ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

29 вересня 2022 року м. ХарківСправа № 922/1015/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (вх. № 10120 від 19.09.2022) на бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 01.07.2019 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (юридична адреса: пр. Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315, м. Київ, 03187; поштова адреса: вул. Академіка Заболотного, буд. 38, офіс 23, м. Київ, 03187; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Диліжанс" (вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 33, м. Харків, 61170; )
про стягнення 59153,41 грн,
за участю представників:

стягувача (заявника) - не з`явився;

боржника - не з`явився;

відділу ДВС - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" звернулось до Господарського суду Харківської області зі скаргою (вх. № 10120 від 19.09.2022), в якій просив суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС у місті Харкові Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні № 59575058 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 01.07.2019 по справі № 922/1015/19, котра виразилась у порушенні строків та порядку здійснення заміни сторони (стягувача) у виконавчому провадженні № 59575058 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 01.07.2019 по справі № 922/1015/19. із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження", а також клопотання вих. № 16-3/02 від 16.02.2022 та клопотання вих. № 08-1/08 від 08.08.2022;

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Московського ВДВС у місті Харкові Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку здійснення заміни сторони (стягувана) у виконавчому провадженні №59575058 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 01.07.2019 по справі № 922/1015/19, із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження", а також клопотання вих. № 16-3/02 від 16.02.2022 та клопотання вих. № 08-1/08 від 08.08.2022.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.09.2022 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (вх. № 10120 від 19.09.2022) на бездіяльність державного виконавця було прийнято та призначено до розгляду на 29.09.2022 о 12:00.

У відзиві на скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс", який надійшов до суду 22.09.2022, державний виконавець проти скарги заперечувала, посилаючись на те, що 12.09.2022, після отримання клопотання стягувача 22.08.2022, державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, на підставі якої змінено сторону виконавчого провадження, стягувача ТОВ "Українська дистрибуційна компанія" на його правонаступника ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс". Відповідь на клопотання від 08.08.2022 № 08-1/08 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому проваджені була направлена на електронну адресу стягувача 12.09.2022. Отже наразі вчинені всі виконавчі дії, направлені на повне фактичне виконання рішення Господарського суду Харківської області та поновлено порушені інтереси стягувача. Державний виконавець також звернув увагу суду на те, що клопотання ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" були направлені до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на стару адресу (61001, м. Харків, майдан Захисників України буд. 7/8, 10 поверх), за якою Відділ з вересня 2021 року не перебуває. Крім того, наказом Східного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Харків) від 29.04.2022 № 2095/к запроваджено дистанційну роботу працівників Відділу на період військового стану починаючи з 01.05.2022, у зв`язку з чим відбувається затримка отримання поштових відправлень працівників Відділу. За таких обставин, державний виконавець просив відмовити в повному обсязі у задоволенні скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс". У відзиві на скаргу державним виконавцем було заявлено клопотання про розгляд скарги без участі Відділу.

23.09.2022 стягувачем було подано до суду заяву про закриття провадження у справі щодо вимог пункту 4 прохальної частини скарги, на підставі ч. 2 ст.231 ГПК України, та задовольнити скаргу в частині вимог про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Салтівського ВДВС у місті Харкові Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні № 59575058 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 01.07.2019 по справі № 922/1015/19, котра виразилась у порушенні строків та порядку здійснення заміни сторони (стягувача) у виконавчому провадженні № 59575058 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 01.07.2019 по справі № 922/1015/19, із врахуванням норм та положень Закону України Про виконавче провадження, а також клопотання вих. № 16-3/02 від 16.02.2022 та клопотання вих. № 08-1/08 від 08.08.2022. Заяву обґрунтовано тим, постанова органу ДВС від 12.09.2022 про заміну сторони виконавчого провадження № 59575058 була винесена лише після подання скарги до суду та отримання її примірника безпосередньо органом ДВС, а також отримання ухвали Господарського суду Харківської області про призначення скарги до розгляду у судовому засіданні.

У судове засідання, яке відбулося 29.09.2022, представники сторін не з`явились.

Стягувач (заявник) та державний виконавець були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Копія ухвали суду від 20.09.2022, надіслана на адресу боржника, повернута без вручення адресатові із зазначенням причини невручення - "інші причини".

Розглянувши скаргу стягувача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.05.2019 по справі №922/1015/19 було частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія", м. Київ, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Диліжанс", м. Харків, про стягнення заборгованості за Договором поставки № 07/2018-ВА від 01.07.2018, а саме з відповідача присуджено на користь позивача 49145,20 грн (з яких: 39163,20 грн основного боргу; 8718,71 грн пені; 771,66 грн - 3% річних; 491,63 грн інфляційних нарахувань); а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 1595,98 грн. В частині стягнення 10000,00 грн основного боргу, 8,21 грн - 3% річних у позові відмовлено.

01.07.2019 на виконання вищевказаного рішення був виданий відповідний наказ.

Відповідно до Постанови Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 17.07.2019 відкрито виконавче провадження № 59575058 щодо примусовою виконання наказу Господарського суду Харківської області від 01.07.2019 по справі № 922/1015/19, виданою па примусове виконання рішення Господарською суду Харківської області від 30.05.2019 по справі № 922/1015/19, котре набрало законної сили, про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Диліжанс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" розміру коштів на загальну суму 50741,18 грн.

Станом на даний час наказ Господарського суду Харківської області від 01.07.2019 по справі № 922/1015/19, виданий на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 30.05.2019 по справі № 922/1015/19, не виконаний.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.02.2022 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну сторони (позивача) у справі та заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні; замінено сторону (позивача) у справі № 922/1015/19 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сайнеко" (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія"; ), на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, пр. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315; ); замінено сторону (стягувача) по справі № 922/1015/19 під час примусового виконання рішення Господарського суду Харківської області від 30.05.2019 по справі №922/1015/19, котре набрало законної сили, згідно з наказом Господарського суду Харківської області від 10.07.2019 по справі № 922/1015/19 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сайнеко" (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія"; ), було замінено на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніко-Тайс"(03187, м. Київ, пр. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315; ).

16.02.2022 TOB "Компанія "Ніко-Тайс" звернулося до Московського ВДВС у місті Харкові Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) із клопотанням вих. № 16-3/02 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні № 59575058 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 01.07.2019 по справі № 922/1015/19 із відповідними підтверджуючими документами/доказами.

Клопотання вих. № 16-3/02 від 16.02.2022 TOB "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну сторони (стягувана) у виконавчому провадженні № 59575058 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 01.07.2019 по справі №922/1015/19 із відповідними підтверджуючими документами/доказами було отримано Московським ВДВС у місті Харкові Східного МРУ Міністерства юстиції (м.Харків) 18.02.2022, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення.

08.08.2022 TOB "Компанія "Ніко-Тайс" повторно звернулося до Московською ВДВС у місті Харкові Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) з клопотанням вих. № 08-1/08 про заміну сторони (стагувача) у виконавчому провадженні №59575058 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області віл 01.07.2019 по справі № 922/1015/19 із відповідними підтверджуючими документами/доказами.

Клопотання вих. № 08-1/08 від 08.08.2022 TOB "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні № 59575058 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 01.07.2019 по справі №922/1015/19 із відповідними підтверджуючими документами/доказами було отримано Московським ВДВС у місті Харкові Східного МРУ Міністерства юстиції (м.Харків) 18.08.2022, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення.

Проте, станом на 02.09.2022 жодної інформації щодо результатів розгляду відповідного клопотання (інформації про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні № 59575058) на адресу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" не надходило.

Відповідно до офіційних відомостей, котрі містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, жодних дій у виконавчому провадженні № 59575058 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 01.07.2019 по справі № 922/1015/19 щодо здійснення заміни сторони виконавчого провадження на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 03.02.2022 по справі № 922/1015/19 Московським ВДВС у місті Харкові Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) не вчинялось.

Заперечуючи проти скарги державний виконавець у своєму відзиві зазначає, що після отримання клопотання стягувача 22.08.2022, державним виконавцем 12.09.2022 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, на підставі якої змінено сторону виконавчого провадження, стягувача ТОВ "Українська дистрибуційна компанія", на його правонаступника ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс". Відповідь на клопотання від 08.08.2022 № 08-1/08 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому проваджені була направлена на електронну адресу стягувача 12.09.2022.

Водночас, будь-яких доказів щодо отримання клопотання стягувача саме 22.08.2022, а не 18.08.2022 (як вказує та доводить відповідними доказами стягувач), державним виконавцем суду не надано. Також не надано доказів на підтвердження направлення на електронну адресу стягувача відповіді на клопотання від 08.08.2022.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено, зокрема та не обмежуючись, Законом України Про виконавче провадження від 02 06.2016 № 1404-VIII та Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження га примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону.

Завданням органів та осіб, котрі здійснюють примусове виконання є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (ст. 3 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів).

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами. 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника: 3) вилучення в боржника і передача стягувану предметів, зазначених у рішенні: 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 1-2 статті 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасної у повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом: 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець мас право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України Про виконавче провадження),

Законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що виконавець наділений владними повноваженнями, він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України Про виконавче провадження.

Зокрема, такими засадами є: 1) верховенство права; 2) обов`язковість виконання рішень; 3) законність; 4) диспозитивність; 5) справедливість; неупередженість та об`єктивність; 6) гласність та відкритість виконавчого провадження; 7) розумність строків виконавчого провадження; 8) співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

При цьому, здійснення виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.06.2020 у справі № 464/5990/16-а, основною функцією державної виконавчої служби є задоволення вимог виконавчого документа, забезпечення дотримання при цьому прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб, сприяння їм у реалізації своїх процесуальних прав. Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Під час виконавчого провадження кожна дія або рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання дій та прийняття рішень.

Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Законом строки виконання окремих дій або прийняття окремих рішень.

Розумний строк в контексті виконавчого процесу - це строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) здійснення виконавчого провадження.

Враховуючи таке поняття, критеріями для визначення розумності строків під час здійснення виконавчих дій є: правова та фактична складність провадження, поведінка осіб, які беруть участь у провадженні (учасників виконавчого провадження), спосіб здійснення виконавцем своїх повноважень та ефективність вчинюваних виконавцем дій, спрямованих на виконання виконавчого документу.

Крім того, для визначення розумності строку має значення такий критерій, як доцільність здійснюваних державним виконавцем дій.

Так, оцінюючи спосіб та ефективність здійснення виконавцем своїх повноважень, слід враховувати послідовність та своєчасність здійснення процесуальних дій; наявність періодів бездіяльності (неактивності); обґрунтованість відкладення виконавчого провадження, тощо.

Доцільність здійснюваних виконавцем дій є досить важливим критерієм, оскільки виконавець може вчиняти процесуальні дії, які не є необхідними для виконання рішення і як результат, відбувається необґрунтоване затягування виконавчого провадження.

Виконавче провадження також має свої процесуальні правила, які закріпленні в законі, і недобросовісність державного виконавця може призвести до незадовільної організації виконавчого провадження й порушення прав однієї зі сторін у виконавчому провадженні, стягувача чи боржника. Поверхове вчинення виконавчих дій. ігнорування норм матеріального та процесуального права може призвести до істотного порушення строків здійснення виконавчих дій.

Отже, принцип розумності строків зазначений в тих нормативних актах, які регламентують діяльність органів, наділених повноваженнями правоаналізу. Це означає, виконавець не може орієнтуватись на принципи права, а зобов`язаний чітко дотримуватись вимог закону. Тобто, державний виконавець не може діяти в межах аналогії закону чи права, а лише в межах визначених законом процедур.

Пунктами 1, 4 статі 8 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Відповідно до пункту 10 Розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05 08.2016 за № 2432/5, система забезпечує інформаційну взаємодію з іншими реєстрами та базами даних державних органів, що містять дані про майно, доходи боржника. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до пунктів 2-4 Розділу IV вищевказаного Положення, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно із виготовленням документа, на підставі якого вчинюється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення. Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчою провадження не в Системі забороняється. У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до Системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Обов`язковість внесення державним виконавцем відомостей про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до Автоматизованої системи виконавчого провадження передбачена Законом України "Про виконавче провадження", Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, Інструкцією з організації примусового виконання рішення, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5, Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 05 08.2016 № 2432/5.

Вказана правова позиція законодавця повністю відповідає позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.10.2018 по справі № 903/1297/14.

У пункті 15 постанови Верховного суду від 13.02.2018 по справі №923/182/13-г зазначено, що у відповідності до положення частини 5 статті 124 Конституції України, в редакції, чинній на час вчинення державним виконавцем оскаржуваних дій, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковим до виконання на всій території України. Згідно зі статтею 115 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), в редакції, чинній до 15.12.2017, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Таким чином розглядаючи скаргу на дії чи бездіяльність державного виконавця органу виконавчої служби суд має враховувати, що, у відповідності до положень Закону України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейською Суду з прав людини, суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ЄСГІЛ у справі Войтенко проти України від 29.06.2004 (заява № 18966/02) Високий суд нагадує, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 (див. серед інших джерел, Бурлов проти Росії, заява № 59498/00, § 40, ЄСПЛ 2002-ІІІ; Ясюнієне проти Латвії, заява № 41510/98, § 45, 6 березня 2003 року) - п. 53.

ЄСПЛ також наголошує, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі Фуклев проти України, заява № 71186/01 (рішення від 07.06.2005) ЄСГІЛ вказав, що Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Також у рішенні Європейського суду від 18 05.2004 по справі Продан проти Молдови суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Верховний Суд у постанові від 16.04.2018 у справі № 12/57, зокрема зазначив: "відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 05.07.2012 у справі Глоба проти України, Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції". Reports 1997-11, п. 40; рішення у справі "Бордов проти Росії", заява № 59498/00, п. 34, ЕCHR 2002-ІІІ та рішення від 06.03.2003 у справі "Ясюнієне проти Литви", заява № 41510/98, п. 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 07.06.2005 у справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01, п. 84). Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Згідно з правовою позицією, викладеною, зокрема, в постанові Верховного суду від 20.01.2021 у справі № 619/562/18, належним доказом вжиття усіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на с гаттю 129-1 Конституції України

Відповідно до п. 9.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України зі змінами, внесеними Постановою від 29.05.2013 № 9, яка є чинною на сьогодні, якщо обов`язок органу державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв`язку із цією бездіяльністю його прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення с таким, що триває в часі.

Як свідчать матеріали справи, на час подання скарги стягувачем до суду мала місце бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС у місті Харкові Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні №59575058 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 01.07.2019 по справі № 922/1015/19.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76. 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Викладені ТОВ Компанія Ніко-Тайс обставини, що свідчать про бездіяльність державного виконавця, підтверджені належними та допустимими доказами.

Водночас, будь-яких доказів на обґрунтування заперечень проти доводів скаржника державним виконавцем суду не надано.

Натомість, постанову про заміну стягувача правонаступником у виконавчому провадженні № 59575058 винесено державним виконавцем лише після звернення ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" до господарського суду із скаргою від 03.09.22р. ( отримано судом вх. № 10120 від 19.09.2022) на бездіяльність державного виконавця, а саме 12.09.2022, тобто через сім місяців після отримання першого клопотання ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" та майже через місяць після отримання другого клопотання стягувача.

З огляду на викладене, враховуючи тривалу бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу господарського суду, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість заявлених стягувачем вимог.

Приймаючи до уваги, що станом на даний час державним виконавцем винесено постанову від 22.09.2022, на підставі якої замінено сторону виконавчого провадження № 59575058, стягувача ТОВ "Українська дистрибуційна компанія", на його правонаступника ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс", суд вважає за необхідне задовольнити скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" частково, а саме закрити провадження за скаргою в цій частині вимог стягувача за відсутністю предмету спору, в іншій частині вимог скаргу задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 234, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (вх. № 10120 від 19.09.2022) на бездіяльність державного виконання Московського ВДВС у місті Харкові Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні № 59575058 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 01.07.2019 по справі № 922/1015/19 - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС у місті Харкові Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні № 59575058 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 01.07.2019 по справі № 922/1015/19, котра виразилась у порушенні строків та порядку здійснення заміни сторони (стягувана) у виконавчому провадженні № 59575058 щодо примусового виконання наказу Господарської о суду Харківської області від 01.07.2019 по справі № 922/1015/19, із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження", а також клопотання вих. №16-3/02 від 16.02.2022 та клопотання вих. № 08-1/08 від 08.08.2022.

В іншій частині вимог скарги провадження у справі закрити за відсутністю предмету спору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст.ст. 256-257 ГПК України, протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.10.2022.

Суддя Н.М. Кухар

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.