УХВАЛА

27 вересня 2022 року

м. Київ

cправа № 908/825/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Картере В.І.

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.09.2022 (колегія суддів у складі: Чередко А.Є. - головуючий, Парусніков Ю.Б., Мороз В.Ф.)

та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.02.2022 (суддя Юлдашев О.О.)

у справі № 908/825/21

за заявами 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія банкрутства"; 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК СВ Кепітал"

до Приватного акціонерного товариства "Укрпластик"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" 14.09.2022 подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.09.2022 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.02.2022 в частині розгляду кредиторських вимог Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" у справі № 908/825/21.

Здійснивши перевірку касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 290 ГПК України, що є підставою для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). Зокрема, у разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

При цьому заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України скасування судових рішень через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Отже, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування, яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, а також зазначити виключний (виключні) випадок (випадки), передбачений (передбачені) п.п. 1 - 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України щодо підстави (підстав), на якій (яких) подано касаційну скаргу.

Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", звертаючись з касаційною скаргою зазначає обставини, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України. Так, скаржник вказує на те, що суди попередніх інстанцій при розгляді справи № 908/825/21 застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 913/11/18, від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17. Також, скаржник посилається на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у побідних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, а також на те, що станом на дату подання цієї касаційної скарги відсутній усталений висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Проте касаційна скарга Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" подана без додержання вимог щодо змісту касаційної скарги, викладених у п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, оскільки скаржник при поданні касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України не зазначив норму права (абзац, пункт, частину статті, статтю), яку було застосовано судом без врахування висновків Верховного Суду, викладених у вищевказаних постановах. Також скаржник при поданні касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України не зазначив норму права (абзац, пункт, частина статті, стаття) від висновку щодо застосування якої необхідно відступити у побідних правовідносинах. Скаржник при поданні касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України не зазначив норму права (абзац, пункт, частина статті, стаття), щодо якої відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах.

З огляду на викладене касаційна скарга Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 292 ГПК України із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків шляхом зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України.

Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Згідно з ч. 4 ст. 174 та ч. 2 ст. 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статями 174, 234, 235, 287, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.09.2022 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.02.2022 у справі № 908/825/21 залишити без руху.

2. Надати Акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Картере