ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
04 жовтня 2022 року Справа № 918/193/22
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Саврій В.А. , суддя Коломис В.В.
секретар судового засідання Олійник Т.М.
за участю представників сторін:
позивача: не з`явився
відповідача: Янкевич Л.Д., адвоката за довіреністю №007.2 Др-137-1221 від 30.12.21
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про ухвалення додаткового рішення у справі №918/193/22
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" на рішення Господарського суду Рівненської області, ухваленого 05.07.22р. суддею Торчинюком В.Г. о 12:08 у м.Рівному, повний текст складено 14.07.22р. у справі №918/193/22
за позовом: фізичної особи-підприємця Жежук Валентини Володимирівни
до відповідача: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз"
про визнання неправомірним та скасування рішення
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.07.22 у справі №918/193/22 задоволено. Рішення Господарського суду Рівненської області від 05.07.22 у справі №918/193/22 скасовано. Прийнято нове рішення. В позові відмовлено
26.09.2022 від позивача надійшли заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення. Так, з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №904/4494/18 зазначає, що Янкевич Л.Д. надавала правову допомогу АТ «Рівнегаз» в суді першої інстанції і подавала першу заяву по суті спору, однак в своїй першій заяві по суті спору (відзиві) орієнтовного розміру таких витрат не заявила.
Також і в своїй апеляційній скарзі відповідач не вказував про розмір витрат на професійну правничу допомогу, які він очікує понести. Окрім того сама апеляційна скарга підписана позивачем на «фірмовому» бланку АТ «Рівнегаз», головою правління. Відтак сторона позивача до початку розгляду скарги судом апеляційної інстанції не могла розраховувати та відповідно надати свої заперечення щодо розміру витрат на правничу правову допомогу.
Відповідачем до заяви про ухвалення додаткового рішення, серед іншого не надано доказів, якими відповідач обґрунтовує понесення витрат на правничу допомогу, тобто документів, що свідчать про сплату гонорару, оформлених у встановленому законодавством порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Про це також зазначає Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.
Також, зауважує, що в даному спорі заявлений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката є суттєво завищеним та не є співмірним із складністю справи та з виконаною адвокатом роботою.
Просить відмовити в задоволенні заяви АТ «Рівнегаз» про ухвалення додаткового рішення, яким відповідач просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги повністю.
В судове засідання з`явилася представник заявника, яка підтримала подану заяву та просить її задоволити.
Представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце апеляційного перегляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про, що свідчать подане заперечення та підтвердження надсилання ухвали суду від 23.09.2022 про призначення заяви до розгляду в судовому засіданні на 04.10.2022 об. 14:10 на електронні адреси представників сторін.
Розглядаючи заяви АТ «Рівнегаз» про ухвалення додаткового рішення № 918/193/22 колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, при визначенні суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Окрім цього, суд має також враховувати: складність справи та складність виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Враховуючи викладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.
Відповідно до даного договору адвокатське об`єднання «Правовий Альянс» взяло на себе зобов`язання з надання клієнту правової (правничої) допомоги та/або представництва прав, свобод та законних інтересів клієнта при розгляді справи № 918/193/22 в судах усіх інстанцій та юрисдикцій, зокрема в усіх місцевих судах, адміністративних, господарських судах, апеляційних судах, Верховному Суді (Велика Палата Верховного Суду, Касаційний цивільний суд, Касаційний господарський суд, Касаційний кримінальний суд, Касаційний адміністративний суд), Вищому антикорупційному суді та Вищому суді з питань інтелектуальної власності, надання узагальнюючих консультацій з правових питань під час розгляду справи № 918/193/22, представництва інтересів, підготовка процесуальних документів тощо.
Згідно з п. 3.1 договору, у разі позитивного вирішення Північно-західним апеляційним господарським судом справи №918/193/22 на користь Замовника, виплатити Виконавцю винагороду за досягнення позитивного результату для Замовника (гонорар успіху) у фіксованому розмірі 210 000,00 (двісті десять тисяч) гривень 00 копійок, в тому числі ПДВ 20%.
Пунктом 3.3. договору передбачено, що Виконавець зобов`язується, протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня винесення рішення (постанови) відповідної судової інстанції, надіслати Замовнику у електронному вигляді Акт приймання-передачі наданих послуг, який складається на підставі звіту працівників Виконавця. Замовник зобов`язується підписати Акт приймання-передачі наданих послуг або надати Виконавцю мотивовану відмову від його підписання протягом 5 календарних днів з дня його отримання. У разі, якщо протягом 20 календарних днів з моменту надіслання Виконавцем Замовнику Актів приймання-передачі наданих послуг, Виконавець не одержить від Замовника підписаний Акт приймання-передачі наданих послуг або мотивовану відмову від його підписання, Сторони визнають, що Акт приймання-передачі наданих послуг вважається підписаним, а послуги наданими Виконавцем і прийнятими Замовником в обсязі і на умовах, зазначених у такому Акті приймання-передачі наданих послуг.
Обмін Актами приймання-передачі наданих послуг відбувається за допомогою програмного забезпечення «М.Е.Dос». при цьому документи в електронному вигляді скріплюються електронним цифровим підписом кожної із Сторін (п. 3.4. договору).
Вартість послуг встановлена у твердій сумі, погоджена сторонами і загалом складає 210 000,00 грн.
Відповідно до акту надання послуг №АОЯ82000251 від 16.09.2022 визначено, найменування робіт юридичні послуги, ціна без ПДВ 175 000,00 грн, сума з ПДВ 210 000,00 грн.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що надані докази в їх сукупності підтверджують надання позивачу його адвокатом послуг професійної правничої допомоги при розгляді цієї справи у заявленому обсязі на загальну суму 210 000 грн.
Разом з тим, частиною 5 ст.126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання заявником вимог частини 4 вказаної статті щодо співмірності розміру заявлених до відшкодування витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням сторони. Суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Вказана правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.
Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог ч.5 ст. 126 ГПК України за наявності клопотання іншої сторони.
Так, позивач заперечував проти покладення на нього витрат позивача на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі. Вказує, що відповідач не надав до суду доказів, якими він обґрунтовує понесення витрат на правничу допомогу, тобто документів, що свідчать про сплату гонорару, оформлених у встановленому законодавством порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Про це також зазначає Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16. Також, зауважує, що в даному спорі заявлений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката є суттєво завищеним та не є співмірним із складністю справи та з виконаною адвокатом роботою.
Здійснивши аналіз предмета та підстав позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, значення для суспільного інтересу, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією позивача про те, що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу не відповідає складності справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, в постанові Великої Палати Верховного суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
За таких обставин, враховуючи наявність заперечень позивача щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу; незначний обсяг доказів у справі, а також, те, що апеляційна скарга від 25.07.2022 складена в обсязі текстового формату не більше шести аркушів А4, що вказує на її незначний обсяг, оскільки більша її частина складається з цитування Кодексу газорозподільних систем. Окрім того дана апеляційна скарга фактично дублює доводи, наведені у відзиві на позовну заяву, який готував цей же представник в суді першої інстанції. В даній справі відбулось тільки одне судове засідання в суді апеляційної інстанції, яке тривало не більше години, а тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зменшити розмір витрат відповідача на правову допомогу до 40 000 грн відповідно, заява АТ «Рівнегаз» про винесення додаткового рішення у справі та стягнення з позивача витрат позивача на правову допомогу підлягає частковому задоволенню.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відсутність доказів оплати послуг адвоката не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 ГПК України).
Таку правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право за заявою сторони винести додаткове рішення, якщо не вирішено питання про розподіл господарських витрат.
Керуючись ст. ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд
1. Заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про ухвалення додаткового рішення у справі №918/193/22 задоволити частково.
3. Доручити Господарському суду Рівненської області видати наказ на виконання цієї додаткової постанови.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.
5. Справу №918/193/22 повернути до Господарського суду Рівненської області.
Повний текст постанови складений "05" жовтня 2022 р.
Головуючий суддя Миханюк М.В.
Суддя Саврій В.А.
Суддя Коломис В.В.