УХВАЛА

м. Київ

28.09.2022Справа № 910/5774/22

За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Базіс»
проповернення судового збору
у справі№910/5774/22
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Базіс»
доДержавного підприємства «Завод 410 ЦА»
простягнення 610 747,83 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Базіс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Завод 410 ЦА» про стягнення 610 747,83 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Базіс» і додані до неї документи повернуто заявнику.

26.09.2022 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Базіс» надійшла заява про повернення судового збору, в якій заявник просить суд повернути судовий збір у розмірі 9 161,22 грн., сплачений за подання вказаної позовної заяви.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Підпунктом 2.21 пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» передбачено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

При вирішенні питання про повернення коштів з Державного бюджету України суд досліджує докази надходження таких коштів до бюджету тільки з оригіналу платіжного доручення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.12.2018 у справі № 904/2376/18.

Однак до заяви про повернення судового збору не додано оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору, що унеможливлює прийняття судом ухвали про повернення судового збору, оскільки таке повернення здійснюється лише на підставі оригіналу платіжного доручення.

При цьому, суд звертає увагу заявника на те, що після усунення зазначених недоліків заявник не позбавлений можливості звернутися повторно з заявою про повернення судового збору.

Керуючись статями 123, 234 Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Базіс» про повернення судового збору відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В.П. Босий