ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/63/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи

за зустрічною позовною заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Будальянс Груп"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка"

про стягнення заборгованості в сумі 1 837 127,81 грн.

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

В засіданні приймали участь:

від позивача (за зустрічним позовом): Мельник І.А.

від відповідача (за зустрічним позовом): Авдєєнко В.В. (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Будальянс Груп" про витребування рухомого майна з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки № 02/01/19-02 від 02.01.2019. Так, позивач зазначає, що на підставі вказаного договору ТОВ "Галицька спілка" набуло у власність Каток тандемний вібраційний марки НАММ DV 8K Super 50476.2003. В подальшому, вказаний каток був переданий ТОВ "Будівельна компанія "Будальянс Груп" в користування.

Враховуючи, що між сторонами не визначалось строку користування вказаним майном, позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про повернення спірного майна. Проте, у семиденний строк спірне майно повернуте не було, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою від 28.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.02.2022.

Ухвалою від 22.02.2022 підготовче засідання відкладено на 17.03.2022.

Ухвалою суду від 17.03.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 28.04.2022 включно, підготовче засідання відкладено на 12.04.2022.

28.03.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначав, що позивачем не доведено факту наявності спірного майна в натурі у незаконного володільця - саме у ТОВ "БК "Будальянс Груп". При цьому, позивачем долучено до позовної заяви видаткову накладну № РН-0000002 від 10.01.2019, якою достовірно підтверджується факт перебування спірного майна саме у позивача, та відсутності даного активу у власності відповідача.

Також, 28.03.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Будальянс Груп" звернулось до Господарського суду Рівненської області із зустрічною позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" про стягнення заборгованості в сумі 3 051 153,17 грн.

Позивач за зустрічною позовною заявою зазначає, що на підставі укладеного 02.01.2019 Договору поставки ТОВ "Будальянс Груп" передало, а ТОВ "Галицька Спілка" прийняло два катки - Каток тандемний вібраційний марки HAMM DV 8K SUPER 50476.2003 та Каток тандемний вібраційний марки HAMM DV 8K SUPER 46300.2001.

Проте, як зазначає позивач за зустрічним позовом, відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання, в результаті чого в нього виникла заборгованість в розмірі 2 378 520,00 грн, що і стало підставою для пред`явлення зустрічної позовної заяви.

Також, на підставі ст. 625 Цивільного Кодексу України, позивач за зустрічною позовною заявою просить стягнути 465 799,68 грн інфляційних втрат та 206 833,49 грн 3 % річних.

Ухвалою суду від 30.03.2022 вказану зустрічну позовну заяву залишено без руху, надано позивачу за зустрічним позовом 10-денний строк з дня отримання даної ухвали на подання доказів сплати судового збору в розмірі 45 767,29 грн.

07.04.2022 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Будальянс Груп" надійшла заява про виконання вимог ухвали суду від 30.03.2022 із платіжним дорученням № 2476 від 31.03.2022 про оплату судового збору в розмірі 45 767,31 грн.

12.04.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати у Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області () інформацію про те, за ким зареєстровано та за ким обліковується каток тандемний вібраційний марки HAMM DV 8K SUPER 50476.2003.

Ухвалою суду від 12.04.2022 прийнято до розгляду зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Будальянс Груп" та вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, підготовче судове засідання відкладено на 19.04.2022. Крім того, вказаною ухвалою витребувано у Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області інформацію про те, за ким зареєстровано та за ким обліковується каток тандемний вібраційний марки HAMM DV 8K SUPER 50476.2003.

Ухвалою суду від 19.04.2022 підготовче засідання відкладено на 12.05.2022.

28.04.2022 на адресу суду від Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області надійшов лист від 18.04.2022 про надання інформації, в якому вказано, що каток дорожній марки HAMM DV 8K SUPER 2003 року випуску заводський номер НОМЕР_1 , свідоцтво ЕЕ196679 від 10.04.2019, номерний знак - НОМЕР_2 , зареєстрований за ТОВ "Будівельна компанія "Будальянс Груп".

Ухвалою суду від 12.05.2022 підготовче засідання відкладено на 26.05.2022.

23.05.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представника відповідача (за первісним позовом) надійшли пояснення по суті справи.

Крім того, 24.05.2022 та 26.05.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представника відповідача (за первісним позовом) надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 26.05.2022 представник позивача за первісним позовом подав заяву від 12.05.2022 про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 26.05.2022 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Будальянс Груп" про витребування рухомого майна з чужого незаконного володіння залишено без розгляду.

Крім того, 26.05.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представника позивача за первісним позовом надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

30.05.2022 на офіційну пошту суду від представника ТОВ "Торгова компанія "Галицька спілка" надійшла заява про видачу в електронній формі копії технічного запису судового засідання від 12.04.2022.

31.05.2022 комісією у складі секретар судового засідання Сідлецька Ю., головний спеціаліст з ІТ Борисюк М., керівник апарату Бабич І., складено Акт про несправність (неналежне функціонування) технічних засобів фіксування судового процесу (судового засідання), в якому вказано, що при створенні копії технічного запису судового засідання в електронному вигляді по справі № 918/63/22 від 12 квітня 2022 року, здійснюючи перевірку якості звуку шляхом вибіркового прослуховування, було виявлено, що електронна копія фонограми не придатна для прослуховування у зв`язку з технічним збоєм.

31.05.2022 до суду від представника ТОВ "Торгова компанія "Галицька Спілка" адвоката Авдєєнко В.В. надійшла заява, в якій просить залучити його в якості представника відповідача та надати доступ до електронної справи № 918/63/22 у підсистемі "Електронний суд".

01.06.2022 на офіційну пошту суду від представників ТОВ "Торгова компанія "Галицька Спілка" адвокатів Авдєєнко В.В. та Сендега Т.Р. надійшло зауваження на протокол судового засідання від 12.04.2022, в якому просять: поновити строк на подання зауважень до протоколу судового засідання від 12.04.2022, врахувати вказані зауваження до протоколу судового засідання від 12.04.2022 та ухвалу про об`єднання вимог за зустрічним позовом в одне провадження за первісним позовом - скасувати, а зустрічну позовну заяву повернути відповідачу.

02.06.2022 на офіційну пошту суду від представників ТОВ "Торгова компанія "Галицька Спілка" адвокатів Авдєєнко В.В. та Сендега Т.Р. надійшла заява про відвід, в якій просили відвести секретаря судового засідання Сідлецьку Ю.Р. та суддю Горплюка А.М. від розгляду справи №918/63/22.

Ухвалою суду від 06.06.2022 поновлено представникам ТОВ "Торгова компанія "Галицька Спілка" адвокатам Авдєєнко В.В. та Сендега Т.Р. строк на подання зауважень до протоколу судового засідання від 12.04.2022, відмовлено у врахуванні зауважень на протокол судового засідання від 12.04.2022 та у скасуванні ухвали про об`єднання вимог за зустрічним позовом в одне провадження за первісним позовом та поверненні зустрічного позову відповідачу.

Ухвалою суду від 06.06.2022 заяву представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Галицька спілка" адвокатів Сендега Т.Р. та Авдєєнко В.В. про відвід судді Горплюка А.М. та секретаря судового засідання Сідлецької Ю.Р. від розгляду справи №918/63/22 визнано необґрунтованою та передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Ухвалою суду від 08.06.2022 (суддя Політика Н.А.) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" від 01.06.2022 про відвід судді та секретаря у справі № 918/63/22 відмовлено, справу № 918/63/22 передано для розгляду судді Горплюку А.М.

07.06.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представника позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

07.06.2022 на офіційну пошту суду від представника ТОВ "Торгова компанія "Галицька спілка" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не визнає факту поставки товару за видатковою накладаною № РН-0000002 від 10.01.2019 та направлення на його адресу вимоги про оплату вартості поставлених катків.

Крім того, відповідач зазначає про удаваність Договору поставки від 02.09.2019 № 02/01/19-02 та пояснює, що між сторонами реально встановлювались відносини за договором застави.

До відзиву на позовну заяву долучено клопотання про витребування доказів, в якому представник відповідача просив: витребувати у головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області інформацію щодо: скільки катків марки HAMM DV 8K SUPER було зареєстровано та обліковувались за ТОВ "БК "Будальянс Груп" за період з 01.01.2018 по 06.06.2022; за ким та коли зареєстровано та обліковується Каток тандемний вібраційний марки HAMM DV 8K SUPER 46300.2001; всі документи, що були підставою реєстрації та зняття з обліку катків HAMM DV 8K SUPER 50476.2003 та HAMM DV 8K SUPER 46300.2001 за період з 01.01.2018 по 06.06.2022; всі документи щодо технічного (щорічного) огляду катків HAMM DV 8K SUPER 50476.2003 та HAMM DV 8K SUPER 46300.2001 за період з 01.01.2018 по 06.06.2022.

Також, у зазначеному клопотання про витребуванні представник відповідача за зустрічним позовом просив витребувати у ТОВ "Будівельна компанія "Будальянс Груп" оригінали: вимоги про оплату вартості поставлених катків згідно Договору поставки від 02.09.2019 №02/01/19-02 вих. № 34 від 09.04.2019;оригінал опису вкладеного в цінний лист (номер поштового відправлення відсутній), яким направлено позивачем Вимогу про оплату вартості поставлених катків згідно Договору поставки від 02.09.2019 № 02/01/19-2 вих. № 34 від 09.04.2019; доказів оплати цінного листа яким направлено позивачем Вимогу про оплату вартості поставлених катків згідно Договору поставки від 02.09.2019 № 02/01/19-2 вих. № 34 від 09.04.2019; докази набуття ТОВ "Будівельна компанія "Будальянс Груп" у власність катків тандемних вібраційних HAMM DV 8K SUPER 50476.2003 та HAMM DV 8K SUPER 46300.2001; докази реальності передачі катків тандемних HAMM DV 8K SUPER 50476.2003 та HAMM DV 8K SUPER 46300.2001від ТОВ "Будівельна компанія "Будальянс Груп" до ТОВ "Галицька Спілка" (ТТН, Актів приймання передачі та ін.).

08.06.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представника позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

09.06.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представників відповідача за зустрічним позовом надійшла заява про відтворення архівної копії звукозапису судового засідання.

Також, 09.06.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представників відповідача за зустрічним позовом надійшов оригінал відзиву на позовну заяву про стягнення заборгованості за Договором поставки від 02.09.2022 №02/01/19-02.

В судовому засіданні 09.06.2022 оголошувалась перерва для підготовки відтворення архівної копії судового засідання від 12.04.2022. Після перерви відбувалось відтворення відеозапису засідання.

Крім того, в судовому засіданні 09.06.2022 суд, без виходу до нарадчої кімнати, ухвалив в задоволенні клопотання представника відповідача за зустрічним позовом про витребування доказів відмовити.

В судовому засіданні 09.06.2022 оголошувалась перерва до 23.06.2022 для надання можливості представнику позивача за зустрічним позовом надати відповідь на відзив.

09.06.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представника відповідача за зустрічним позовом надійшло клопотання про поновлення строку на приєднання доказів та приєднання доказів до матеріалів справи.

Також, 09.06.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представника відповідача за зустрічним позовом надійшла заява про повернення без розгляду клопотання від 09.06.2022, що зареєстроване о 15 год. 30 хв. 09.06.2022.

Ухвалою суду від 10.06.2022 заяву представника ТОВ "Торгова компанія "Галицька Спілка" про залишення без розгляду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи задоволено, подане клопотання залишено без розгляду.

22.06.2022 на офіційну пошту суду від представника ТОВ "Торгова компанія "Галицька спілка" надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із зайнятістю представників відповідача в інших засіданнях.

23.06.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представника позивача за зустрічним позовом надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 1 837 127,81 грн., з яких 1 189 260,00 грн. основного боргу, 458 140,11 грн інфляційного збільшення та 189 727,70 грн. 3% річних. Також, представник позивача просить повернути 18 210,37 грн надмірно сплачений судовий збір.

Також, 23.06.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представника позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: копії Договору поставки №02/01/19-02 від 02.01.2019, копія видаткової накладної № РН-0000002 від 10.01.2019.

Ухвалою суду від 23.06.2022 прийнято до розгляду заяву ТОВ "Будівельна компанія "Будальянс Груп" про зменшення позовних вимог, вирішено подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням заяви ТОВ "Будівельна компанія "Будальянс Груп" про зменшення позовних вимог, повернуто ТОВ "Будівельна компанія "Будальянс Груп" надмірно сплачений судовий збір в розмірі 18 210,37 грн, підготовче засідання відкладено на 28.07.2022.

27.07.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представника позивача за зустрічним позовом надійшли пояснення по справі.

Ухвалою суду від 28.07.2022 закрито підготовче провадження у справі № 918/63/22 та призначено справу до розгляду по суті на 18.08.2022.

18.08.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представника відповідача за зустрічним позовом надійшло клопотання про витребування, в якому просив витребувати у Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області та ТОВ "Будівельна компанія "Будальянс Груп" ті ж самі документи, які були зазначені у клопотанні про витребування, що долучений до відзиву на зустрічну позовну заяву.

В судовому засіданні 18.08.2022 суд, без виходу до нарадчої кімнати, ухвалив в задоволенні клопотання про витребування доказів відмовити.

Крім того, в судовому засіданні 18.08.2022 представники сторін надали пояснення по суті спору, оголошено перерву до 15.09.2022.

В судовому засіданні 15.09.2022 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується зустрічний позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

02.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Будальянс Груп" (постачальник) укладено Договір поставки № 02/01/19-02 (далі - Договір, том 1 а.с. 8 - 10, том 2 а.с. 24 - 26).

Відповідно до умов п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах даного Договору Каток тандемний вібраційний марки НАММ DV 8K SUPER.46300.2001 та Каток тандемний вібраційний марки HAMM DV 8K SUPER.50476.2003 (далі за текстом - товар).

Згідно п. 3.1. та 3.2. Договору ціна товару визначається згідно з накладними на відвантаження товару та/або в додатках до даного Договору. Ціна на товар формується в українській національній валюті, включаючи ПДВ.

Покупець сплачує вартість Товару та інші відповідно до даного договору платежі згідно із накладними на відвантаження товару (п. 3.4. Договору).

Загальна сума Договору визначається як сума вартості поставлених партій товару та складає 2 378 520,00 грн. (Два мільйони триста сімдесят вісім тисяч п`ятсот двадцять гривень 00 коп.), в т.ч. ПДВ - 396 420,00 грн. (п. 3.5. даного Договору).

У відповідності до п. 3.6. Договору, розрахунки за кожну партію товару, що поставляється, здійснюються покупцем в національній валюті України безготівковим перерахунком коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах 100 % попередньої оплати.

За приписами п. 3.7 Договору, грошові кошти, сплачені покупцем у відповідності до п. 3.7 чинного договору, переходить у власність постачальника з моменту зарахування їх на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до положень п. 4.1. Договору, постачальник здійснює поставку товару партіями на умовах ЕХW (склад вантажовідправника, який знаходиться за адресою Рівненська область, Рівненський район, с. Нова Любомирка) відповідно до міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" в редакції 2010, якщо інше письмово не погоджено сторонами.

Товар поставляється самовивозом автотранспортом згідно письмових та/або усних заявок покупця погоджених з постачальником. Датою відвантаження Товару вважається дата вказана у видатковій накладній (п. 4.2. Договору).

Згідно до п. 4.4. Договору товар вважається зданим постачальником та прийнятим покупцем по кількості відповідно кількості, що зазначена у первинних документах постачальника до якості відповідно до якості, що зазначена в ДСТУ.

Пунктом 4.5. Договору встановлено, що Постачальник зобов`язується здійснити відвантаження партії Товару протягом 14 робочих днів з дня отримання оплати від Покупця.

За приписами п. 7.3. Договору, він вступає в юридичну силу з дня його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2019 року з правом на пролонгацію, але в будь - якому випадку, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Договір поставки підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтисками печаток останніх.

Як стверджує позивач за зустрічним позовом, на виконання умов Договору №02/01/19-2 від 02.01.2019, ним поставлено та передано у власність покупця товар на загальну суму 2 378 520,00 грн.

Згідно видаткової накладної № РН-0000002 від 10.01.2019 ТОВ "Будівельна компанія "Будальянс Груп" поставило, а ТОВ "Торгова Компанія "Галицька спілка" отримало товар, а саме: Каток тандемний вібраційний марки HAMM DV 8K SUPER 50476.2003 та Каток тандемний вібраційний марки HAMM DV 8K SUPER 46300.2001 загальною вартість 2 378 520,00 грн (в тому числі ПДВ 396 420,00 грн) (завірена належним чином директором ТОВ "Торгова компанія "Галицька Спілка" Драган В.І. копія видаткової накладної - том 1 а.с. 11, копія завірена представником ТОВ "Будівельна компанія "Будальянс Груп" адвокатом Мельник І.А. - том 2 а.с. 27).

Зазначена видаткова накладна від 10.01.2019 містить підписи та відтиски печаток постачальника та одержувача (покупця).

Стаття 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачає, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до положень п.п. 2.1 ч. 2 Положення "Про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку", затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відтак, наведене свідчить, що надана сторонами в якості доказу здійснення господарської операції Видаткова накладна № РН-0000002 від 10.01.2019 в розумінні положень чинного законодавства, є первинним документом.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на момент складання видаткової накладної) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналогічні положення містить абз. 1 п. 2.4 Положення "Про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку", у відповідності до якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Положеннями абз. 1 п. 2.5. вказаного Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Отже, обов`язковою умовою, що може бути доказом здійснення господарської операції саме з конкретним контрагентом, є наявність у первинному документі даних про осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, а також даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції з боку саме цього контрагента та дані, що дають змогу визначити повноваження такої особи на вчинення вказаних дій, особистий підпис вказаної особи.

При цьому, неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні").

Відтак, суд зазначає, що видаткова накладна № РН-0000002 від 10.01.2019, що міститься в матеріалах справи, відповідає зазначеним вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки містить всі необхідні відомості та підтверджує факт здійснення господарської операції, та відповідно вказана накладна є належним, достатнім та достовірним доказом в розумінні ГПК України.

Крім того, суд враховує, що дана видаткова накладна оформлена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних - Податкова накладна №2 від 10.01.2019 (том 1 а.с. 12).

Відповідно до пункту 44.1. статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п. 201.1. статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в силу наведених норм, реєстрація видаткової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних додатково підтверджує факт поставки товару та виконання продавцем (позивачем за зустрічним позовом) взятих на себе зобов`язань за Договором поставки від 02.01.2019.

Заперечуючи проти заявленого зустрічного позову представник ТОВ "Торгова компанія "Галицька спілка" у відзиві не визнає факту поставки за вказаною видатковою накладною.

Проте, суд бере до уваги, що при подачі первісного позову ТОВ "Торгова компанія "Галицька спілка" підтверджувався факт придбання товару (катків) у ТОВ "Будівельна компанія "Будальянс Груп", що і було підставою для звернення до суду.

Крім того, сторонами не надано та матеріали справи не містять доказів на підтвердження недійсності Договору поставки чи заперечень щодо дійсності Видаткової накладної № РН-0000002 від 10.01.2019.

Відтак, у зв`язку з невиконанням відповідачем за зустрічним позовом взятих на себе зобов`язань та неоплатою поставленого товару, ТОВ "Будівельна компанія "Будальянс Груп" звернулось до суду з даним позовом.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено судом вище, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського Кодексу України (надалі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу положень ст. 526 ЦК України, що кореспондується з ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (частина 2 наведеної норми).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивач за зустрічним позовом поставив відповідачу товар на загальну суму 2 378 520,00 грн.

Однак, відповідач розрахунок за вказаний у накладній товар не здійснив.

Проте, у поданій заяві про зменшення позовних вимог, позивач за зустрічним позовом зазначає, що Каток тандемний вібраційний марки HAMM DV 8K SUPER 46300.2001, що був предметом Договору поставки, повернутий відповідачем у вересні 2021 року, що підтверджується копією Повернення постачальнику № 1 від 30.09.2021 (том 2 а.с. 15).

Зазначена накладна - Повернення постачальнику, містить підписи представників сторін, скріплений відтисками печаток останніх та вказує на виконання Договору № 02/01/19-02 від 02.01.2019.

Також, вказана накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних - Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 30.09.2021 до податкової накладної № 2 від 10.01.2019 (том 2 а.с. 16).

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за відвантажений товар згідно Договору та виставленої накладної становить 1 189 260,00 грн.

Заперечуючи проти позову представник відповідача за зустрічним позовом також вказує на удаваність Договору поставки та зазначає, що даний договір укладався як договір застави.

Однак, суд критично відноситься до такого твердження представника відповідача за зустрічним позовом, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" встановлено, що за удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Специфіка удаваного правочину полягає в тому, що він, існуючи "в парі" з іншим правочином, який ним прикривається, є завжди таким, що не відповідає положенням ЦК України, тобто є удаваним. Другий же правочин (прихований) може бути як дійсним, так і не дійсним, залежно від того, наскільки він відповідає вимогам правочинів, що містяться в ст. 203 ЦК України (відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 925/1199/18).

Тобто, удаваний правочин вчинюється для прикриття іншого правочину, внаслідок чого в наявності два правочини - прихований і удаваний - такий, що прикриває перший правочин.

Удаваний правочин, на відміну від прихованого, сторонами не виконується. Відповідні права і обов`язки сторонами не реалізуються. Сторони правочину виконують тільки ті обов`язки та реалізують ті права, що випливають із прихованого правочину.

З учиненням удаваного правочину сторони навмисно виражають не ту внутрішню волю, що насправді має місце. Удавані правочини - це правочини з дефектами волі такого правочину та мети.

Таким чином, для висновків суду про удаваність правочину, стороною має бути доведено, що укладений договір дійсно направлений на приховування іншого правочину, який сторони фактично вчинили. Сторона має зазначити який саме правочин вчинено, а також зазначити відповідне обґрунтування невідповідності вимогам законодавства фактично вчиненого сторонами правочину.

Отже, кінцевою метою сторони у такому спорі є не тільки чи не стільки зазначення про удаваність укладеного правочину, скільки доведення перед судом справжнього волевиявлення сторін, мети вчинення фактичного правочину та невідповідності такого правочину вимогам законодавства.

Прихований правочин завжди підлягає оцінці з точки зору відповідності його загальним умовам чинності правочину і сам факт прикриття його іншим правочином не може бути підставою його недійсності. Закон не передбачає недійсність удаваного правочину, а лише пропонує застосувати до відносин сторін норми, що регулюють той правочин, який сторони дійсно мали на увазі.

Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин (удаваний правочин), суд на підставі ст. 235 Цивільного кодексу України має визнати, який правочин насправді вчинили сторони, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення, в якому встановлює нікчемність цього правочину або визнає його недійсним.

Відповідно до вимог статті 74 ГПК України сторона, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, має довести: 1) факт укладення правочину, що, на його думку, є удаваним; 2) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж намір приховати насправді вчинений правочин; 3) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваним правочином.

При цьому, судом не встановлено, що воля позивача та відповідача при укладанні Договір поставки від 02.09.2019 № 02/01/19-02 була направлена на приховування іншого правочину, а саме Договору застави.

Крім того, з урахуванням фактичного волевиявлення сторін, а також враховуючи, що Договір поставки зі сторони ТОВ "Будівельна компанія "Будальянс Груп" виконано та передано товар, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що інших зобов`язань у сторін за наявних обставин, не виникало.

Дослідивши та проаналізувавши умови укладеного Договору поставки, враховуючи, що відповідачем за зустрічним позовом не доведено належними та допустимими доказами дійсність договору, на приховування якого, на його думку, укладався договір поставки, суд дійшов висновку, що доводи відповідача за зустрічним позовом про те, що Договір поставки від 02.09.2019 № 02/01/19-02 є удаваним не беруться до уваги як такі, що спростовуються матеріалами справи та вищезазначеними висновками суду.

Щодо порядку та строків оплати поставленого товару згідно умов Договору поставки №02/01/19-2 від 02.01.2019, суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, згідно п. 3.6. Договору, розрахунки за кожну партію товару, що поставляється, здійснюються покупцем в національній валюті України безготівковим перерахунком коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах 100 % попередньої оплати.

Пунктом 3.7. Договору встановлено, що грошові кошти, сплачені покупцем у відповідності до п. 3.7. чинного Договору, переходить у власність постачальника з моменту зарахування їх на поточний рахунок постачальника.

Термін та форма оплати можуть змінюватися за письмовою згодою Сторін (п. 3.8 Договору).

Товар поставляється самовивозом автотранспортом згідно письмових та/або усних заявок покупця погоджених з постачальником. Датою відвантаження товару вважається дата вказана у видатковій накладній (п. 4.2. Договору).

Згідно до п. 4.4. Договору товар вважається зданим постачальником та прийнятим покупцем по кількості відповідно кількості, що зазначена у первинних документах постачальника, по якості відповідно до якості, що зазначена в ДСТУ.

Пунктом 4.5. Договору встановлено, що постачальник зобов`язується здійснити відвантаження партії товару протягом 14 робочих днів з дня отримання оплати від покупця.

При цьому, суд враховує, що нормами ст. 693 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 530 ЦК України закріплює вимогу, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначає позивач, 19.04.2019 ним було в порядку ст. 530 ЦК України пред`явлено вимогу щодо погашення боргу в 7-ми денний термін з дати отримання даного листа. Відповідно до нормативних строків доставки поштової кореспонденції відповідач за даним позовом мав отримати лист 23 квітня, а тому в строк до 30 квітня 2019 року в останнього виник обов`язок сплатити вартість поставленої продукції, який не було виконано.

Аналізуючи приписи чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачем за зустрічним позовом порушено строк оплати за Договором поставки та, як наслідок, з 01.05.2019 ТОВ "Торгова Компанія "Галицька Спілка" є таким, який прострочив виконання свого грошового зобов`язання в сумі 2 378 520,00 грн.

Щодо стягнення індексу інфляції та 3 % річних за порушення взятих на себе зобов`язань за Договором поставки, суд зазначає наступне.

Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Під час розгляду справи, судом встановлено порушення відповідачем за зустрічним позовом умов Договору в частині прострочення строків оплати вартості поставленого товару.

При цьому, якщо зобов`язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки в тому числі передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку щодо можливості застосування положень статті 625 ЦК України до будь-яких грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Зважаючи на встановлені обставини справи, вищенаведені норми законодавства та встановлення судом факту порушення строків оплати поставленого товару, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних, нарахованих на прострочене відповідачем грошове зобов`язання, є такими, що заявлені правомірно.

Підсумовуючи вищевикладене, суд констатує, що з наданих позивачем за зустрічним позовом доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, поставив та передав у власність відповідача товар за відповідну плату згідно умов Договору, а відповідач в порушення умов Договору в обумовлений строк не сплатив на користь позивача вартість отриманого товару.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.04.2019 ТОВ "БК "Будальянс Груп" в порядку ст. 530 ЦК України пред`явлено вимогу ТОВ "Торгова компанія "Галицька Спілка" про погашення боргу в 7-денний термін з дати отримання даного листа (вих. № 34 від 09.04.2019, том 1, а.с. 78 - 80).

Проте, відповідач за зустрічним позовом на вказаний лист не відреагував, наявну заборгованість не погасив.

Відтак, позивач за зустрічним позовом нарахував відповідачу інфляційні втрати та 3 % річних з 01.05.2019.

Суд, перевіривши правильність нарахування 3% річних та інфляційних втрат, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, вважає його арифметично вірним, а відтак позовні вимоги в частині стягнення 458 140,11 грн інфляційних втрат та 189 727,70 грн. 3% річних підлягають задоволенню повністю.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем за зустрічним позовом не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань.

Згідно положень ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів відповідача та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Таким чином, враховуючи подані позивачем докази та обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, які не були спростовані відповідачем належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Будальянс Груп" є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ст. 129 ГПК України, за розгляд зустрічного позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 27 556,94 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 129, 237- 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Будальянс Груп" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" про стягнення заборгованості в сумі 1 837 127,81 грн. - задоволити .

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" (79068, м. Львів, вул. Гетьмана Мазепи, 4/125, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Будальянс Груп" (33023, Рівненська область, м. Рівне, вул. Савури Клима, буд, 14-а, ) 1 837 127,81 (один мільйон вісімсот тридцять сім тисяч сто двадцять сім грн 81 коп.) грн заборгованості, з яких 1 189 260,00 (один мільйон сто вісімдесят дев`ять тисяч двісті шістдесят грн 00 коп.) грн основного боргу, 458 140,11 (чотириста п`ятдесят вісім тисяч сто сорок грн 11 коп.) грн інфляційних втрат, 189 727,70 (сто вісімдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять сім грн 70 коп.) грн 3% річних та 27 556,94 (двадцять сім тисяч п`ятсот п`ятдесят шість грн 94 коп.) судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний тест виготовлено та підписано 26.09.2022.

Суддя А.М. Горплюк