ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2022 року м. Дніпро Справа № 912/2427/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

при секретарі судового засідання: Радіновському Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області (суддя Кабакова В.Г.) від 21.07.2022р. у справі № 912/2427/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (пр. Любомира Гузара, 44, м. Київ, 03065)

до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" (вул. Арсенія Тарковського, 67, м. Кропивницький, 25006)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (вул. Смоленська, 19, м. Київ, 03057)

про стягнення 195 173 317,33 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 21.07.2022р. у справі № 912/2427/21 заяву № 07/1905 від 12.07.2022 ВАТ "Кіровоградгаз" про відстрочення виконання судового рішення у справі № 912/2427/21 задоволено частково; відстрочено виконання рішення суду Господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2021 у справі № 912/2427/21 до 01.12.2022 включно.

Не погодившись зі вказаною ухвалою до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 21.07.2022р. у справі № 912/2427/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ВАТ "Кіровоградгаз" про відстрочення виконання судового рішення у справі № 912/2427/21 відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- невиконання відповідачем своїх зобов"язань за договором транспортування природного газу № від 23.12.2019 в частині своєчасної оплати вартості негативних щодобових небалансів виключає наявність виняткових випадків, які надають право суду застосувати положення ст. 331 ГПК України;

- ВАТ "Кіровоградгаз" не доведено належними та допустимими доказами його неплатоспроможність, а також, що причиною прострочення виконання грошового зобов"язання є обставини, які перебувають поза волею товариства і виконання рішення у даній справі стане непомірним тягарем для нього та може спричинити повне зупинення господарської діяльності;

- судом залишено поза увагою, що відповідач без належної ліцензії надавав послуги постачання природного газу та відбирав природний газ з газотранспортної системи України для власних потреб.

При цьому, ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", за твердженням апелянта, під час експлуатації газотранспортної системи діє для забезпечення потреб держави, за власні кошти здійснює проведення ремонтів із ліквідації наслідків воєнних дій, з метою недопущення припинення транспортування природного газу, а також за власні кошти змушений придбавати природний газ для балансування ГТС.

На думку апелянта, відповідач через інститут відстрочення виконання судового рішення має намір обмежити Оператора у праві на своєчасне отримання грошових коштів, що в умовах військової агресії проти України є неприпустимим та може призвести до істотних негативних наслідків. Крім того є безпідставними посилання відповідача на форс-мажорні обставини, оскільки ним не надані належні докази на підтвердження наявності таких обставин, при цьому між фактом початку військової агресії та фактом неможливості виконання зобов"язання по сплаті за щодобові негативні небаланси відсутній причинно-наслідковий зв"язок.

Також, апелянт послався на те, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду заяви відповідача про відстрочення виконання рішення шляхом надсилання відповідної ухвали рекомендованим листом з повідомленням про вручення, чим порушено право останнього на представлення своїх інтересів у суді і поставив його у невигідне становище порівняно з іншими учасниками справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.08.2022р. колегією суддів у складі головуючого судді доповідача: Чередка А.Є., суддів - Коваль Л.А., Мороза В.Ф. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 21.07.2022р. у справі № 912/2427/21, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 19.09.2022р.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав довроди апеляційної скарги у повному обсягу та просив її задовольнити.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та представник в судовому засіданні вважають, що суд під час постановлення оскаржуваної ухвали надав оцінку доказам та обставинам в їх сукупності, зокрема, що ВАТ "Кіровоградгаз" самостійно не встановлює вартість послуг. Також судом встановлено, що відповідач здійснював відбір природного газу з газотранспортної системи України для недопущення зупинення розподілу природного газу споживачам і дії товариства з такого відбору не є протиправними, оскільки умовами договору транспортування природного газу, укладеного між позивачем та відповідачем врегульовано питання комерційного балансування та можливості виникнення добових небалансів.

Також відповідач зазначає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що у разі прийняття Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" заборгованість відповідача перед позивачем підлягає врегулюванню.

Щодо форс-мажорних обставин, то відповідач вказав на те, що посилання на агресію РФ проти України зроблено ним в контексті погіршення розрахунків споживачів за послуги з розподілу природного газу та неможливість стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Окремо ВАТ "Кіровоградгаз" зазначено, що позивача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду заяви про відстрочення виконання рішення, оскільки ухвала про призначення такого розгляду була направлена на офіційну електронну адресу позивача, при цьому він висловив свою позицію щодо цієї заяви, яка знайшла своє відображення у його запереченнях.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги апелянта, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2021р. у справі № 912/2427/21:

- закрито провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 33 259 515,88 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України;

- позовні вимоги задоволено частково;

- стягнуто з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" (вул. Арсенія Тарковського, 67, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 03365222) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (пр. Любомира Гузара, 44, м. Київ, 03065, ідентифікаційний код 42795490) 147 822 734,75 грн. основного боргу, 4 350 618,20 грн. пені, 1 606 409,42 грн 3 % річних та 1 718 221,97 грн. інфляційних втрат, а також 650 695,50 грн. судового збору;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

24.01.2022 на виконання рішення Господарським судом Кіровоградської області видано відповідний наказ.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.07.2022 апеляційну скаргу ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2021р. у справі № 912/2427/21 залишено без змін.

12.07.2022р. на адресу Господарського суду Кіровоградської області надійшла заява ВАТ "Кіровоградгаз" № 07/1905 від 12.07.2022 про відстрочення виконання судового рішення у справі № 912/2427/21 до 1 липня 2023 року.

Підставами для відстрочення виконання рішення господарського суду заявник зазначив наступне:

- заборгованість перед позивачем виникла не з вини ВАТ "Кіровоградгаз", оскільки стягнутий за рішенням суду борг сформувався у зв`язку з неможливістю придбати Товариством природний газ для покриття ВТВ за цінами, які застосувало НКРЕКП для ВАТ "Кіровоградгаз" при розрахунку тарифу на розподіл природного газу;

- відповідно до листа Торгово - промислової палати України від 28.02.2022, вих. № 2024/02.0-7.1 визнано військову агресію російської федерації проти України форс-мажорними обставинами з 24.02.2022, за даним листом ТПП засвідчує форс мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/го настало згідно з умовами договору. контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили);

- ВАТ "Кіровоградгаз" знаходиться в надзвичайно тяжкому фінансовому стані тому, що переважна кількість споживачів, як юридичних так і фізичних осіб, використовуючи природний газ у своїх власних потребах, розрахунки за послуги з його розподілу фактично не проводять. Виникає дефіцит коштів на поточних рахунках підприємства, що не дає змоги ВАТ "Кіровоградгаз" виконувати взяті на себе зобов`язання, в тому числі виконати рішення суду;

- 21.06.2022 прийнято за основу проект Закону від 01.06.2022 № 7427, відповідно до якого пропонується врегулювати питання заборгованості газорозподільних підприємств із розрахунку обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу за даними звітності, над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу, встановленими НКРЕКП які виникли за період надання послуг з 1 січня 2020 року по 31 жовтня 2021 року.

Як зазначено вище, ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 21.07.2022р. у справі № 912/2427/21 заяву № 07/1905 від 12.07.2022 ВАТ "Кіровоградгаз" про відстрочення виконання судового рішення у справі № 912/2427/21 задоволено частково; відстрочено виконання рішення суду Господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2021 у справі № 912/2427/21 до 01.12.2022 включно.

Ухвала мотивована тим, що у зв"язку з запровадженням у країні військового стану, ВАТ "Кіровоградгаз" позбавлено можливості в примусовому порядку стягувати заборгованість з побутових споживачів, а також тим, що у разі прийняття Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" буде забезпечена можливість врегулювання погашення заборгованості відповідача за рішенням господарського суду у даній справі без порушення права позивача, а у разі стягнення коштів сьогодні не надасть відповідачу можливості скористатись правом на погашення заборгованості на законодавчому рівні. Відстрочення виконання рішення здійснено судом з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора, у разі банкрутства боржника.

Проте, колегія суддів вважає зазначені висновки суду про наявність підстав для відстрочення виконання рішення у даній справі безпідставними та помилковими.

Так, згідно з ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Частиною 4 статті 11 ГПК України також визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до вимог Конституції України, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Системний аналіз зазначеної статті ГПК України свідчить про те, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Для застосування передбачених цією нормою заходів, суду необхідно встановити чи є у наявності конкретні обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

Крім того, розглядаючи питання про відстрочку виконання рішення суду, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 331 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що реально ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду.

Тобто законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Винятковість обставин, які мають бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

При цьому положення Господарського процесуального кодексу України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, з огляду на що, суд повинен оцінити докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 цього Кодексу, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, оцінки доводів боржника та заперечень кредитора, зокрема, й щодо його фінансового стану. Суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Також, вирішуючи питання про відстрочку судового рішення, суд повинен врахувати, що за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою. Слід врахувати те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, легітимні сподівання на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить майно цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі Пономарьов проти України від 3 квітня 2008 року, заява № 3236/03, пункт 43), з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності, суд, який надає відстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; чи передбачена домовленістю сторін, чи у національному законодавстві компенсація потерпілій стороні за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як потерпілої сторони; чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі. Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції, Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі Бурдов проти Росії, заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі Ясюнієне проти Литви, заява № 41510/98).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Савіцький проти України" від 26.07.2012 зазначено, що суд повторює, що право на суд, захищене п. 1 ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Тому необґрунтовано тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі "Глоба проти України" від 05.07.2012 суд повторює, що п. 1 ст. 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Отже, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення, при цьому винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Також, як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Відтак, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, при цьому суд повинен досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. Також, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

З огляду на викладені норми вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили підлягає обов`язковому виконанню у визначеному законодавством порядку та строки, і лише у виключних випадках суд, за наявності обґрунтованих обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання, може відстрочити таке виконання.

Втім, задовольняючи заяву відповідача суд першої інстанції вищенаведеного не врахував та в обґрунтування відстрочення судового рішення послався лише на відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості, яка підтверджена та стягнута судовим рішенням, перебуванням на розгляді Верховної Ради України проекту Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" та наявністю у споживачів перед відповідачем великої заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За приписами ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, саме відповідачем порушено зобов`язання, тобто через його винні дії виник спір, при цьому відповідачем під час розгляду справи не було доведено, що порушення зобов`язання сталося внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Не надано відповідачем і належних та допустимих доказів, які-б доводили наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення по даній справі або роблять його неможливим, зокрема про важкий фінансовий стан відповідача, відсутності коштів на банківських рахунках підприємства, майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Отже, у даному випадку, обставини щодо неплатоспроможності ВАТ "Кіровоградгаз", стосовно того, що причиною прострочення виконання грошового зобов"язання є обставини, які перебувають поза волею останнього, а також стосовно того, що виконання рішення у даній справі стане непомірним тягарем для відповідача та може спричинити повне зупинення його господарської діяльності є недоведеними, належні докази в їх обґрунтування не надані.

При цьому слід зазначити, що відсутність у відповідача необхідних коштів, у тому числі, у зв"язку з скрутним фінансовим становищем, не є тією виключною обставиною, яка може бути підставою для задоволення заяви про відстрочення виконання оскаржуваного рішення в розумінні ст. 331 ГПК України.

Апеляційний суд також враховує, що військова агресія РФ проти України та введення в Україні військового стану має загальний характер та впливає на діяльність, без виключення, усіх суб`єктів господарювання.

З урахуванням вищенаведеного, інші доводи, викладені відповідачем у заяві, зокрема щодо розгляду Верховною Радою України проекту Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" також не свідчать про наявність підстав для її задоволення.

Отже, суд апеляційної інстанції встановив, що доводи наведені в обґрунтування заяви відповідача не підкріплені належними доказами та не підтверджують наявність обставин, з якими закон пов"язує можливість відстрочення виконання судового рішення, у зв`язку з чим вважає, що підстави для задоволення заяви ВАТ "Кіровоградгаз" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2021 у справі № 912/2427/21 відсутні з огляду на її необґрунтованість.

Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий господарський суд наведеного не врахував і дійшов помилкового висновку про відстрочення виконання рішення суду.

За наведених обставин, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду у цій справі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на відповідача.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 21.07.2022р. у справі № 912/2427/21 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 21.07.2022р. у справі № 912/2427/21 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви ВАТ "Кіровоградгаз" № 07/1905 від 12.07.2022 про відстрочення виконання судового рішення у справі № 912/2427/21 відмовити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, у сумі 2481,00грн.

Видачу наказу згідно зі ст. 327 ГПК України доручити Господарському суду Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повна постанова складена та підписана 26.09.2022 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз