про заміну сторони виконавчого провадження, заявником вказано, що згідно Рішення єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТІУС» № 28/01-22 від 31 січня 2022 року був сформований додатковий вклад єдиного учасника ТОВ «АЛТІУС» ТОВ «ЕРЛАЙТ» (код за ) в розмірі 98 163 615,87 грн. (дев`яносто вісім мільйонів сто шістдесят три тисячі шістсот п`ятнадцять грн. 87 коп.) за рахунок внесення учасником в Статутний капітал ТОВ «АЛТІУС» майнових прав, а саме право вимоги заборгованості, яка виникла на підставі рішення господарського суду Донецької області від 05.08.2019 № 905/921/19. Вказане рішення посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. зареєстровано в реєстрі за № 62. На виконання Рішення єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТІУС» № 28/01-22 від 31 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛТІУС" та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕРЛАЙТ» підписаний акт приймання-передачі майнових прав до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТІУС», код за від 31 січня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. зареєстровано в реєстрі за № 63, 64. За таких обставин, заявник вважає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 512, ст. ст. 514, 516 Цивільного кодексу України відбулась заміна кредитора, що дає йому підстави для звернення до суду із відповідною заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Донецької від 21.09.2022 призначено до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АЛТІУС б/н, від 15.09.2022 (вх.№5585/22) про заміну стягувача у судовому засіданні на 23.09.2022; запропоновано Державному підприємству Вугільна компанія Краснолиманська до дати судового засідання надати суду письмові пояснення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АЛТІУС про заміну стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, документальне підтвердження та нормативне обґрунтування своїх доводів (докази направлення копій іншим учасникам).

Про час та місце розгляду заяви заявник повідомлений телефонограмою, відповідач шляхом надіслання ухвали на електрону адресу, а позивач шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду.

У судове засідання призначене на 23.09.2022 заявник, позивач та відповідач явку своїх представників не забезпечили, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлені.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представників учасників справи.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 05.08.2019 у справі №905/921/19 стягнуто з Державного підприємства Вугільна компанія Краснолиманська на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ерлайт заборгованість у розмірі 1218114 (один мільйон двісті вісімнадцять тисяч сто чотирнадцять) грн. 56 коп, інфляційні втрати у розмірі 52016 (п`ятдесят дві тисячі шістнадцять) грн. 81 коп, 3 % річних у розмірі 18522 (вісімнадцять тисяч п`ятсот двадцять дві) грн. 02 коп та судовий збір у розмірі 19329 (дев`ятнадцять тисяч триста двадцять дев`ять) 80 коп..

12.09.2019, Господарським судом Донецької області на виконання рішення суду у справі №905/921/19,видано відповідний наказ.

Постановою від 15.01.2019 державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) №ВП 60970523 відкрито виконавче провадження з виконання наказу від 12.09.2019 №905/921/19.

Постановою від 23.12.2021 державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) № ВП60970523 наказ суду від 12.09.2019 № 905/921/19 повернутий стягувачу на підставі його заяви.

На підтвердження обставин пов`язаних із заміною кредитора у справі № 905/921/19, а саме Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерлайт", заявником додано до матеріалів справи копії наступних документів: виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтіус" в редакції 2021, затвердженого рішенням єдиного учасника №29/11/21 від 29.11.2021; рішення №28/01-22 від 31.01.2022 та акту приймання - передачі майнових прав до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтіус" від 31.01.2022.

Дослідивши вказані документи, судом відмічається, що з наданої до суду копії статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтіус" в редакції 2021 та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, суду не вдається встановити склад учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтіус", оскільки в жодному пункті ані статуту ані виписки не міститься така інформація. В графі підписи учасників у статуті міститься підпис Флерчук С.Б., без зазначення особи, яку він представляє та документа, на підставі якого він діє.

З копії рішення від 31.01.2022 №28/01-22 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтіус" вбачається, що єдиний учасник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ерлайт", в особі представника Вяткіна С.В., яка діє на підставі довіреності від 06.12.2021 за реєстрованим №1705 прийняв рішення збільшити статутний капітал Товариства на 98163615,87 грн; затвердити статутний капітал товариства у розмірі 98175,87 грн% сформувати додатковий вклад єдиного учасника -Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерлайт" у розмірі 98163615,87 грн за рахунок внесення учасником в Статутний капітал товариства майнових прав, зокрема від ДП "ВП "Краснолиманська" в сумі 1307983,19 грн, яка виникла на підставі рішення господарського суду Донецької області від 05.08.2019 у справі № 905/921/19.

Судом відмічається, що в матеріалах заяви не міститься копія довіреності на Вяткіну С.В.

Заявником, також надана копія акту приймання-передачі прав до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтіус" від 31.01.2022, відповідно до якого учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтіус" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ерлайт" передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Алтіус" приймає до статутного капіталу товариства майновий внесок у вигляді майнових прав, а саме: право вимоги заборгованості від ДП «ВП «КРАСНОЛИМАНСЬКА» (код за ) в сумі 1 307 983,19 грн. (один мільйон триста сім тисяч дев`ятсот вісімдесят три грн. 19 коп.), яка виникла на підставі Рішення господарського суду Донецької області від 05.08.2019 року у справі № 905/921/19 (Судовий наказ про примусове виконання рішення від 12.09.2019 року справа № 905/921/19).

Відповідно до приписів частин першої та другої статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої (правонаступника) в порядку похідного правонабуття. Перехід суб`єктивних прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого відбувається через набуття суб`єктивного права та/чи суб`єктивного обов`язку однією особою і, відповідно, їх втрату іншою. Однак при цьому спостерігається зв`язок між набутими суб`єктивними правами і обов`язками та правовідносинами, в яких перебував їх носій-попередник, з іншими особами, в силу чого і було можливе їх існування.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним.

Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Наявність або відсутність процесуального правонаступництва підлягає встановленню окремо у кожному випадку.

Суд констатує, що для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав правопопередника. Тобто підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав у матеріальних правовідносинах (висновок Верховного суду у постанові №910/8252/21).

За приписами статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу.

Як вже зазначалося, процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи правонаступника (висновок Верховного суду у постанові №910/8252/21).

Адже процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Суд звертає увагу на правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20). Так, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що поняття "правонаступництво юридичної особи", "правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи" і "процесуальне правонаступництво юридичної особи-сторони у справі" мають різний зміст.

Як вбачається з підстав заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтіус», останнім визначено правонаступництво як "правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи", а саме стягувача у справі №905/921/19.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 115 Цивільного кодексу України господарське товариство може бути власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 13 Закону України «Про господарські товариства» вкладом до статутного (складеного) капітал у господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше невстановлено законом.

Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України врегульовано, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України).

За змістом ст.ст. 512, 513 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Статтею 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 Цивільного кодексу України).

Слід відзначити, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Також, слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 23.04.2018 у справі № 913/53/16, від 05.04.2018 у справі № 923/607/16 та від 05.07.2018 у справі №913/945/16.

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи підстави заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтіус», суду для встановлення процесуального правонаступництва необхідно встановити наявність саме факту переходу до останнього матеріальних прав правопопередника (Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерлайт»).

Як вбачається зі змісту рішення Господарського суду Донецької області від 05.08.2019 №905/921/19 право вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерлайт» від Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманька» сплати коштів у розмірі 1306435,23 грн виникло у зв`язку з неналежним виконанням останнім договору №28/08-1 від 28.08.2017.

Судом відмічається, що заявником не надано жодних доказів щодо правонаступництва права Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерлайт» вимоги до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманька» сплатити коштів у розмірі 1306435,23 грн у зв`язку з неналежним виконанням останнім договору №28/08-1 від 28.08.2017.

Надані заявником докази суду докази не свідчать про факт переходу до заявника саме матеріальних прав, які є первинними перед процесуальним правонаступництвом.

Окрім того, судом відмічається, що заявником не надано належних доказів на підтвердження того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ерлайт» є єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтіус».

У наданих до заяви копіях рішення та акту приймання- передачі зазначено, про передання права вимоги, що виникло на підставі рішення суду від 05.08.2019 №905/921/19.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

В силу ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у матеріальному зобов`язанні за договором, вирішується виключно судом, який прийняв відповідне судове рішення, у порядку, передбаченому ст. 52 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням наведеного, заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі №906/110/16, від 05.04.2018 у справі №923/607/16, від 27.03.2019 у справі №910/386/17 та від 13.05.2019 у справі №916/106/15-г, від 29.10.2019 у справі №913/945/16.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням відсутності доказів заміни кредитора у матеріальних відносинах, суд відмовляє у задоволенні заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтіус» про заміну сторони її правонаступником у справі №905/921/19.

Керуючись ст. ст. 52, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю АЛТІУС б/н, від 15.09.2022 (вх.№5585/22) про заміну стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження у справі №905/921/21.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку у порядку та строки, передбачені ст.ст. 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.09.2022.

Суддя Д.М. Огороднік