СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Харків Справа № 463/1310/17

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Россолов В.В. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Беккер Т.М.,

за участю представників:

позивача не з`явився;

першого відповідача не з`явився;

другого відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван Клік», м.Полтава, (вх.№4062П/1) на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.12.2021 року у справі №463/1310/17,

за позовом Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre (Хупербарік Терапі Тесттмент Центр Лімітед Поседонія Медікал Центр), Elefterias Avenue 47a, Aradippou, Larnaca, Cyprus, 7102

до 1. ОСОБА_1 , м.Львів,

2. Приватного акціонерне товариство «Страхова компанія «Ван Клік» (попередня назва - Приватне акціонерне товариство «Саламандра-Україна»), м.Полтава,

про стягнення 30000 євро (еквівалент 855300,00 грн. за курсом НБУ),-

ВСТАНОВИВ:

Як свічать матеріали справи, у 2016 році Хупербарік Терапі Тесттмент Центр Лімітед Поседонія Медікал Центр (Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre) звернулось до Личаківського районного суду міста Львова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 30000 євро (еквівалент 855300,00 грн. за курсом НБУ) медичних витрат.

Позов мотивовано тим, що 19.05.2016 року під час заняття дайвінгом у Республіці Кіпр стався нещасний випадок з туристом з України ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останній поступив на лікування до позивача Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre). Відповідно до договору добровільного страхування ТІР №05318 від 13.05.2016 року, ОСОБА_1 застрахував свою відповідальність перед третіми особами за програмою «МЕD» (медичні витрати) у Приватному акціонерному товаристві «Саламандра-Україна», з лімітом страхового відшкодування 30000 Євро. Згідно первинного медичного звіту ОСОБА_1 було поставлено діагноз - декомпресійна хвороба та призначено лікування, яке й було проведено. У зв`язку з необхідністю термінового лікування, позивачем було невідкладно повідомлено про нещасний випадок ПрАТ «Страхова компанія Саламандра-Україна» та необхідність оплати витрат на лікування. Так як згідно офіційної відповіді, адресованої позивачу, ПрАТ «Страхова компанія Саламандра-Україна» відмовилась визнати нещасний випадок страховим та виплатити вартість лікування відповідача у клініці, то ОСОБА_1 підписав Форму згоди пацієнта на лікування від 19.05.2016 року, згідно якої взяв на себе всю відповідальність за оплату всіх витрат, що виникають у зв`язку з його лікуванням, в тому числі і у випадку відмови страхової компанії виконати його страхову претензію. Згідно зобов`язання по виплаті від 19.05.2016 року ОСОБА_1 був ознайомлений з тарифами на лікування та добровільно зобов`язався сплатити витрати на його лікування у випадку, коли його страхова компанія не відшкодує ці витрати. У зв`язку з характером отриманих ушкоджень, з урахуванням стану здоров`я та за згодою ОСОБА_1 йому було проведено лікування. Після останньої процедури, як вбачається із заключного звіту і виписки від 21.05.2016 року хвороба була усунута без залишкових симптомів. У подальшому 23.05.2016 року ОСОБА_1 було поінформовано, що його лікування у клініці позивача коштувало 34400,00 євро, але рахунок був направлений страховій компанії, яка в подальшому відмовилась його сплатити.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України 20.02.2017 року ОСОБА_1 було направлено письмову вимогу про погашення боргу, яку він отримав у встановленому порядку, але в порушення ст. 509, 525, 526 ЦК України, свій обов`язок по поверненню заборгованості не виконав.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 19.06.2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія Саламандра-Україна» на користь позивача 855300,00 грн. медичних витрат та 12829,50 грн. судового збору. У задоволенні вимоги про стягнення медичних витрат з ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 29.01.2029 року рішення Личаківського районного суду м.Львова від 19.06.2018 року в частині задоволення позову частково та стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Саламандра-Україна» на користь Хупербарік Терапі Тесттмент Центр Лімітед Поседонія Медікал Центр (Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre) 855300,00 грн. медичних витрат та 12829,50 грн. судового збору скасовано. В решті рішення суду залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції вказав, що за клопотанням відповідача залучено до участі у справі співвідповідача СК «Саламандра-Україна» та з власної ініціативи без заявлення будь-яких вимог до вказаного відповідача з обґрунтуванням таких вимог, зазначенням підстав стягнення суми, що становить предмет спору саме з вказаного відповідача, з власної ініціативи на підставі доводів учасників судом вирішено стягнути спірну суму саме з вказаної особи. При цьому позивачу його прав щодо залучення іншої особи як співвідповідача та порядку здійснення цього, а саме необхідності заявлення до вказаної особи вимог із обґрунтуванням необхідності задоволення судом таких, не роз`яснено, із відповідними наслідками. Вказане є порушенням норм процесуального права. Крім того, суд апеляційної інстанції вказав, що у суду першої інстанції не було підстав для залучення до участі у справі співвідповідачем іншу юридичну особу, оскільки спір між двома юридичними особами не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постановою Верховного Суду від 10.03.2022 року рішення Личаківського районного суду міста Львова від 19.06.2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 29.01.2019 року в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Саламандра - Україна» скасовано. Провадження у справі за позовом Хупербарік Терапі Тесттмент Центр Лімітед Поседонія Медікал Центр до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Саламандра - Україна» про відшкодування медичних витрат закрито. Повідомлено Хупербарік Терапі Тесттмент Центр Лімітед Поседонія Медікал Центр, що розгляд справи за їх позовом до страхової компанії віднесено до юрисдикції господарських судів.

Хупербарік Терапі Тесттмент Центр Лімітед Поседонія Медікал Центр подало до Верховного Суду заяву про направлення справи №463/1310/17 за встановленою юрисдикцією, за результатом розгляду якої ухвалою від 12.05.2021 року справу №463/1310/17 за позовом ОСОБА_2 Центр Лімітед Поседонія Медікал Центр (Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre) до ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Саламандра-Україна» про відшкодування медичних витрат передано для продовження розгляду до Господарського суду Полтавської області.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 02.12.2021 року у справі №463/1310/17 (повний текст складено 10.12.2021 року, суддя Ціленко В.А.) позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван Клік» на користь Хупербарік Терапі Тесттмент Центр Лімітед Поседонія Медікал Центр (Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre) 30000 євро (еквівалент 855300,00 грн. за курсом НБУ) медичних витрат та 12829,50 грн. судового збору.

Другий відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 02.12.2021 року у справі №463/1310/17 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції невірно трактовано предмет договору ТІР №05318 від 13.05.2016 року, характер спірних правовідносин та допущено невірне тлумачення суті добровільного страхування в цілому. За своїм типом, договір ТІР №05318 від 13.05.2016 року не є договором на користь третьої особи, оскільки передбачає компенсацію заздалегідь погоджених страховиком або асистансом медичних витрат виключно на користь страхувальника після їх оплати страхувальником. При цьому, договір не передбачає участі будь-якої іншої особи, окрім сторін у правовідносинах, які з нього виникли. При цьому скаржник звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що випадок не є страховим і таке рішення не оскаржено.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 року відкрито апеляційне провадження за скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван Клік» на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.12.2021 року у справі №463/1310/17. Встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду відзиви на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі; справу призначено до розгляду в судове засідання на 23.02.2022 року і роз`яснено шляхи реалізації такого права.

17.02.2022 року від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван Клік» на електронну пошту суду надійшла заява (вх.№2064), в якій зазначає, що підтримує доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, а розгляд справи просить здійснити без участі його представника.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2022 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Шутенко І.А., для розгляду справи №463/1310/17 сформовано новий склад суду, а саме: головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Россолов В.В., суддя Слободін М.М.

У судовому засіданні 23.02.2022 року оголошено перерву до березня 2022 року.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року №03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01 квітня 2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- зупинено тимчасово розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 року роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Отже, судове засідання, перенесене на березень 2022 року у справі не відбулося. В оголошеннях, розміщених на офіційному веб-порталі судової влади України та на сторінці Східного апеляційного господарського суду в мережі «Фейсбук», суд зазначив, що відповідні судові засідання будуть перенесені на іншу дату, про що учасників судових процесів буде повідомлено додатково.

Так, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.08.2022 року повідомлено учасників справи, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги другого відповідача на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.12.2021 року у справі №463/1310/17 відбудеться « 07» вересня 2022 року о 10:20 год. Запропоновано учасникам справи визначитися із своєю явкою у судове засідання (можливістю його проведення за відсутністю представника) шляхом своєчасного повідомлення суду. Повідомлено учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та про можливість подати документи у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Офіційна електронна пошта суду: . Доведено до відома учасників справи, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників) належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Учасники справи про час та місце судового засідання повідомлялись шляхом направлення на їх поштові адреси та на електронні адреси, що наявні у матеріалах справи (повідомлені учасниками справи шляхом зазначення у документах, які надавались до суду) копії ухвали суду від 05.08.2022 року.

Згідно із Законом України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст. 2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст. 3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).

Ухвали суду у даній справі розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим. Тобто, ухвала суду від 05.08.2022 року оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 08.08.2022 року і з цього моменту стала загальнодоступною для ознайомлення.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання. Нез`явлення в судове засідання представників учасників справи є свідченням їх суб`єктивної поведінки, яка не може бути підґрунтям для затягування розгляду справи відповідної апеляційної скарги. До того ж суд повідомляв учасників справи, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників), а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван Клік» на електронну пошту суду надійшла заява (від 11.08.2022 року вх.№4349, в якій зазначає, що підтримує доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, а розгляд справи просить здійснити без участі його представника.

У судове засідання 07.09.2022 року представники учасників справи не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи, що учасники справи повідомлялись належним чином про час та місце судового засідання, їх явка не була визнана обов`язковою, а наявних матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги, з огляду на заяву апелянта про розгляд справи за його відсутності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд скарги за відсутності представників учасників справи.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

19.05.2016 року під час заняття дайвінгом у Республіці Кіпр з ОСОБА_1 (перший відповідач) стався нещасний випадок, у зв`язку з чим останній поступив на лікування до позивача Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre).

На момент настання нещасного випадку відповідальність ОСОБА_1 перед третіми особами була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван Клік» відповідно до договору добровільного страхування ТІР№05318 від 13.05.2016 року, за програмою «МЕD» (медичні витрати), з лімітом страхового відшкодування 30000 Євро.

Згідно первинного медичного звіту ОСОБА_1 поставлено діагноз декомпресійна хвороба та призначено лікування - процедурний стіл ВМФ США таблиця 6 (барокамера), яке й було проведено. У зв`язку з необхідністю термінового лікування першого відповідача, позивачем було невідкладно повідомлено про нещасний випадок Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Ван Клік» та необхідність оплати витрат на лікування. Однак страхова компанія відмовилася визнати нещасний випадок страховим та виплатити вартість лікування першого відповідача. Матеріали справи свідчать, що перший відповідач у клініці підписав ряд документів, а саме:

- Інструкцію для страхування, відповідно до якої він уповноважив та доручив своїй страховій компанії і сервісній компанії сплатити всі страхові виплати, що передбачені страховим полісом на банківський рахунок позивача;

- Інформовану згоду, відповідно до якої, перший відповідач підтвердив, що йому діагностували декомпресійну хворобу і він погоджується на лікування в гіпербаричній камері;

- Передачу страхових виплат, відповідно до якого перший відповідач погодився надати компанії НТТС Ltd та її персоналу всю необхідну інформацію і крім того, уповноважив страхову компанію виконати запити медичної установи;

- Форму згоди пацієнта на лікування, відповідно до якої перший відповідач погодився використати камеру гіпербаричної оксигенації (КГО) з метою лікування декомпресійної хвороби. Крім того, у вказаній формі зазначено, що ОСОБА_3 бере на себе всю відповідальність за виплату всіх витрат, що виникнуть у зв`язку з гіпербаричною терапією в тому малоймовірному випадку, якщо його страхову претензію відмовиться виконати страхова компанія;

- Передачу доходів страхового поліса, відповідно до якої страхувальник, зазначив, що маючи право отримувати страхові виплати відповідно до страхового полісу №05318, відповідно до якого відповідач був призначений відповідальним за прийняття претензій призначаю та передаю компанії позивача, всі кошти від страхового полісу. Також страхувальник уповноважив відповідача виплатити кошти від страхового полісу безпосередньо позивачу;

- Вимоги безпеки при користуванні камерою;

- Зобов`язання по виплаті, відповідно до якого перший відповідач, зазначив, що перебуваючи у здоровому глузді, ясній пам`яті, повністю розуміючи наслідки, взяв зобов`язання оплатити отримані послуги та бажає продовжити отримання послуг в гіпербаричній камері закладу позивача;

- Інструкції після проходження лікування

Матеріали справи свідчать, що позивачем було невідкладно повідомлено про нещасний випадок ПрАТ «Страхова компанія Саламандра-Україна» та 19.05.2016 року направлено другому відповідачу запит на отримання гарантованої ціни на лікування, призначене медичним закладом №DCI-АА-19/05/2016-10. Вказаним запитом позивач повідомив другого відповідача про те, що пацієнт (страхувальник) був прийнятий до закладу з діагнозом декомпресійна хвороба, був призначений попередній курс гіпербаричного лікування US Navy Table 6 (5 годин), але можуть бути необхідні додаткові сеанси лікування, вартість попереднього лікування не перевищуватиме 11700,00 євро. До вказаного запиту додано початковий медичний звіт і діагностику.

20.05.2016 року клінікою позивача було направлено другому відповідачу другий запит на отримання гарантованої ціни на лікування, призначене медичним закладом №DCI-АА-19/05/2016-10. Вказаним запитом позивач повідомив відповідача про те, що після огляду лікарем страхувальника, встановлено необхідність подальшого лікування. Позивач вказаною заявою також просив відповідача підтвердити страхове покриття ще одного сеансу лікування US Navy Table 6 (5 годин) вартістю, яка не перевищуватиме 11700,00 євро. До вказаного запиту також додано оновлений медичний звіт.

21.05.2016 року клінікою позивача було направлено другому відповідачу третій запит на отримання гарантованої ціни на лікування, призначене медичним закладом №DCI-АА-19/05/2016-10. Вказаним запитом позивач повідомив другого відповідача про те, що після огляду лікарем страхувальника, встановлено необхідність подальшого лікування. Позивач вказаною заявою також просив другого відповідача підтвердити страхове покриття ще одного сеансу лікування US Navy Table 5 (3 години) вартістю, яка не перевищуватиме 5850,00 євро. До вказаного запиту додано оновлений медичний звіт.

21.05.2016 року позивачем складено Заключний медичний звіт та виписку з лікарні. Вказаним звітом встановлено, що декомпресійна хвороба вилікувана без залишків симптомів.

Медичною випискою від 21.05.2016 року ОСОБА_1 підтвердив, що пройшов курс лікування від декомпресійної хвороби з 19.05.2016 року по 21.05.2016 року.

23.05.2016 року позивачем виставлено для оплати рахунок-фактуру на суму в розмірі 34400,00 євро. У зв`язку з тим, що не виплачено позивачу суму понесених клінікою витрат на лікування страхувальника, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

У відповідності до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. (ст. 16 закону).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані, зокрема зі здоров`ям. (ст. 4 Закону України «Про страхування»).

Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. (ст. 9 закону).

У відповідності до ст. 8 закону страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Матеріали справи свідчать, що на момент настання нещасного випадку перший відповідач ОСОБА_1 був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія Саламандра-Україна» відповідно до договору добровільного страхування ТІР №05318 від 13.05.2016 року, за програмою «МЕD» (медичні витрати), з лімітом страхового відшкодування 30000 Євро.

Згідно п.3.1 предметом даного договору є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству, пов`язані із життям, здоров`ям, працездатністю застрахованої особи та медичними витратами Застрахованої особи, а також її додатковими фінансовими витратами, які передбачені у договорі, під час здійснення застрахованою особою подорожі закордон.

Аналіз вказаного положення договору свідчить про те, що відшкодуванню підлягає самостійно, як шкода завдана страховим випадком життю, здоров`ю, працездатності застрахованої особи, так і медичні витрати здійсненні на усунення заподіяної шкоди.

В оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції вказав, що доводи про неправомірність поведінки громадянина ОСОБА_1 а саме: грубого порушення правил зайняття дайвінгом за відсутності в останнього відповідних навичок, несвоєчасного повідомлення про настання страхового випадку без поважних причин, в межах предмету спору, що розглядається, враховані судом бути не можуть, так як спір стосується регресної вимоги третьої особи, яка не може нести відповідальність перед страховою компанією за протиправну поведінку застрахованої особи.

Колегія суддів апеляційної інстанції опосередковано погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалось, 19.06.2018 року Личаківським районним судом м.Львова прийнято рішення про часткове задоволення позову клініки до ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Ван Клік». Під час розгляду позовних вимог, суд дослідив обставини і встановив, що у відношенні ОСОБА_1 мав місце нещасний випадок, який в розумінні п.4 договору страхування є страховим ризиком, та з настанням якого страхувальник має право на страхову виплату, передбачену договором, від страховика.

Також суд надав оцінку обставинам підписання у клініці ОСОБА_1 документів і вказав, що підписання документів було вимушеним кроком зі сторони останнього, що зумовлено необхідністю швидкого реагування та дії в ситуації що склалася, так як заподіяна шкода здоров`ю вимагала невідкладного медичного втручання для запобігання непоправимих наслідків. До того, аналізуючи договір страхування суд відмітив, що в ньому не передбачено такої підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування як добровільне підписання застрахованою особою форми згоди пацієнта на лікування.

Тобто, розглядаючи справу, суд встановив, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 підпадає під визначення за договором страхування як страховий; що позивачем було надано послуги з лікування, які в силу договору страхування мають бути відшкодовані.

Так, Личаківський районний суд м.Львова відмовив у позові до фізичної особи ОСОБА_1 мотивуючи відмову не тим, що відсутні правові підстави для стягнення плати за надані медичні послуги, а тим, що відшкодування таких витрат має провадити страхова компанія.

Вказане рішення суду було оскаржено в частині задоволення позовних вимог до страхової компанії і суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції в саме в частині задоволення позовних вимог з підстави порушення норм процесуального права залучення до участі у справі з власної ініціативи співвідповідача і вирішення вимоги, яка до нього фактично не була заявлена. При цьому, суд вказав, що в решті рішення суду не оскаржувалось, а тому судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Постановою Верховного Суду від 10.03.2022 року рішення Личаківського районного суду міста Львова від 19.06.2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 29.01.2019 року в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Саламандра - Україна» скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 Центр Лімітед Поседонія Медікал Центр до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Саламандра - Україна» про відшкодування медичних витрат закрито. Повідомлено Хупербарік Терапі Тесттмент Центр Лімітед Поседонія Медікал Центр, що розгляд справи за їх позовом до страхової компанії віднесено до юрисдикції господарських судів.

При цьому суд касаційної інстанції вказав, що рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_1 у касаційному порядку не оскаржується, а тому Верховним Судом не переглядається.

Отже судові рішення були скасовані тільки в частині висновку про наявність правових підстав для стягнення медичних витрат саме зі страхової компанії. В іншій частині, рішення суду, що стосується наявності правових підстав саме для стягнення медичних витрат не оскаржено та є таким, що набрало законної сили.

Тобто, така обставина, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 підпадає під визначення за договором страхування як страховий і що позивачем було надано послуги з лікування, які в силу договору страхування мають бути відшкодовані є наразі встановленими.

Апелянт вказує, що договір ТІР№05318 від 13.05.2016 року не є договором на користь третьої особи, оскільки передбачає компенсацію заздалегідь погоджених страховиком або асистансом медичних витрат виключно на користь страхувальника після їх оплати страхувальником, чого наразі не було. При цьому, договір не передбачає участі будь-якої іншої особи, окрім сторін у правовідносинах, які з нього виникли.

Тобто, предметом страхування є не відповідальність ОСОБА_1 перед третіми особами, а його фінансові витрати та майнові інтереси.

Так, згідно п.3.1 договору страхування його предметом є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству, пов`язані із життям, здоров`ям, працездатністю застрахованої особи та медичними витратами застрахованої особи, а також її додатковими фінансовими витратами, які передбачені у договорі, під час здійснення застрахованою особою подорожі закордон.

У розділі 8 договору страхування погоджені права та обов`язки сторін, зокрема, застрахована особа має право отримати страхове відшкодування згідно із умовами договору. При цьому до обов`язків застрахованої особи належить по-перше, погоджувати зі страховиком або асистуючою компанією всі дії пов`язані з лікуванням та отриманням інших послуг в разі раптової хвороби, нещасного випадку та інших передбачених обставинах, обумовленим договором; по-друге, виконання розпорядження та/чи рекомендації асистуючої компанії (страховика); по-третє, при настанні страхового випадку самостійно сплачувати витрати у розмірі встановленої у договорі безумовної франшизи.

Наразі матеріали справи свідчать, що відповідні зобов`язання застрахованою особою ОСОБА_1 не виконані. Погоджень зі страховиком чи асистуючою компанією не було, ОСОБА_1 жодних коштів на користь клініки не сплачував.

Фактично, ОСОБА_1 не ініціював перед страховою компанією процедуру стягнення коштів. При цьому, саме він, або його спадкоємці, наділений повноваженнями на ініціювання такої процедури. Позивач у даній справі таким правом не наділений.

Договір ТІР№05318 від 13.05.2016 року не є договором на користь третьої особи, оскільки передбачає компенсацію заздалегідь погоджених страховиком або асистансом медичних витрат на користь страхувальника. При цьому, матеріали справи свідчать, що медичні витрати не були погоджені.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 підписано, разом з позивачем Передачу доходів страхового поліса, відповідно до якої страхувальник, маючи право отримувати страхові виплати відповідно до страхового полісу №05318, відповідно до якого відповідач був призначений відповідальним за прийняття претензій призначив та передав компанії позивача, всі кошти від страхового полісу. Також страхувальник уповноважив відповідача виплатити кошти від страхового полісу безпосередньо позивачу.

Згідно з нормою статті 22 Закону України «Про страхування» у разі смерті страхувальника - фізичної особи, який уклав договір майнового страхування, права і обов`язки страхувальника переходять до осіб, які одержали це майно в спадщину. Страховик або будь-хто із спадкоємців має право ініціювати переукладення договору страхування. В інших випадках права і обов`язки страхувальника можуть перейти до іншої фізичної особи чи юридичної особи лише за згодою страховика, якщо інше не передбачено договором страхування.

Отже, згідно норм чинного законодавства перехід прав та обов`язків страховика може мати місце лише за його згодою.

Матеріали справи не містять відповідного погодження з відповідачем страховою компанією переходу обов`язків страховика, що суперечить вказаній вище нормі.

Пункт 11.5.1 договору страхування визначає, що страховик в межах страхової суми або лімітів відповідальності відшкодовує витрати безпосередньо спеціалізованій особі за надані застрахованій особі послуги згідно з наданим рахунком чи іншим платіжно-розрахунковим документом через асистуючу компанію.

Проте, як вірно відзначив апелянт, таке положення не містить імперативу, що виплата здійснюється в обов`язковому порядку саме спеціалізованій установі і що така установа набуває права вимоги до страховика.

Крім того, в межах даної справи, рахунок було виставлено і надано спочатку ОСОБА_1 , згодом безпосередньо страховій компанії. До асистуючої компанії ніякого рахунку не надавалось, через неї рахунок не направлявся, як і не погоджувались з нею будь-які дії.

В оскаржуваному рішенні має місце посилання на те, що існує регресна вимога. Однак, здійснюючи таке посилання суд першої інстанції не дослідив і не надав оцінки правовому визначенню поняттю регресна вимога. Також відсутні висновки, чи наявне у позивача право регресної вимоги.

Позивач у позові посилався на неналежне виконання договірних зобов`язань Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Ван Клік» та просив суд стягнути 30000 євро (еквівалент 855 300,00 грн. за курсом НБУ) медичних витрат. Однак, між позивачем та ПрАТ «Страхова компанія «Ван Клік» відсутні будь-які договірні зобов`язання. Договірні зобов`язання наявні між ОСОБА_1 та страховою компанією. При цьому, ОСОБА_1 всупереч умов договору не ініційовано питання щодо відшкодування коштів.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на обставини у даній справі та наявні правовідносини, позивач не є тією особою, що набув право вимоги до відповідача ПрАТ «СК «Ван Клік», а відповідач страхова компанія не є тією особою, що несе відповідальність перед позивачем. До того ж важливим є те, що існує порядок дій, якого необхідно дотримуватись у випадку настання страхового випадку. Такого порядку має дотримуватись як застрахована особа так і страховик. Наразі порядок не дотримано, що стало підставою для прийняття рішення про відмову у страховому відшкодуванні, яке є чинне та не оскаржене.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції у даній справі обставини та докази на їх підтвердження, перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм права та відповідність рішення нормам процесуального права, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам статті 236 ГПК України, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З огляду на викладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення апеляційних вимог, скасування рішення суду з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Щодо судових витрат, які складаються з судового збору за подання апеляційної скарги, то колегія суддів дійшла висновку про їх розподіл у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 86, 129, 233, 240, 269, 270, п.2, ч.1 ст.275, ст.ст. 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван Клік» задовольнити.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 02.12.2021 року у справі №463/1310/17 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Хупербарік Терапі Тесттмент Центр Лімітед Поседонія Медікал Центр (Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre), Elefterias Avenue 47a, Aradippou, Larnaca, Cyprus, 7102) 30 000 євро (еквівалент 855 300,00 грн. за курсом НБУ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван Клік» (вул. Пушкіна, 47, м. Полтава, 36000, ) 19244,25 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2022 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя В.В. Россолов

Суддя М.М. Слободін