ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2022 р. Справа№ 910/4983/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засідання: Бендюг І.В.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 27.09.2022,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит ТУ Ю"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 27.06.2022

у справі № 910/4983/22 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс Кредит"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит ТУ Ю"

про стягнення заборгованості у сумі 426 545, 89 грн.,

ПОСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Макс Кредит" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит ТУ Ю" про стягнення заборгованості у сумі 426 545,89 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором позики № 001 від 15.06.2021 в частині своєчасної сплати процентів за користування позикою та повернення самої суми позики.

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

ТОВ "Макс Кредит" разом з позовом подано заяву вх. №01-20/2508/22 від 22.06.2022 про вжиття заходів забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти у сумі 426 545,89 грн, що знаходяться на рахунках ТОВ "Кредит ТУ Ю" у будь-яких банківських установах;

- заборони ТОВ "Кредит ТУ Ю" відчужувати (передавати) будь-яким способом право вимоги за кредитними договорами/договорами позики будь-яким третім особам.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову мотивована тим, що ТОВ "Макс Кредит" відомо, що у розпорядженні ТОВ "Кредит ТУ Ю" наявні грошові кошти, яких достатньо для погашення заборгованості за договором позики № 001 від 15.06.2021, проте, відповідач замість належного виконання своїх зобов`язань та сплати наявної у нього заборгованості у сумі 426 545,89 грн, здійснює перерахування значних грошових сум на рахунки невідомих фізичних осіб, які не є позичальниками. Також заявник вказує, що ТОВ "Кредит ТУ Ю" має намір відчужити права вимоги за кредитними договорами, у тому числі й за договором позики № 001 від 15.06.2021, з метою передачі третім особам права на стягнення з боржників-позичальників заборгованості за неповернутими кредитами. Отже, на думку ТОВ "Макс Кредит", вказані обставини свідчать про неможливість чи утруднення виконання судового рішення, яке буде прийняте за результатами розгляду позову.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 у справі №910/4983/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Макс Кредит" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на грошові кошти у сумі 426545, 89 грн, що знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Ту Ю" у будь-яких банківських установах.

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредит Ту Ю" відчужувати (передавати) будь-яким способом право вимоги за кредитними договорами/договорами позики будь-яким третім особам.

Стягувачем за ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 у справі №910/4983/22 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Макс Кредит" (04073, м. Київ, пр. Бандери Степана, будинок 16, ідентифікаційний код 42806643).

Боржником за ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 у справі №910/4983/22 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредит Ту Ю" (04205, місто Київ, вул. Тимошенка Маршала, будинок 29-Б, корпус літера А, офіс 114, ідентифікаційний код 40094068).

Дана ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 27.06.2025.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що застосування заходів забезпечення позову, про які просить заявник, не порушить прав та охоронюваних законом інтересів ТОВ "Кредит ТУ Ю", оскільки не вплине на його господарську діяльність, а лише запровадить законні обмеження на певний період часу, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду судом позову ТОВ "Макс Кредит", а в разі задоволення позову - сприятиме ефективному захисту прав позивача в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржувану ухвалу в повному обсязі та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного їх дослідження та оцінки.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на відсутність: - системного невиконання зобов`язань за договором позики з боку відповідача; - намірів у відповідача реалізувати своє майно; - будь-яких рішення судів чи інших органів, які мають грошовий характер та не виконані з боку ТОВ «Кредит ТУ Ю»; будь-яких ризиків утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду.

Крім того, відповідач зазначає, що ТОВ «Кредит ТУ Ю» здійснює свою діяльність з 2016 року та щорічно проходить незалежний аудит, яким підтверджується дотримання нормативів, в тому числі щодо вимог до статутного капіталі, дотримання яких необхідно для виконання вимог ліцензіата.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Явка представників у судове засідання

Представники сторін в судове засідання 27.09.2022 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені шляхом направлення ухвали суду від 05.09.2022 на електронні пошти, що підтверджується відповідними роздруківками.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що явка представників учасників справи в судові засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників сторін, оскільки вони не скористались своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів оскарження, предметом спору є стягнення заборгованості за договором позики № 001 від 15.06.2021, за яким ТОВ "Макс Кредит" перерахувало на користь ТОВ "Кредит ТУ Ю" кошти у сумі 426 545,89 грн, проте відповідач не виконав своїх зобов`язань та грошові кошти позичальнику не повернув.

Позов мотивовано тим, що відповідач порушив умови договору позики та у строки, що ним визначені, не сплатив позивачу проценти та не повернув позивачу позику, що призвело до виникнення у ТОВ «Кредит ТУ Ю» перед ТОВ «Макс Кредит» заборгованості у сумі 426545,89 грн і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ТОВ «Макс Кредит» зазначає, що відповідач є фінансовою установою, що здійснює діяльність з надання кредитів фізичним та юридичним особам, при цьому на рахунках ТОВ "Кредит ТУ Ю" наявні кошти, яких достатньо для погашення відповідачем заборгованості.

На підтвердження вказаних обставин заявник надав суду банківську виписку з АТ "Альфа-Банк", копію паспорту споживчого кредиту, роздрукованого з офіційного сайту ТОВ "Кредит ТУ Ю".

Також з наданої заявником інформації, що міститься на офіційній сторінці ТОВ "Кредит ТУ Ю" (за посиланням: https://credit2u.ua/index.php?router=common/home) вбачається, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України відповідач тимчасово припинив видачу кредитів.

Як зазначає позивач, ТОВ «Макс Кредит» відомо, що на даний час у розпорядженні ТОВ «Кредит ТУ Ю» є грошові кошти, яких достатньо для погашення заборгованості щодо сплати боргу у розмірі 426545,89 грн, в тому числі, у позасудовому порядку, та які знаходяться на банківських рахунках відповідача і надходять за кредитними договорами від позичальників (сплачуються відсотки та повертаються кредити). Однак, замість погашення заборгованості перед позивачем за договором, по якому настав строк платежу, відповідач перераховує значні грошові суми у розмірі від 200 000,00 грн до 40000,00 грн за одну транзакцію на рахунки невідомих фізичних осіб.

Як стало відомо позивачу, з 24.02.2022 боржник перерахував грошові кошти на рахунки третіх осіб у сумі близько 2 млн.грн.

Зокрема, інформація про рух коштів на банківському рахунку відповідача свідчить, що на його рахунок в банку постійно та систематично надходять грошові кошти. Станом на 08.04.2022 на рахунку відповідача були грошові кошти у сумі 651 773,09 грн, станом на 11.04.2022 - 386 502,81 грн, станом на 13.04.2022 - 163 895,07 грн, станом на 25.04.2022 - 883 668,38 грн, станом на 26.04.2022 - 589 490,38 грн, станом на 27.04.2022 - 658 389,98 грн.

Позивач вважає, що цих коштів достатньо для повного і своєчасного погашення заборгованості у сумі 426545,89 грн. перед ТОВ «МАКС КРЕДИТ» за договором позики № 001 від 15.06.2021 в позасудовому порядку і, навіть на даний час, за умови, що ці грошові кошти ще є на рахунку відповідача. Але замість повернення ТОВ «МАКС КРЕДИТ» суми позики за договором позики № 001 від 15.06.2021 та сплати процентів, ТОВ «КРЕДИТ ТУ Ю» витрачає наявні в нього грошові кошти у значному розмірі на користь невідомих фізичних осіб, повністю ігноруючи свої зобов`язання перед позивачем.

Як вказує ТОВ «Макс Кредит» у разі задоволення позову запорукою реального та ефективного виконання рішення суду та, відповідно, поновлення порушених прав позивача, буде фактичне надходження від відповідача грошових коштів у сумі 426 545,89 грн. За відсутності у відповідача грошових коштів, виконати рішення суду про стягнення -1:345,89 грн буде неможливо.

За вказаних обставин, позивач просить вжити заходи забезпечення позову відповідно до його заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 у справі №910/4983/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Макс Кредит" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено, а саме: накладено арешт на грошові кошти у сумі 426545, 89 грн, що знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Ту Ю" у будь-яких банківських установах; - заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредит Ту Ю" відчужувати (передавати) будь-яким способом право вимоги за кредитними договорами/договорами позики будь-яким третім особам.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку, зокрема, обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем певних дій не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Крім цього, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

За приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (ст. 13 Конвенції).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року в справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Поняття "ефективний засіб", за висновками Європейського суду з прав людини (рішення від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії"), передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

В ході вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно з частиною 4 статті 139 Господарського процесуального кодексу України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Отже, з положень частини 4 статті 139 Господарського процесуального кодексу України слідує, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У даному випадку позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за договором позики №001 від 15.06.2022.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Окрім того, засіб захисту повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

З огляду на закріплені в наведених положеннях принципи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування (рішення від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України", від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", від 17.07.2008 у справі "Каіч та інші проти Хорватії") вбачається, що Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Як зазначив суд першої інстанції, викладенні у заяві ТОВ «Макс Кредит» обставини свідчать, що грошові кошти, які перебувають на банківських рахунках відповідача, останнім можуть бути відчужені, спрямовані не на реальне виконання рішення суду у даній справі у випадку задоволення позовних вимог, а на ведення власної господарської діяльності, що безумовно може свідчити про утруднення виконання судового рішення та порушення прав позивача.

Крім того, суд вважає, що у випадку передачі ТОВ "Кредит ТУ Ю" прав вимоги третім особам за укладеними договорами кредиту та позики, відповідач не отримає грошові кошти на свої рахунки, внаслідок чого у разі задоволення позову виконання рішення суду у даній справі також буде неможливим або утрудненим.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Оскільки предметом спору є стягнення з відповідача грошової суми 426 545,89 грн, відтак, існує прямий зв`язок між обраними заявником заходами до забезпечення позову і предметом позову, обрані заявником заходи забезпечення позову є співмірними, відповідають критеріям розумності та обґрунтованості, при цьому такими заходами буде забезпечено збалансованість інтересів сторін.

У той же час, застосування заходів забезпечення позову, про які просить заявник, не порушить прав та охоронюваних законом інтересів ТОВ "Кредит ТУ Ю", оскільки не вплине на його господарську діяльність, а лише запровадить законні обмеження на певний період часу, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду судом позову ТОВ "Макс Кредит", а в разі задоволення позову - сприятиме ефективному захисту прав позивача в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Отже, розглянувши заяву ТОВ "Макс Кредит" та перевіривши надані ним докази, суд вважає доводи заявника обґрунтованими та такими, що свідчать про наявність підстав для застосування обраних ним заходів забезпечення позову.

Колегія суддів зазначає, що визначені заявником заходи забезпечення позову гарантуватимуть ефективний захист оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких ТОВ «Макс Кредит» звернувся до суду.

Застосування вищезгаданих заходів до забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів стягувача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки заявником наведені обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів, а заходи забезпечення позову нерозривно пов`язані з предметом позову та спрямовані на запобігання можливим негативним наслідкам.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятої ухвали наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянтів по суті їх скарг в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують викладених в ухвалі висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 у справі №910/4983/22 обґрунтована, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для її скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит ТУ Ю" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 у справі №910/4983/22 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 у справі №910/4983/22 залишити без змін.

Матеріали оскарження №910/4983/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 30.09.2022.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б. Михальська