номер провадження справи 27/57/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2022 Справа № 908/789/22

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С. при секретарі судового засідання Кабак І.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерговатт" (01004 м. Київ, вул. Шовковична, буд. 38, офіс 26, ідентифікаційний код юридичної особи 44395453)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничодобувна компанія "Мінерал" (70600 Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи, вул. Кар`єрна, буд. 20, ідентифікаційний код юридичної особи 00191253; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2)

про стягнення 1 336 494 грн. 43 коп.

за участю

від позивача: Мухінський В.О., дов. бн від 24.05.2022

представник відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерговатт" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничодобувна компанія "Мінерал" 1 336 494 грн. 43 коп. основного боргу за поставлену електричну енергію в лютому 2022 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 02.06.2022 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/789/22 та визначено до розгляду судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 07.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/789/22, присвоєно справі номер провадження 27/58/22.

Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження на 05.07.2022.

Ухвалою суду від 05.07.2022 відкладено підготовче провадження на 26 липня 2022 року.

Ухвалою суду від 26.07.2022 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, судове засідання призначено на 05.09.2022.

Ухвалою суду від 05.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 21.09.2022.

У судовому засіданні 21.09.2022 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме на комплексі "Акорд".

Судове засідання здійснювалося в режимі відеоконференції. Повноваження представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерговатт" для участі в режимі відеоконференції перевірені.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та роз`яснено представнику позивача, який прибув в судове засідання, його права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

21.09.2022р. представник позивача підтримав заявлені вимоги, на підставах викладених у позовній заяві. Просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничодобувна компанія "Мінерал" 1 336 494 грн. 43 коп. основного боргу за поставлену електричну енергію в лютому 2022 року.

21.09.2022р. представник відповідача у судове засідання не прибув, 05.09.2022 до канцелярії суду відповідачем надано письмові пояснення № 270/01-юр від 05.09.2022 (вх. № 10494/08-08/22 від 05.09.2022). Відповідач зазначив, що у вересні 2022 року відповідачу стало відомо про ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.07.2022 у справі 908/789/22 (у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерговатт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничодобувна компанія "Мінерал". Як вбачається з тексту ухвали, 25.07.2022 позивач надіслав на адресу суду пояснення вх. № 8497/08-08/22 від 25.07.2022), відповідно до яких зазначив, що « 18.07.2022 на адресу електронної пошти відповідача позивачем направлена додаткова вимога про погашення заборгованості. 22.07.2022 на адресу електронної пошти позивача від відповідача надійшла відповідь на вимогу, в якій відповідач погодлсується із існуючою заборгованістю. Отже, відповідач підтверджує наявність існуючої заборгованості перед позивачем за спожитий обсяг електричної енергії в лютому 2022 року в сумі 1 426 304,55 гривень та обізнаний про існування справи № 908/789/22 за позовом ТОВ «ЕНЕРГОВАТТ» до ТОВ «ГІРНИЧОДОБУВНА КОМПАНІЯ «МІНЕРАЛ» про стягнення боргу за спожиту електричну енергію в лютому 2022 року в сумі 1 426 304,55 гривень що розглядається Господарським судом Запорізької області».

Даний висновок не відповідає обставинам справи та спростовується доказами, що містяться в матеріалах справи. У листі від 22.07.2022 відповідач підтверджує лише факт споживання електричної енергії у лютому 2022 року. Перевірити/підтвердити/спростувати суму заборгованості у відповідача відсутня, оскільки відповідач знаходиться на окупованій території. З 03 березня 2022 року місто Пологи Пологівського району знаходиться на окупованій території. На території міста не діють органи державної влади та органи місцевого самоврядування, тривають бойові дії. 02 березня 2022 року підприємство знеструмлено, 03 березня 2022 року було пошкоджено будівлі підприємства. На територію підприємства заїхала важка техніка окупанта, що створило загрозу для життя та здоров`я працівників, внаслідок цього охорону підприємства було припинено та втрачено доступ та контроль над територією. ТОВ «Гірничодобувна компанія «Мінерал» не охороняється, знеструмлено, будівлі пошкоджено, частково розграбовано, з території підприємства окупантами вивезено частину техніки та обладнання. В результаті втрачено доступ до мережі Internet, пошкоджено та частково втрачено бази даних підприємства М.Е.Dос, 1С:Підприємство 8 Управління виробничим підприємством, К-Міпе, втрачено доступ до Клієнт-банк Райффайзен банк Аваль, Клієнт-банк Укрексімбанк, Клієнт-банк Індустріалбанк, поштових серверів Google Workspace Business. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25 квітня 2022 року, зареєстрований в у Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789, затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). До вказаного Переліку входить Пологівська міська територіальна громада. Товариство з обмеженою відповідальністю «Гірничодобувна компанія «Мінерал» зареєстровано на території, яка відноситься до територій проведення воєнних (бойових) дій, у м. Пологи Пологівського району Запорізької області. На підставі затвердженого наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25 квітня 2022 року у відділень Укрпошти відсутні можливості доставки пошти ТОВ «Гірничодобувна компанія «Мінерал» у м. Пологи Пологівського району Запорізької області. Крім того, з 02 березня 2022 року підприємство відповідач знеструмлено, позбавлено можливості ведення господарської діяльності, отримання кореспонденції засобами зв`язку, у тому числі засобами електронного зв`язку, ведення бухгалтерського обліку, здійснення розрахунків, доступу до системи обліку спожитої електричної енергії, що порушує право Відповідача на доступ до правосуддя. Разом з тим відповідачем у листі від 22.07.2022 відзначено, що виникнення форс-мажорних обставин, унеможливило виконання зобов`язань, передбачених договором. Внаслідок форс-мажорних обставин підприємство-Відповідач позбавлено до цього часу можливості ведення господарської діяльності, отримання та відправлення кореспонденції засобами зв`язку, у тому числі засобами електронного зв`язку, ведення бухгалтерського обліку, здійснення розрахунків, доступу до системи обліку спожитої електричної енергії. Можливість підтвердити, або спростувати докази, надані позивачем у відповідача відсутня, оскільки підприємство знаходиться на окупованій території, що встановлено судом. Позивач не надіслав, а відповідач не отримував від позивача копії позовної заяви та доданих до неї документів, що є порушенням ст. 164 Господарського процесуального кодексу України та порушенням права відповідача на доступ до правосуддя.

20.09.2022 позивач на електрону адресу надав клопотання про приєднання до матеріалів спави скріншоту з електронної пошти позивача про направлення на електронну адресу відповідача 24.05.2022 позовної заяви та доданих до неї документів.

Крім того, до матеріалів самої позовної заяви позивачем було додано докази (скріншот) про направлення даного позову з додатками на електронну адресу відповідача (п. 2 додатків, арк. справи 5).

Суд врахував наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 та те, що м. Пологи Пологівського району Запорізької області відноситься до відповідних територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Однак, відповідно до п. 14.6 (додатку № 1 до договору - «комерційна пропозиція») сторони домовились що Інформування Споживача, з яким укладено Договір, про зміни в умовах Договору, про закінчення терміну дії, зміну тарифів, суми до сплати по рахунках, виставлених згідно з умовами Договору, строки їх оплати, про відключення, іншу інформацію, яка стосується взаємовідносин Сторін або може бути корисною для Споживача може здійснюватися шляхом направлення відповідної інформації:

- через особистий кабінет на своєму офіційному сайті у мережі Інтернет,

- засобами електронного зв`язку на електронну адресу вказану у договорі,

- СМС-повідомленням на номер, який зазначений у договорі, тощо.

Отже, на виконання вимог ст. 164 ГПК України, 24.05.2022 позивач направив на електронну пошту відповідача, що зазначена в договорі та його додатках, копію даної позовної заяви з додатками.

Судом в свою чергу на електронні пошти відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 надсилалися ухвали суду 07.06.2022, 05.07.2022, 26.07.2022, 05.09.2022.

Крім того, про результати судових засідання та дату, час наступного судового засідання по справі № 908/789/22 відповідач також повідомлявся через офіційний сайт Госопдарського суду Запорізької області (https://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/), ухвали суду були розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними матеріалами, за відсутністю позивача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача та оцінивши надані докази, суд

УСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 1 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який право чин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.

У відповідності до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

15.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерговатт" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гірничодобувна компанія "Мінерал" (Споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № 08ЕЕ-1/21.

Відповідно до п. 1.1 Договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - Споживач) постачальником електричної енергії (далі - Постачальник) та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до умов цього договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.

На виконання умов Договору, в лютому 2022 року Постачальник поставив, а Споживач прийняв та спожив електричну енергію в обсязі 503 291 кВт.год що підтверджується довідкою оператора системи розподілу електричної енергії -ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Згідно п. 5.1 Договору, Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.

Пунктом 5.2 Договору, спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника.

Відповідно розділу 1 комерційної пропозиції, ціна на електричну енергію (без ПДВ), що постачається споживачу (Цфакт) розраховується Постачальником щомісячно відповідно до формули та зазначається в розрахунковому документі (акті), виставленому за підсумком розрахункового періоду.

Вартість електричної енергії поставленої Позивачем та використаної Відповідачем в лютому 2022 року склав 1 426 304 грн. 55 коп.

Згідно параграфу 3 комерційної пропозиції, оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється наступними етапами:

- до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом у розмірі - 100% від вартості електричної енергії, що використана у розрахунковому періоді, визначеної відповідно до п. 1 даної Комерційної пропозиції.

25.02.2022 року відповідач частково оплатив вартість електричної енергії спожитої в лютому 2022 року в сумі 89 810 грн. 12 коп. Відповідно до параграфу 5 додатку № 1 до Договору («комерційна пропозиція») встановлено що рахунок за спожиту електричну енергію надається Постачальником Споживачу разом з Актом приймання-передачі електричної енергії за відповідний розрахунковий період до 10 числа включно, місяця наступного за розрахунковим. Рахунок на оплату електричної енергію виставляється та надсилаються електронною поштою на адресу Споживача: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

10.03.2022 та повторно 23.05.2022 позивачем на електронні адреси відповідача, що зазначені в параграфі 5 додатку № 1 до Договору та параграфі 13 Договору направлені для відома та підпису рахунок № 10 від 28.02.2022 року та акт купівлі-продажу електроенергії № 8 від 28.02.2022 на оплату спожитого в лютому 2022 року обсягу електричної енергії.

Даний спосіб інформування сторін та передачі інформації передбачений п. 14.6 комерційної пропозиції.

Відповідно до п. 14.6 комерційної пропозиції сторони домовились що Інформування Споживача, з яким укладено Договір, про зміни в умовах Договору, про закінчення терміну дії, зміну тарифів, суми до сплати по рахунках, виставлених згідно з умовами Договору, строки їх оплати, про відключення, іншу інформацію, яка стосується взаємовідносин Сторін або може бути корисною для Споживача може здійснюватися шляхом направлення відповідної інформації:

- через особистий кабінет на своєму офіційному сайті у мережі Інтернет,

- засобами електронного зв`язку на електронну адресу вказану у договорі,

- СМС-повідомленням на номер, який зазначений у договорі, тощо.

18.07.2022 вих. № 22/07/82 позивач на електронну адресу відповідача надіслав вимогу про погашення заборгованості по договору постачання електричної енергії спожиту в лютому 2022 в розмірі 1 336 494 грн. 43 коп.

22.07.2022 вих. № 265/01 юр відповідач надав відповідь на вимогу позивача, в якій підтверджує лише факт споживання електричної енергії у лютому 2022 року, виникнення форс-мажорних обставин унеможливлює виконання зобов`язання, передбаченого договором.

У відповіді на претензію відповідач зазначив, що підприємство не має можливості здійснити розрахунок за електричну енергію, споржиту підприємством у лютому 2022.

При цьому, відповідач підтвердив, що споживав електричну енергію, що поставлялася позивачем до 02.03.2022 року включно. Інформація про обсяги споживання на даний час відсутня, через відсутність доступу до системи обліку спожитої електричної енергії.

Відповідно до інформації ПАТ «Запоріжжяобленерго» (лист № 007/66/2232 від 19.04.2022) данні обсяги споживання електричної енергії відповідача сформовані за наданим актом про спожиту електричну енергію за розрахунковий період лютий 2022 року відповідно до ЕIС-кодів склав 503291 кВт.год.

Отже, основний борг відповідача перед позивачем за електроенергію спожиту в лютому 2022 року склав 1 336 494 грн. 43 коп.

В матеріалах справи міститься рахунок на оплату № 10 від 28.02.2022 року, де вбачається, що відповідач у справі сплатив позивачу саме в лютому місяці 2022 року суму за спожиту електричну енергію, заборгованість станом на 01.02.2022р. на загальну суму 2 322 961,27грн., позивач підтвердив в судовому засіданні. Тобто, відповідач обізнаний про суму 1 336 494 грн. 43 коп. основного боргу.

Пункт 12.5 договору № 08ЕЕ-1/21 про постачання електричної енергії споживачу передбачає, що виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови Споживача від сплати постачальнику за електричну енергію, яка була надана до їх виникнення.

На день розгляду справи у суді відповідач не сплатив основний борг за поставлену електричну енергію.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона -підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Публічний договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії розміщено на головній сторінці офіційному сайті Позивача у відкритому доступі в мережі Інтернет, як того вимагають норми діючого законодавства України.

У відповідності до ст. 642 ЦК України, 1. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. 2. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. 3. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Підставою виникнення у сторін певних прав та обов`язків є укладений між позивачем та відповідачем є договір № 08ЕЕ-1/21 від 15.09.2021.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Заперечення відповідача спростовуються судом на підставі викладених вище норм законодавства та умов договору, що покладені у підставу позову.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 336 494 грн. 43 коп. основного боргу за поставлену електричну енергію в лютому 2022 року.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу.

Так, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода па обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати па кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді па кожен аргумент. Міра, до якої суд мас викопати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс 'Горіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія Л, N ЗОЗ-Л, н. 29). Хоча національний суд мас певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, и. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. ЗО, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019 Верховного Суду по справах № 910/13407/17 та № 915/370/16.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. ст. 74, 76 ПІК України до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін, яка полягає в тому, що кожна сторона повинна донести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Належними є докази, па підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Пре;гметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до приписів ст. ст. 7, 13, 14 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності усіх учасників судового процесу та змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані.

За вказаних обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню.

В порядку ст. 129 ГПК України, в зв`язку з тим, що спір виник з вини відповідача, судовий збір у сумі 20 047 грн. 42 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерговатт", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничодобувна компанія "Мінерал", Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничодобувна компанія "Мінерал" (70600 Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи, вул. Кар`єрна, буд. 20, ідентифікаційний код юридичної особи 00191253; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерговатт" (01004 м. Київ, вул. Шовковична, буд. 38, офіс 26, ідентифікаційний код юридичної особи 44395453) 1 336 494 (один мільйон триста тридцять шість тисяч чотириста дев`яносто чотири) грн. 43 коп. основного боргу за поставлену електричну енергію в лютому 2022 року, 20 047 (двадцять тисяч сорок сім) грн. 42 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано 30.09.2022.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.