ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2022 р. Справа№ 910/13251/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Полякова Б.М.

за участю секретаря судового засідання Кочурової Т.О.

та представників учасників справи:

ТОВ "Виробнича фабрика "СІМІ" - Падох О.І.

ТОВ "Студіопак технології" - Гаврищук Н.Є.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича Фабрика "Сімі"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022

у справі №910/13251/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "СІМІ"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології"

2) Національного органу інтелектуальної власності - Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності"

про визнання прав на промислові зразки недійсними та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Коротке викладення суті спору та позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "СІМІ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології" (далі - відповідач-1) та Національний орган інтелектуальної власності - державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (далі - відповідач-2) з вимогами:

визнати недійсними права на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ "КРУГЛИЙ" згідно із свідоцтвом України №43312 від 24.02.2020 року повністю, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології" (ідентифікаційний код юридичної особи: 36756925);

визнати недійсними права на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ПОДВІЙНИЙ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ" згідно із свідоцтвом України №43313 від 24.02.2020 року повністю, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології" (ідентифікаційний код юридичної особи: 36756925);

визнати недійсними права на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ "ПРЯМОКУТНИЙ" згідно із свідоцтвом України №43314 від 24.02.2020 року повністю, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології" (ідентифікаційний код юридичної особи: 36756925);

зобов`язати Національний орган інтелектуальної власності внести до Державного реєстру України промислових зразків відомості про визнання недійсними прав на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ "КРУГЛИЙ" згідно із свідоцтвом України № 43312 від 24.02.2020 року повністю та здійснити публікацію про це в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності - "Промислова власність";

зобов`язати Національний орган інтелектуальної власності внести до Державного реєстру України промислових зразків відомості про визнання недійсними прав на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ПОДВІЙНИЙ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ" згідно із свідоцтвом України №43313 від 24.02.2020 року повністю та здійснити публікацію про це в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності - "Промислова власність";

зобов`язати Національний орган інтелектуальної власності внести до Державного реєстру України промислових зразків відомості про визнання недійсними прав на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ "ПРЯМОКУТНИЙ" згідно із свідоцтвом України № 43314 від 24.02.2020 року повністю та здійснити публікацію про це в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності - "Промислова власність".

В обґрунтування вимог позивач доводить, що зареєстровані промислові зразки (№43312, №43313, 43314) відповідача-1 не відповідають умовам надання правової охорони, таких як "новизна", та "індивідуальний характер", що є підставою для визнання прав на них недійсними; задоволення вимог про визнання недійсними прав на зареєстрований промисловий зразок є підставою для внесення змін в Державний реєстр патентів України.

Оскаржуване судове рішення (ухвала) господарського суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 07.06.2022 у задоволенні позову відмовлено.

Господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю " Виробнича фабрика «Сімі» не є доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а відтак, не підлягають задоволенню.

При цьому, господарський суд керувався такими мотивами:

протиставлятися для визначення за критерієм новизна та індивідуальний характер мають саме два промислові зразки;

правова охорона зареєстрованого в Україні промислового зразка визначається зображенням внесеним до реєстру, а незареєстрованого промислового зразка, тими ознаками, які втілені у конкретному виробі, який доведений до загального відома таким чином, що під час звичайного провадження господарської діяльності такі заходи (доведення до відома) з об`єктивних причин могли стати відомими у колах, що спеціалізуються у відповідній галузі і провадять свою діяльність на території України;

позивачем для порівняння з оскаржуваними зразками були наведені зображення промислових зразків, які не зареєстровані в Україні, принаймні доказів такої реєстрації до матеріалів справи не подано, то в даному випадку позивач на його думку протиставляє зареєстрованим промисловим зразкам, права на які належать відповідачеві-1 за свідоцтвами №№ 44312, 44313, 44314, незареєстровані промислові зразки, зображення яких міститься в мережі Інтернет, зокрема на "YouTube", веб-сайтах, а також скріншотах бази даних патентів на промислові зразки росії, тобто ресурсах які не є україномовними;

позивачем не надано доказів, що такі дані з мережі Інтернет були відомі та використовуються суб`єктами підприємництва та споживачами продукції (виробів), в яких втілені промислові зразки, а саме контейнери для їжі з фольги та такі вироби доведені до загального відома таким чином, щоб під час провадження звичайної господарської діяльності такі заходи могли стати відомими у колах, що спеціалізуються у відповідній галузі в Україні.

протиставляння ознак зображень, які не можна вважати промисловим зразком, тим промисловим зразкам, які зареєстровані в Україні та втілені у конкретних виробах, не дає підстав стверджувати, що оскаржувані права на промислові зразки, які зареєстровані за свідоцтвами №№ 44312, 44313, 44314, не відповідають критеріям охороноздатності, визначеним у статті 6 Закону про промзразки.

Апеляційне провадження (рух справи).

Позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у якій просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач доводить:

порушення норм статей 236, 238 ГПК України, оскільки не надано оцінки аргументам позову та доказав на їх обґрунтування;

порушення норм статей 236-238 ГПК України, оскільки не надано належної оцінки доказам (додатки №№7-18. №22), а також висновку експерта (додаток №1 до клопотання №28007 від 01.11.2021);

неврахування господарським судом положень щодо правової охорони промислових зразків, які імплементовані до національного законодавства відповідно до Підрозділу 4 "Промислові зразки" Частини 2 Глави 9 Угоди про асоціацію;

невідповідність висновків господарського суду щодо правової природи протиставлених промислових зразків нормам ст.ст. 1, 6, 25 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" (далі - Закон № 3688-XII);

надання/ненадання правової охорони протиставленим промисловим зразкам (як в Україні, так і за її межами) не підлягає встановленню та не має значення для визнання оскаржуваних промислових зразків недійсними в Україні;

невідповідність висновків господарського суду щодо обставин доведення промислового зразка до загального відома нормам статті 6 Закону № 3688-XII;

неврахування господарським судом обставин публікації патенту на промисловий зразок від 16.08.2009 в російському реєстрі зареєстрованих промислових зразків;

не дослідження обставин невідповідності оскаржуваних промислових зразків такій умові надання правової охорони як "індивідуальний характер";

господарський суд в порушення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не надав будь-якої оцінки доводам та доказам позовної заяви, не навів мотивів їх відхилення, чим порушив право позивача на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2022 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Доманська М.Л., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2022 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробнича Фабрика "Сімі" строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича Фабрика "Сімі" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/13251/21; призначено розгляд справи №910/13251/21 на 26.09.2022.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2022 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Отрюх Б.В., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 прийнято справу №910/13251/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича Фабрика "Сімі" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді - Грека Б.М., судді: Полякова Б.М.,Отрюха Б.В.

Суд апеляційної інстанції не встановив обставин, що перешкоджають розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

Позивач є суб`єктом господарювання, який здійснює виготовлення та продаж товарів господарського та побутового призначення, в тому числі й контейнерів із алюмінієвої фольги для їжі.

Відповідачу-1 належать майнові права інтелектуальної власності на наступні промислові зразки:

1) «Контейнер з фольги для харчових продуктів «Круглий» за свідоцтвом № 43312 від 24.02.2021 року в чотирьох варіантах (дата подання заявки 11.09.2020);

2) «Контейнер з фольги подвійний для харчових продуктів» за свідоцтвом № 43313 від 24.02.2021 в одному варіанті (дата подання заявки 11.09.2020);

3) «Контейнер з фольги для харчових продуктів «Прямокутний» за свідоцтвом № 43314 від 24.02.2021 року в десяти варіантах (дата подання заявки 11.09.2020).

Позивач вважає, що промислові зразки, майнові права інтелектуальної власності на які належать відповідачу-1, не відповідають таким умовам охороноздатності як "новизна" та "індивідуальний характер", що визначені статтею 6 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» (в редакції від 21.07.2020 року), тому наявні підстави для визнання їх недійсними, та внесення до Державного реєстру України промислових зразків відомості про визнання недійсними прав на зареєстровані промислові зразки за свідоцтвами №№43312, 43313, 43314.

Мотиви постанови та висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

За змістом норм статей 5, 6 Закон України "Про охорону прав на промислові зразки" (далі - Закон № 3688-XII) (у редакції, чинній на час подання заявок про реєстрацію оспорюваних промислових зразків):

- правова охорона надається промисловому зразку, що не суперечить публічному порядку, загальновизнаним принципам моралі та відповідає критеріям охороноздатності. Промисловим зразком може бути зовнішній вигляд виробу або його частини, що визначається, зокрема, лініями, контурами, кольором, формою, текстурою та/або матеріалом виробу, та/або його оздобленням. Обсяг правової охорони, що надається на зареєстрований промисловий зразок, визначається зображенням промислового зразка, внесеного до Реєстру. Обсяг правової охорони промислового зразка включає будь-який інший промисловий зразок, що не справляє на інформованого користувача відмінного загального враження. Для визначення обсягу правової охорони береться до уваги ступінь свободи автора під час створення промислового зразка.

- промисловий зразок відповідає відповідає критеріям охороноздатності, якщо є новим і має індивідуальний характер. Промисловий зразок, який застосовано або втілено у виробі, що становить складову частину складеного виробу, визнається таким, що є новим та має індивідуальний характер, якщо складова частина, включена до складеного виробу, залишається видимою під час звичайного використання складеного виробу та видимі ознаки складової частини складеного виробу відповідають вимогам щодо новизни та індивідуального характеру. Промисловий зразок визнається новим, якщо жоден ідентичний промисловий зразок не доведено до загального відома щодо:

зареєстрованого промислового зразка - до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету;

незареєстрованого промислового зразка - до дати, на яку промисловий зразок, щодо якого вимагається охорона, вперше був доведений до загального відома.

Промислові зразки вважаються ідентичними у разі, якщо їхні суттєві ознаки відрізняються лише незначними деталями. У процесі встановлення новизни промислового зразка беруться до уваги будь-які відомості, що стали загальнодоступними до дати подання заявки, а якщо заявлено пріоритет, - до дати пріоритету, у тому числі зміст усіх раніше одержаних Установою заявок, крім тих, що на зазначену дату вважаються відкликаними, відкликані або щодо них Установою прийнято рішення про відмову в державній реєстрації промислового зразка і вичерпано можливості оскарження таких рішень. Не вважаються загальнодоступними відомості, що розкриті третій особі за явної чи неявної умови збереження конфіденційності. Промисловий зразок визнається таким, що має індивідуальний характер, якщо загальне враження, яке він справляє на інформованого користувача, відрізняється від загального враження, яке справляє на такого користувача будь-який інший промисловий зразок, доведений до загального відома щодо:

зареєстрованого промислового зразка - до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету;

незареєстрованого промислового зразка - до дати, на яку промисловий зразок, щодо якого вимагається охорона, вперше був доведений до загального відома.

Для оцінки індивідуального характеру береться до уваги ступінь свободи автора під час створення промислового зразка. Зареєстрований промисловий зразок вважається доведеним до загального відома, якщо був опублікований у результаті здійснення державної реєстрації або з інших підстав, або був експонований на виставці, використаний у торгівлі або іншим чином оприлюднений, крім випадків, коли такі події не могли стати відомими під час звичайного провадження господарської діяльності у колах, що спеціалізуються у відповідній галузі і провадять свою діяльність на території України, до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати пріоритету. Незареєстрований промисловий зразок вважається доведеним до загального відома, якщо він був опублікований, експонований на виставці, використаний у торгівлі або в інший спосіб оприлюднений таким чином, що під час звичайного провадження господарської діяльності такі заходи з об`єктивних причин могли стати відомими у колах, що спеціалізуються у відповідній галузі і провадять свою діяльність на території України. Не вважається доведеним до загального відома промисловий зразок, розкритий третій особі за явної чи неявної умови збереження конфіденційності. На визнання промислового зразка охороноздатним не впливає розкриття інформації про нього автором, його правонаступником або особою, яка одержала від автора або його правонаступника прямо чи опосередковано таку інформацію, протягом 12 місяців до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. При цьому обов`язок доведення обставин розкриття інформації покладається на особу, заінтересовану в застосуванні положень цього пункту. Положення цього пункту застосовується також у разі, якщо промисловий зразок було доведено до загального відома внаслідок зловживань стосовно автора або його правонаступника.

Відповідно до ст. 25 Закону № 3688-XII, права на зареєстрований промисловий зразок можуть бути визнані у судовому порядку недійсними повністю або частково щодо окремих варіантів промислових зразків, зазначених у свідоцтві, у разі: невідповідності промислового зразка умовам надання правової охорони, визначеним цим Законом.

Відповідно до п. 8.1. "Правил складання та подання заявки на промисловий зразок", затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 18.02.2002 № 110, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.03.2002 р. за № 226/6514, опис містить такі розділи, зокрема, суть та суттєві ознаки промислового зразка.

Відповідно до частина першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною першою статті 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до норм статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Для правильного вирішення даного судового спору протиставлятися для визначення за критерієм новизна та індивідуальний характер мають два промислові зразки. Відповідне протиставлення має здійснюватися за описом суттєвих ознак промислового зразка.

Позивачем для порівняння з оскаржуваними зразками були наведені зображення промислових зразків, які не зареєстровані в Україні, принаймні доказів такої реєстрації до матеріалів справи не подано, то в даному випадку позивач на його думку протиставляє зареєстрованим промисловим зразкам, права на які належать відповідачеві-1 за свідоцтвами №№ 44312, 44313, 44314, незареєстровані промислові зразки, зображення яких міститься в мережі Інтернет, зокрема на "YouTube", веб-сайтах, а також скріншотах бази даних патентів на промислові зразки росії, тобто ресурсах які не є україномовними.

При цьому, позивачем не надано доказів, що такі дані з мережі Інтернет були відомі та використовуються суб`єктами підприємництва та споживачами продукції (виробів), в яких втілені промислові зразки, а саме контейнери для їжі з фольги та такі вироби доведені до загального відома таким чином, щоб під час провадження звичайної господарської діяльності такі заходи могли стати відомими у колах, що спеціалізуються у відповідній галузі в Україні.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду, що протиставляння ознак зображень, які не можна вважати промисловим зразком, тим промисловим зразкам, які зареєстровані в Україні та втілені у конкретних виробах, не дає підстав стверджувати, що оскаржувані права на промислові зразки, які зареєстровані за свідоцтвами №№ 44312, 44313, 44314 не відповідають критеріям охороноздатності, визначеним у статті 6 Закону № 3688-XII.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Апеляційна інстанція не погоджується з ключовими доводами позову, що зареєстровані промислові зразки не відповідають таким критеріям охороноздатності як новизна та індивідуальний характер, оскільки не доведено існування іншого промислового зразка для протиставлення зареєстрованому промисловому зразку за описом їх суттєвих ознак; позивачем не доведено обставин доведення промислового зразка до загального відома, оскільки надана інформація з інтернету не дає підстав для висновку за якими критеріями та у якій послідовності можна знайти інформацію щодо промислового зразку, що протиславляється; доводи позивача не спростовують правильності висновків господарського суду першої інстанції, зокрема про те, що позовні вимоги не є доведеними, а відтак, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до норм ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, тому оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції слід скасувати, вимоги позову задовольнити.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не ухвалює нове рішення, тому відсутні підстави для здійснення нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи.

Керуючись статтями 267, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича Фабрика "Сімі" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/13251/21 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Б.В. Отрюх

Б.М. Поляков

Повний текст постанови складено 03.10.2022.