ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/482/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретаря судового засідання: Зоренка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Невисевич М.В., директор, виписка з ЄДР,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок"

до Фізичної особи-підприємця Демченко Раїси Григорівни

про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення 25948,80 грн.

Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Демченко Раїси Григорівни про: зобов`язання повернути критий стіл №191 ПР "Кооперативний ринок", шляхом складання акту прийому-передачі згідно п.2.3 договору; стягнення 25948,80грн, з яких: 3052,80грн заборгованості з орендної плати та 22896,00грн неустойки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не в повній мірі сплатив орендні платежі, не повернув орендований критий стіл №191 після закінчення строку дії договору оренди №341 від 18.08.2018, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимоги про стягнення орендних платежів, звільнення об`єкту оренди, а також стягнення неустойки на підставі ст.785 ЦК України

Ухвалою суду від 18.07.2022 відкрито провадження у справі №906/482/22, підготовче засідання призначено на 29.08.2022.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 29.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.09.2022.

Представник позивача в судовому засіданні 21.09.2022 позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач свого представника в судове засідання 21.09.2022 не направив, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить реєстр відправлень рекомендованої кореспонденції від 30.08.2022 (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення - 323) (а.с.44-45). Поштове відправлення про направлення відповідачу копії вказаної ухвали згідно відомостей з офіційного сайту "Укрпошта" про відстеження поштового відправлення (за номером ідентифікатора 323), відправлення не вручене під час доставки 09.09.2022 (а.с.45).

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019 у справі №915/1015/16).

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд констатує, що ним було виконано норми Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами відповідач не скористався, явки представника в судові засідання не забезпечив, причин неявки не повідомляв, відзиву не подав.

З огляду на те, що неявка в засідання суду відповідача та неподання ним письмового відзиву, не перешкоджають розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

УСТАНОВИВ:

18.08.2018 ФОП Демченко Р.Г. звернулась до директора ПР "Кооперативний ринок" з заявою від 18.08.2018 про укладення договору оренди №341 на критий стіл №191 (а.с.16).

18.08.2018 між Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (орендодавець/позивач) та Фізичною особою-підприємцем Демченко Раїсою Григорівною (орендар/відповідач) укладено договір оренди №341 (а.с.17) (далі - договір).

Згідно з п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування критий стіл площею 4м.кв., №191, який відповідно до карти-схеми ринку, яка розроблена згідно "Правил торгівлі на ринку", являється торговим місцем №191, за адресою: м.Коростишів, вул. Шевченка, 40.

Відповідно до п.1.3 договору, об`єкт оренди обліковується на балансі орендодавця, знаходиться у власності Коростишівської райспоживспілки і переданий у статутний капітал орендодавцю, як внесок до статутного капіталу, і використовується в його господарській діяльності згідно Статуту та "Правил торгівлі на ринку".

За умовами п.2.1 договору, цей договір діє з 18.08.2018 року по 31.12.2018 року.

Пунктом 2.2 договору сторони передбачили, що об`єкт оренди передається орендарю після підписання сторонами цього договору та за Актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору.

На виконання умов договору №341 від 18.08.2018 сторонами було складено та підписано акт приймання-передачі об`єкта оренди - додаток до договору №341 від 18.08.2018, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове користування критий стіл № 191 загальною площею 4 кв.м, що є предметом оренди та розташований на ринку з продажу продовольчих та непродовольчих товарів за адресою: Житомирська область, м.Коростишів, вул.Шевченко 40 (а.с.17).

Вищевказаний договір та акт приймання-передачі об`єкта оренди підписані сторонами.

Додатковою угодою від 31.12.2018 до договору №341 від 18.08.2018 сторони погодили пролонгувати договір оренди №341 від 18.08.2018 на термін з 01.01.2019 по 31.12.2019р (а.с.18).

У даній справі позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за період з травня 2019 по грудень 2019 в сумі 3052,80грн.

За приписами частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди, правовідносини за яким регулюються параграфом 5 Глави 29 Господарського кодексу України та Главою 58 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 6 статті 283 Господарського кодексу України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Факт приймання-передачі майна в оренду підтверджується підписаним між сторонами актом приймання-передачі об`єкта оренди (а.с.17).

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно зі статтею 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.1 договору сторони передбачили, що розмір орендної плати складає 381 грн 60 коп. на місяць. Орендна плата сплачується орендарем на розрахунковий рахунок або в касу орендодавця наперед, не пізніше 10 числа місяця, за який проводиться оплата.

Відповідно до п. 4.3 договору орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату, відшкодовувати витрати по електроенергії та оренді земельної ділянки у відповідності з п. 3.1, 3.2 та п.3.3 даного договору.

Як встановлено судом з поданих до справи доказів, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором оренди №341 від 18.08.2018, непогашеною станом на час розгляду справи залишилась заборгованість відповідача по сплаті позивачу орендних платежів за період з травня 2019 по грудень 2019 (381,60грн х 8 місяців) в сумі 3052,80грн (розрахунок а.с.3).

Нормою статті 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом на час розгляду справи, відповідач зобов`язання щодо сплати орендних платежів за період з травня 2019 по грудень 2019 (381,60грн х 8 місяців) не виконав, заборгованість перед позивачем в сумі 3052,80грн не сплатив.

З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті орендних платежів в сумі 3052,80грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Посилаючись на закінчення 31.12.2019 строку дії договору оренди №341 та те, що відповідачем всупереч умовам п.2.3 договору, орендоване майно не повернуто орендодавцю, позивач просить суд зобов`язати відповідача повернути критий стіл у порядку п.2.3 договору та, відповідно до вимог ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України, стягнути з відповідача неустойку у розмірі подвійної плати за користування орендованим майном після закінчення строку дії договору у сумі 22896,00грн.

Згідно з частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до частини 2 статті 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди.

Згідно з пунктом 2.5 договору, якщо жодна із сторін до закінчення терміну цього договору не заявить про намір його розірвати, цей договір автоматично пролонговується на новий термін, відповідно до статті 764 ЦК України.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Частиною 4 статті 284 Господарського кодексу України передбачено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

За змістом статті 764 ЦК України договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах які були передбачені договором виключно за відсутності заяви однієї із сторін, зокрема, орендодавця про припинення такого договору.

Відповідно до абз.2 частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Норма статті 764 ЦК України, яка кореспондується з частиною 4 статті 284 ГК України, має диспозитивний характер, оскільки не вказує на те, що відповідна вимога про припинення договору оренди має називатися виключно заявою. Така заява може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у даному випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди.

З наведеного слідує, що сторона, яка не бажає продовжувати дію договору, зобов`язана попередити про це іншу сторону не пізніше одного місяця після закінчення строку договору. При цьому, попередження про припинення договору майнового найму (оренди) має бути зроблене в такій формі, яка б забезпечила можливість доведення у разі спору, що таке попередження було зроблене.

Отже, за приписами статті 764 ЦК України, частини 4 статті 284 ГК України, особа яка не бажає продовжувати дію договору, може повідомити про це іншу сторону договору як до закінчення строку дії договору, так і після, однак не пізніше ніж через місяць після закінчення строку дії договору, направивши на адресу іншої сторони відповідного листа (заяву, телеграму, факсограму тощо), зі змісту якого вбачатиметься волевиявлення щодо небажання продовження дії договору.

У контексті наведених норм, заява орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця у спірних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин. Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абзацу 3 частини 3 статті 202 Цивільного кодексу України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19).

Таким чином, якщо протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Судом встановлено, що договір оренди №341 було укладено строком на 5 місяців - з 18.08.2018 до 31.12.2018 (пункт 2.1 договору). В подальшому сторонами в письмовій формі було укладено додаткову угоду від 31.12.2018 до договору оренди №341 від 18.08.2018, якою пролонговано договір оренди на термін з 01.01.2019 по 31.12.2019 (а.с.18).

28.01.2020 позивач надіслав на адресу відповідача листа №16 від 28.01.2020 в якому вказав, що договір оренди №341 закінчився 31.12.2019, ФОП Демченко Р.Г. не укладено договір на критий стіл №191 на 2020 рік, не виконується п. 2.3 договору, тому з 01.01.2020 нараховується неустойка за час прострочення користування критим столом №191 в подвійному розмірі за весь час прострочення, яка складає 763,20грн на місяць. В даному листі позивач пропонував ФОП Демченко Р.Г. виконати п. 2.3 договору або укласти договір на 2020 рік (а.с.19, докази надіслання та вручення а.с.20).

Відповідач відповіді на вищевказаний лист позивача не надав, викладені в ньому пропозиції не прийняв, критий стіл у відповідності до п.2.3 договору позивачу не повернув.

Отже, враховуючи направлення позивачем 28.01.2020 (в межах місячного строку після закінчення строку договору оренди, як це визначено ст.764 ЦК України, ч.4 ст.284 ГК України) відповідачу листа №16 з повідомленням про припинення дії договору оренди, неукладення сторонами додаткової угоди про продовження строку дії договору в порядку п.2.4 договору, суд дійшов висновку що договір оренди №341 від 18.08.2018 припинив свою дію 31.12.2019, у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Таким чином позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факту припинення договірних відносин між сторонами за цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У разі припинення або розірвання договору, - поліпшення об`єкта оренди, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від об`єкта оренди, не завдаючи йому шкоди, переходять у власність орендодавця без відшкодування орендарю вартості поліпшення, - об`єкт оренди повертається орендарем відповідно до ст. 785 ЦК України за актом прийому-передачі (пункт 2.3 договору).

Відповідачем не надано суду доказів виконання своїх зобов`язань за договором з повернення об`єкта оренди орендодавцю та не надано доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги і свідчили б про продовження строку дії договору.

Після закінчення встановленого терміну дії договору критий стіл, який перебуває в оренді відповідачем не повернутий, акт приймання-передавання з оренди сторонами у відповідності до вимог ч. 2 ст. 795 ЦК України та п. 2.3 договору не складався; оплата за користування майном відповідачем не здійснювалась.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги про зобов`язання ФОП Демченко Раїсу Григорівну повернути Підприємству Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" критий стіл №191, який відповідно до карти схеми ринку, розробленої згідно "Правил торгівлі на ринку", являється торговим місцем №191 за адресою: м.Коростишів, вул.Шевченка, 40, шляхом складання акту-передачі є обґрунтованими, заявленими у відповідності з діючим законодавством та такими, що підлягають задоволенню.

Розглядаючи питання про правомірність вимог позивача щодо стягнення з відповідача 22896,00грн неустойки, господарський суд враховує таке.

У відповідності до приписів статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 2 статті 785 ЦК України передбачено, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п.6.2 договору оренди №341 крім сплати пені, сторона, що порушила зобов`язання за цим договором зобов`язана відшкодувати іншій стороні нараховану неустойку згідно ч.2 ст.785 ЦК України.

Враховуючи наведене, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування об`єктом оренди за невиконання орендарем обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, нарахованої у відповідності до положень договору оренди та приписів частини 2 статті 785 ЦК України.

Неустойка, стягнення якої передбачено приписами частини 2 статті 785 ЦК України є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин (право на яку виникає у орендодавця у разі несвоєчасного повернення майна орендарем).

В матеріалах справи міститься розрахунок неустойки позивача, відповідно до якого позивачем було нараховано неустойку за користування торгівельним майданчиком у період з 01.01.2020 по 01.07.2022 в розмірі 22896,00грн (а.с.3), тобто після припинення договору оренди.

Оскільки орендар після закінчення строку дії договору не повернув і не намагався повернути об`єкт оренди орендодавцю у визначений договором строк, а продовжив користування орендованим критим столом, суд доходить до висновку про те, що неповернення об`єкта оренди за договором у період, зокрема, з січня 2020 року по червень 2022 року включно відбулося виключно з вини самого орендаря, що є умовою для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України.

За викладеного, перевіривши розрахунок позивача та враховуючи, що позивачем нараховано неустойку з моменту закінчення строку дії договору, суд вважає позовну вимогу в частині стягнення з відповідача неустойки у розмірі 22896,00грн обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального Кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Демченко Раїсу Григорівну ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) повернути Підприємству Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" критий стіл №191, який відповідно до карти схеми ринку, розробленої згідно "Правил торгівлі на ринку", являється торговим місцем №191 за адресою: м.Коростишів, вул.Шевченка, 40, шляхом складання акту-передачі, згідно п.2.3 договору оренди №341 від 18.08.2018, укладеного між Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" та ФОП Демченко Раїсою Григорівною.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Демченко Раїси Григорівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (12501, Житомирська область, Коростишівський район, м.Коростишів, вул. Шевченка, буд.40; ідентифікаційний код 31843604):

- 3052,80грн заборгованості з орендної плати,

- 22896,00грн неустойки,

- 4962,00грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.10.22

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - до справи,

2 - позивачу (рек.) та на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу (рек. з пов.)