ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2022м. ДніпроСправа № 904/1155/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Дробота А.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекспро" (м. Запоріжжя)до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекспро" звернулось з позовом до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про стягнення 247222,49грн - основного боргу, 13216,34грн - пені, 13120,67грн - інфляційних втрат. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №61/63 від 07.08.2017 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі пункту 7.1 спірного договору та частини 2 статті 625 ЦК України нараховані до стягнення з відповідача пеня та інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-денний строк з дня отримання цієї ухвали.

Про відкриття провадження у справі та можливість подання заяв по суті справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленнями про вручення за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

Отримання відповідачем ухвали суду від 18.05.2022 підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідно до якого відповідач отримав ухвалу 06.07.2022 (а.с. 48 том 1).

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи дату отримання ухвали суду - 06.07.2021, відповідач мав подати відзив на позовну заяву в строк до 21.07.2022 включно.

Строк протягом якого відповідач має право подати відзив на позовну заяву виходить за межі строку розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, який закінчується 18.07.2022.

Станом на 18.07.2022 відповідачем не надано відзив на позов.

Разом з цим, позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №61/63 від 07.08.2017 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар, однак до матеріалів позовної заяви позивач долучає договір поставки №61/6СЙ від 26.04.2021.

З урахуванням викладеного, а також необхідністю встановлення дійсних обставин справи, суд ухвалою від 18.07.2022 постановив перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/1155/22 за правилами загального позовного провадження. Розпочато розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі та призначено підготовче засідання на 04.08.2022.

25.07.2022 позивач подав до суду письмові пояснення разом з клопотанням про приєднання до матеріалів справи доказу, який не доданий до позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2022 відкладено підготовче засідання на 08.09.2022.

У судове засідання 08.09.2022 сторони не забезпечили явку своїх представників, відповідач не надав відзив на позовну заяву. Про місце, дату і час судового засідання сторони повідомлялися судом належним чином.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2022 закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду по суті в засіданні на 22.09.2022.

У судове засідання 22.09.2022 відповідач не забезпечив явку свого представника, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Як зазначалось вище, відповідачем ухвалу суду від 18.05.2022 отримано 06.07.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 48 том 1).

Ухвалу суду від 18.07.2022 про перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, якою відповідача зобов`язано виконати вимоги пункту 3 ухвали суду від 18.05.2022 щодо надання до суду та направлення позивачу відзиву на позов, відповідач отримав 29.07.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 62 том 1).

Зазначене свідчить про обізнаність відповідача про відкриття провадження у справі та наявність обов`язку надати відзив на позовну заяву.

Враховуючи дату отримання ухвали суду - 29.07.2022, відповідач мав подати відзив на позовну заяву в строк до 15.08.2022 включно.

Станом на 22.09.2022 відповідачем не надано відзив на позов.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило, поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно з частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому суд зазначає, що у зв`язку з відсутністю фінансування потреб Господарського суду Дніпропетровської області на відправку поштової кореспонденції суду, зокрема, в період з 21.02.2022 по теперішній час, ухвала суду від 04.08.2022 не була відправлена учасникам даної справи засобами поштового зв`язку.

В той же час, відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

У відповідності до вказаних положень, господарським судом було долучено до матеріалів справи роздруківку з електронної пошти, якою підтверджується, що ухвала суду від 04.08.2022 була доставлена до електронних скриньок сторін - , .

Таким чином, відповідач, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, отримав зазначені ухвали суду. Зазначене підтверджується роздруківкою з електронної пошти про відправку електронного листа (а.с. 65-66 том 1).

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

У судове засідання 22.09.2022 відповідач явку повноважного представника не забезпечив, відзиву на позов не надав.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, а також обізнаність відповідача про судовий розгляд справи, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 22.09.2022 проголошені вступна та резолютивна частина рішення суду.

Під час розгляду справи судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

07.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алекспро" (далі - постачальник, позивач) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (далі - покупець, відповідач) укладено договір поставки №61/63 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку і терміни, встановлені цим договором, передати у власність покупцеві продукцію, в певній кількості, відповідної якості і по цінах, що вказані в специфікаціях, а покупець зобов`язується прийняти продукцію і сплатити її на умовах, визначених у цьому договорі.

Пунктом 1.2 договору сторони визначили, що кількість асортимент та ціни продукції, що поставляється, вказується у специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору. Специфікація оформлюється на кожну партію продукції, що поставляється.

Загальна кількість продукції, що постачається за даним договором, визначається як наростаюча кількість по всіх поставках, проведених згідно оформлених специфікацій і накладних (п. 1.3 договору).

Загальна сума цього договору визначається як наростаюча сума по всіх поставках, проведених протягом всього терміну дії цього договору згідно підписаних сторонами специфікацій (п. 2.1 договору).

З моменту перерахування передоплати (авансу), узгодження вартості продукції, ціна на продукцію зміні не підлягає (п. 2.2 договору).

Згідно з пунктом 2.3 договору загальна сума договору становить суму всіх підписаних сторонами специфікацій. Ціни на продукцію за цим договором, ціни у видаткових накладних, у рахунках на оплату продукції, інших документах до договору вказуються в національній валюті України.

Порядок розрахунків вказується в специфікаціях (п. 3.1 договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору поставка продукції здійснюється за заявками покупця, наданими у письмовому вигляді.

Термін постачання продукції вказується в специфікаціях (п .4.2 договору).

Базисні умови постачання продукції вказуються в специфікаціях (п. 4.3 договору).

Згідно з пунктом 4.4 договору датою постачання та переходу права власності на продукцію вважається дата, що вказується у видатковій накладній.

Відповідно до пункту 7.1 договору у разі порушення покупцем строку оплати продукції, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2018 року та продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо за 30 днів до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не заявила про своє бажання припинити його дію. У будь-якому випадку договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 11.1 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Так, жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір поставки №61/63 від 07.08.2017 був чинним протягом спірного періоду.

09.09.2020 до договору поставки між сторонами було підписано специфікацію №77 (а.с. 18 том 1).

Згідно з цією специфікацією поставляється: «феросиліцій ФС45 ГОСТ 1415-93 код УКТЗЕД 7202 (фр.30-80 мм)» у кількості 1 тонна та «феромолібден ФМо69 ГОСТ 4759-91 фр.10-50 мм код УКТЗЕД 7202» у кількості 0,020 тонн на загальну суму 77100,00грн.

Порядок розрахунків: 100% оплата вартості поставленої продукції не пізніше 60 календарних днів з дати постачання.

Умови постачання: FCA - склад постачальника (м. Запоріжжя, вул. Дяківська, 1).

21.09.2021 до договору поставки між сторонами було підписано специфікацію №78 (а.с. 23 том 1).

Згідно з цією специфікацією поставляється: «феросиліцій ФС45 ГОСТ 1415-93 код УКТЗЕД 7202 (фр.30-80 мм)» у кількості 2 тонни на суму 113400,00грн.

Порядок розрахунків: 100% оплата вартості поставленої продукції не пізніше 60 календарних днів з дати постачання.

Умови постачання: FCA - склад постачальника (м. Запоріжжя, вул. Дяківська, 1).

01.11.2021 до договору поставки між сторонами було підписано специфікацію №79 (а.с. 28 том 1).

Згідно з цією специфікацією поставляється: «ферованадій FeV-80 ГОСТ 27130-94 код УКТЗЕД 7202 (фр.10-580 мм)» у кількості 54кг на загальну суму 45753,98грн.

Порядок розрахунків: 100% оплата вартості поставленої продукції не пізніше 60 календарних днів з дати постачання.

Умови постачання: FCA - склад постачальника (м. Запоріжжя, вул. Дяківська, 1).

30.11.2021 до договору поставки між сторонами було підписано специфікацію №80 (а.с. 33 том 1).

Згідно з цією специфікацією поставляється: «ферованадій FeV-80 ГОСТ 27130-94 код УКТЗЕД 7202 (фр.10-50 мм)» у кількості 36кг на загальну суму 34560,00грн.

Порядок розрахунків: 100% оплата вартості поставленої продукції не пізніше 60 календарних днів з дати постачання.

Умови постачання: FCA - склад постачальника (м. Запоріжжя, вул. Дяківська, 1).

Позивач на виконання умов договору та специфікацій №№ 77, 78, 79, 80 здійснив поставку продукції, а саме:

16.07.2021 здійснив поставку продукції - «силікокальцій СК30 10-30мм» у кількості 0,5 тонн; «ферохром високо вуглецевий 10-100мм» у кількості 0,5 тонн та «феромолібден ФМо60» у кількості 0,018 тонн на загальну суму 94922,66грн, що підтверджується видатковими накладними №1607 від 16.07.2021 на суму 44100,00грн та №16075 від 16.07.2021 на суму 50822,66грн (а.с. 12-13 том 1);

09.09.2021 здійснив поставку продукції - «феросиліцій ФС45 ГОСТ 1415-93 код УКТЗЕД 7202 (фр.30-80 мм)» у кількості 1 тонна та «феромолібден ФМо69 ГОСТ 4759-91 фр.10-50 мм код УКТЗЕД 7202» у кількості 0,020 тонн на загальну суму 77100,00грн, що підтверджується видатковими накладними №09091 від 09.09.2021 на суму 56700,00грн та №09092 від 09.09.2021 на суму 20400,00грн (а.с. 20-21 том 1);

21.09.2021 здійснив поставку продукції - «феросиліцій ФС45 ГОСТ 1415-93 код УКТЗЕД 7202 (фр.30-80 мм)» у кількості 0,118 тонн на суму 6690,60грн, що підтверджується видатковою накладною №2109 від 21.09.2021 на суму 6690,60грн (а.с. 25 том 1);

01.11.2021 здійснив поставку продукції - «ферованадій FeV-80 ГОСТ 27130-94 код УКТЗЕД 7202 (фр.10-580 мм)» у кількості 54кг на загальну суму 45753,98грн, що підтверджується видатковою накладною №01115 від 01.11.2021 на суму 45753,98грн (а.с. 30 том 1);

30.11.2021 здійснив поставку продукції - «ферованадій FeV-80 ГОСТ 27130-94 код УКТЗЕД 7202 (фр.10-50 мм)» у кількості 36кг на загальну суму 34560,00грн, що підтверджується видатковою накладною №30114 від 30.11.2021 на суму 34560,00грн (а.с. 35 том 1).

Як зазначає позивач та підтверджується, підписаним сторонами, актом звірки розрахунків від 19.04.2022 (а.с. 37 том 1) за період з 01.07.2021 по 19.04.2022 позивач поставив, а відповідач прийняв продукцію на загальну суму 527269,20грн. Відповідачем здійснено часткову оплату у сумі 280046,71грн.

У зв`язку з частковою оплатою у відповідача виникла заборгованість у загальній сумі 247222,49грн, яку позивач і просить стягнути, що і є причиною виникнення спору.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за поставлену продукцію, пені та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання з оплати вартості поставленої продукції.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору поставки, строк його дії, умови поставки, загальна ціна, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості; наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

Відповідно до частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Частиною 1 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Щодо заборгованості за видатковими накладними №1607 від 16.07.2021 на суму 44100,00грн та №16075 від 16.07.2021 на суму 50822,66грн (а.с. 12, 13 том 1) суд зазначає наступне.

Поставка продукції за спірними накладними здійснена між сторонами на виконання вимог договору поставки №61/63 від 07.08.2017, однак без укладання відповідної специфікації, тому для визначення строку оплати слід застосовувати положення частини 2 статті 530 ЦК України.

Матеріали справи містять вимогу №29/04/2022-1 від 29.04.2022 про сплату заборгованості за спірними накладними у загальній сумі 83117,91грн, яка направлена відповідачу 29.04.2022 (а.с. 16, 17 том 1).

Згідно з даними відстеження поштового відправлення на сайті АТ "Укрпошта" за трек-номером 724, вказана вимога отримана відповідачем 06.05.2022 (а.с. 69 том 1).

Таким чином, строк оплати продукції за наведеними накладними настав 13.05.2022.

Щодо заборгованості за видатковими накладними №09091 від 09.09.2021 на суму 56700,00грн, №09092 від 09.09.2021 - 20400,00грн (а.с. 20, 21 том 1), №2109 від 21.09.2021 - 6690,60грн (а.с. 25 том 1), №01115 від 01.11.2021 - 45753,98грн (а.с. 30 том 1), №30114 від 30.11.2021 - 34560,00грн (а.с. 35 том 1) суд зазначає наступне.

Враховуючи умови пункту 3.1 договору та пунктів 2 специфікацій №№ 77, 78, 79, 80 строк оплати продукції, поставленої позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеними вище накладними, є таким, що настав:

- 09.11.2021 за видатковими накладними №09091 від 09.09.2021 на суму 56700,00грн; №09092 від 09.09.2021 на суму 20400,00грн, прострочення з 09.11.2021;

- 21.11.2021 за видатковою накладною №2109 від 21.09.2021 на суму 6690,60грн, прострочення з 21.11.2021;

- 01.01.2022 за видатковою накладною №01115 від 01.11.2021 на суму 45753,98грн, прострочення з 21.11.2021;

- 30.01.2022 за видатковою накладною №30114 від 30.11.2021 на суму 34560,00грн, прострочення з 30.01.2021.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 247222,49грн відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 247222,49грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню та інфляційні втрати, відповідно до розрахунку, наведеного у позовній заяві (а.с. 3, 4 том 1).

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.1 договору у разі порушення покупцем строку оплати продукції, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

Заявлена позивачем пеня розрахована у сумі 13216,34грн за загальний період з 08.11.2021 по 10.05.2022 (а.с. 3 том 1).

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені судом встановлено, що позивачем допущено арифметичні помилки, а також не враховано наступні положення законодавства.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому, відповідно до частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Спірним договором сторони не передбачили порядку, який би визначав період нарахування штрафних санкцій, а тому при розрахунку необхідно застосовувати вимоги статті 232 ГК України.

З огляду на викладене, з урахуванням дати виникнення у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем та меж позовних вимог, правомірними є позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 13037,68грн за загальний період з 09.11.2021 по 10.05.2022, з яких:

- 7314,99грн за період з 09.11.2021 по 09.05.2022 із заборгованості у сумі 77100,00грн;

- 601,00грн за період з 21.11.2021 по 10.05.2022 із заборгованості у сумі 6690,00грн;

- 3209,05грн за період з 01.01.2022 по 10.05.2022 із заборгованості у сумі 45753,98грн;

- 1912,64грн за період з 30.01.2022 по 10.05.2022 із заборгованості у сумі 34560,00грн.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані законодавством.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати розраховані у сумі 13120,67грн за загальний період з листопада 2021 по березень 2022 (а.с. 4 том 1).

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом встановлено, що позивачем допущено арифметичні помилки.

За результатами здійсненого судом перерахунку, з урахуванням меж позовних вимог, загальна сума інфляційних втрат за період з листопада 2021 року по березень 2022 року становить 13120,51грн.

За таких обставин законними й обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача 273380,68грн, з яких: 247222,49грн - основний борг, 13037,68грн - пеня, 13120,51грн - інфляційні втрати.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Під час звернення до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 4300,20грн платіжним дорученням №1159 від 11.05.2022 (а.с. 41 том 1).

З урахуванням ціни позову судовий збір становить 4103,39грн (273559,50 х 1,5% = 4103,39).

Надмірно сплачений позивачем судовий збір - 196,81грн (4300,20 - 4103,39 = 196,81).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Станом на час ухвалення рішення у справі клопотання позивача про повернення надмірно сплаченого ним судового збору до суду не надходило, що унеможливлює вирішення цього питання.

Водночас, за змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову всі судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин судовий збір покладається на відповідача у сумі 4100,71грн (273380,68 х 4103,39/273559,50 = 4100,71).

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77- 79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекспро" до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про стягнення 247222,49грн - основного боргу, 13216,34грн - пені, 13120,67грн - інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Сухий Острів, буд. 3; ідентифікаційний код 00168076) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекспро" (69032, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Доківська, буд. 1, ідентифікаційний код 40775451) 247222,49грн - основного боргу, 13037,68грн - пені, 13120,51грн - інфляційних втрат, 4100,71грн - витрат по сплаті судового збору.

Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекспро" 178,66грн - пені, 0,16грн - інфляційних втрат.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 28.09.2022.

Суддя В.О. Татарчук