РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.09.2022Справа № 910/6227/22

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ЛАРЄВ"
простягнення 468 086,27 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:

без виклику.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАРЄВ" про стягнення заборгованості за дистриб`юторським договором № 4057Д від 26.02.2021 та протоколом розбіжностей до договору від 26.02.2021 у розмірі 468 086, 27 грн.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 відкрито провадження у справі № 910/6227/22, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, ухвала суду була надіслана за адресою відповідача, яка містяться у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Окрім того, суд зауважує, що ухвала суду про відкриття провадження у даній справі була офіційно оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень - на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення про повернення поштового відправлення у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, вважається днем вручення відповідачу ухвали Господарського суду міста Києва від 25.07.2022.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, відповідних клопотань про продовження процесуальних строків у зв`язку із запровадженням карантину, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище припису ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" (як продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАРЄВ" (як дистриб`ютором) було укладено дистриб`юторський договір № 4057Д (договір із протоколом розбіжностей до договору) за умовами якого продавець на постійній основі зобов`язується поставляти та передавати у власність дистриб`ютора товар для його подальшого розповсюдження на узгодженій території, а дистриб`ютор зобов`язується приймати товар у власність та сплачувати його вартість, а також здійснювати дії необхідні для розповсюдження та просування товару. Дистриб`ютор здійснює продаж товару, від свого імені, за свій рахунок та проводить свою господарську діяльність самостійно, на власний розсуд, з урахуванням особливостей, визначених даним договором.

Найменування, асортимент та ціна товару, що поставляється, визначається на підставі узгодженого сторонами Додатку № 2 "Специфікація / Прайс-лист", який є невід`ємною частиною цього договору. Загальна кількість товару, яка буде продаватися протягом терміну дії цього договору, асортимент товару та сума договору визначаються на підставі накладних на товар та/або товарно-транспортних накладних, які після підписання їх сторонами будуть складати невід`ємну частину договору. Дистриб`ютору надається право протягом терміну дії цього договору продавати товар своїм клієнтам на території: м. Київ та Київська обл. (за виключенням м. Біла Церква) (п.п. 2.2.-2.4. договору).

У розділі 3 договору сторони погодили, зокрема, що поставка товару за договором здійснюється на умовах:

- DDP (склад дистриб`ютора за адресою: м. Київ, вул. Волинська 34/1);

- EXW (склад продавця за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Гоголя, 15);

терміни зазначені відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" в редакції 2010 року, в частині, що не суперечить умовам цього договору.

Відповідно до п. 3.9. договору, моментом виконання продавцем зобов`язання та датою поставки товару вважається дата фактичної поставки транспорту з товаром під розвантаження в місці приймання, яке зазначається у видатковій накладній та/або товарно-транспортній накладній, підписаній уповноваженими представниками сторін. Підписання накладної та/або товарно-транспортної накладної свідчить про приймання товару в кількості, асортименті та за цінами, вказаними в ній.

Згідно з пунктами 4.4. та 4.5. договору, товар вважається прийнятим по кількості та асортименту, якщо в процесі приймання товару дистриб`ютор не зафіксує невідповідність кількості та/або асортименту товару, який доставлений, кількості та асортименту товару, які вказані в накладній, та не буде складено двостороннього акту приймання за якістю та кількістю від вантажоперевізників (експедитора) (додаток № 5 до договору). Товар вважається прийнятим за якістю, якщо в процесі приймання товару, дистриб`ютор не зафіксує недоліки товару, невідповідність вимогам стандартів і не буде складено двостороннього акту приймання за якістю і кількістю від вантажоперевізників (експедитора) (додаток № 5 до договору).

Відповідно до розділу 5 договору, ціна на товар вказується в накладних на товар, які підписуються сторонами. Ціна в накладній визначається на підставі узгодженого сторонами Додатка № 2 "Технічна специфікація / Прайс-лист".

Пунктом 6.1. договору встановлено, що дистриб`ютор зобов`язується заплатити повну вартість переданого йому продавцем товару протягом 30 календарних днів з моменту поставки партії товару. При здійсненні дистриб`ютором оплати в термін, що не перевищує 14 календарних днів з дати поставки, продавець протягом 14 календарних днів з моменту здійснення такої оплати, зобов`язаний сплатити на користь дистриб`ютора винагороду за дострокову оплату в розмірі 5% від оплаченої суми.

Згідно з п. 14.1., цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та дії до 31.12.2021. У разі якщо за 30 календарних днів до дати закінчення терміну дії цього договору жодна зі сторін в письмовій формі не заявить про його розірвання, договір автоматично продовжується на кожний наступний рік на тих же умовах. У частині взаєморозрахунків цей договір діє до повного виконання розрахунків.

Як стверджує позивач, на виконання умов договору він поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 2 160 527,72 грн. Товар прийнятий відповідачем в повному обсязі без будь-яких зауважень, про що свідчить відсутність відмітки в ТТН про складання Акту про виявлені недоліки у відповідності до п. 4.3.-4.6. договору.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, на думку позивача, що дистриб`ютор здійснив лише часткову оплату, що підтверджується Актом звірки розрахунків від 31.12.2021, а станом на 20.06.2022 сума боргу перед позивачем становить 468 086,27 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З наявних у матеріалах справи фактичних даних вбачається, що позивачем на виконання умов договору було поставлено на користь відповідача товар на суму 2 160 527,72 грн, що підтверджується наступними накладними:

- № 163 від 16.01.2022 на суму 48 637,70 грн;

- № 3416 від 14.12.2021 на суму 25 530,56 грн;

- № 3599 від 29.12.2021 на суму 82 908,00 грн;

- № 3598 від 29.12.2021 на суму 33 044, 52 грн;

- № 2861 від 01.11.2021 на суму 19 655,28 грн;

- № 2551 від 05.10.2021 на суму 27 921,54 грн;

- № 2930 від 07.11.2021 на суму 47 362,32 грн;

- № 2645 від 11.10.2021 на суму 76 452,18 грн;

- № 3200 від 29.11.2021 на суму 59 220,00 грн;

- № 3199 від 20.11.2021 на суму 40 159,92 грн;

- № 3065 від 16.11.2021 на суму 51 914,16 грн;

- № 2721 від 18.10.2021 на суму 92 756,54 грн;

- № 3503 від 20.12.2021 на суму 75 634,20 грн;

- № 2130 від 23.08.2021 на суму 86 729,10 грн;

- № 2789 від 25.10.2021 на суму 95 409,12 грн;

- № 2493 від 26.09.2021 на суму 43 759,14 грн;

- № 2279 від 07.09.2021 на суму 29 405,36 грн;

- № 1361 від 07.06.2021 на суму 87 270,78 грн;

- № 562 від 09.03.2021 на суму 88 707,46 грн;

- № 1998 від 09.08.2021 на суму 41 455,18 грн;

- № 1104 від 10.05.2021 на суму 38 903,88 грн;

- № 3230 від 30.11.2021 на суму 18 950,40 грн;

- № 478 від 01.03.2021 на суму 63 614,10 грн;

- № 793 від 05.04.2021 на суму 17 502,00 грн;

- № 783 від 05.04.2021 на суму 138 399,60 грн;

- № 1823 від 25.07.2021 на суму 25 318,80 грн;

- № 953 від 25.04.2021 на суму 43 230,54 грн;

- № 1274 від 30.05.2021 на суму 82 189,38 грн;

- № 599 від 14.03.2021 на суму 42 387,00 грн;

- № 895 від 18.04.2021 на суму 17 734,50 грн;

- № 714 від 28.03.2021 на суму 85 437,00 грн;

- № 2037 від 15.08.2021 на суму 52 026,66 грн;

- № 1470 від 20.06.2021 на суму 52 768,92 грн;

- № 1432 від 15.06.2021 на суму 85 610,58 грн;

- № 655 від 22.03.2021 на суму 91 213,50 грн;

- № 1753 від 19.07.2021 на суму 48 616,50 грн;

- № 1236 від 24.05.2021 на суму 34 335,30 грн;

- № 1541 від 27.06.2021 на суму 29 220,66 грн.

Крім того, обґрунтовуючи свої доводи про наявність заборгованості відповідача, позивач надає копію Акту звірки розрахунків від 31.12.2021 до договору.

Суд наголошує, що сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо (зокрема не може засвідчувати факт належного, або неналежного виконання зобов`язань з поставки товару), оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Таким чином, акти звірки є суто бухгалтерськими документами за якими бухгалтерії підприємств-учасників певних господарських операцій звіряють бухгалтерський облік цих операцій (у контексті визначення дебіторської або кредиторської заборгованості), а наявність чи відсутність будь-яких зобов`язань сторін підтверджується первинними документами - договором, накладними, рахунками тощо.

Надані позивачем первинні документи підтверджують факт поставки та прийняття товару відповідачем.

Наявність обов`язку відповідача щодо сплати заборгованості у розмірі 468 086,27 грн підтверджується матеріалами справи та не була спростована відповідачем, зокрема, останнім не надано суду доказів оплати товару на вказану позивачем суму, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не спростував твердження позивача про наявність порушення зобов`язань за договором.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача згідно з положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАРЄВ" (02094, м. Київ, вул. Краківська, 18-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" (49064, м. Дніпро, вул. Авіаційна, 39, офіс 17; ) заборгованість в розмірі 468 086,27 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 7 021,31 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.09.2022 року.

Суддя Ю.О.Підченко