ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року Справа № 915/1821/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Степанової І.С.

представника позивача: Тучкової Ю.В. - в порядку самопредставництва,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м.Київ, вул.Назарівська, буд.3, ) в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (55001, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, промзона, код ЄДРПОУ ВП:20915546; E-mail: ),

до відповідача: Комунального підприємства ГОСПОДАР Арбузинської селищної ради (55353, Миколаївська обл., Арбузинський р-н, с.Агрономія, вул.ім.Нікітченка, буд.18, ),

про: стягнення заборгованості у розмірі 29364,56 грн.

Згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог №32/1321 від 23.12.2021 (вх.№19708/21 від 31.12.2021): стягнення заборгованості у розмірі 2512,33 грн, -

в с т а н о в и в:

15.12.2021 Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №32/1268 від 09.12.2021 (вх.№18904/21), в якій просить стягнути з Комунального підприємства ГОСПОДАР Арбузинської селищної ради заборгованість у розмірі 29364,56 грн за Договором №06-05/ПУ-41030 на водопостачання (код УКТЗЕД 00405) від 16.03.2018, з яких: 26852,23 грн основний борг, 537,78 грн пеня, 1879,65 грн 7% штрафу, 94,90 грн - 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на умови Договором №06-05/ПУ-41030 на водопостачання (код УКТЗЕД 00405) від 16.03.2018 та на норми ст.ст.526, 530, 546, 601, 610, 611, 612, 625, 626 ЦК України та ст.ст.193, 232 ГК України та зазначає, що відповідачем не виконано зобов`язання за вказаним договором щодо оплати наданих послуг за вересень 2021 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2021 - справу №915/1821/21 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 20.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 20.01.2022.

31.12.2021 від позивача до суду надійшла заява №32/1321 від 23.12.2021 (вх.№19708/21), згідно якої у зв`язку із погашенням відповідачем суми основного боргу в розмірі 26852,23 грн, позивач просить суд зменшити розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача 537,78 грн пені, 1879,65 грн 7% штрафу та 94,90 грн - 3% річних.

Відповідно до п.2) ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що відповідно до п.2) ч.2 ст.46 ГПК України, позивач скористався своїм правом зменшити розмір позовних вимог, судом розглядаються позовні вимоги викладені у заяві позивача №32/1321 від 23.12.2021 (вх.№19708/21).

Ухвалою суду від 20.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.02.2022.

16.02.2022 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 09.03.2022.

09.03.2022 судове засідання не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням на всій території України воєнного стану за Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ.

Відповідно до положень частини 7 статті 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, враховуючи, зокрема, неможливість Господарським судом Миколаївської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Голова Верховного Суду розпорядженням від 22.03.2022 №12/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Господарський суд Одеської області.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.07.2022 №41 з 26 липня 2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Миколаївської області.

За вказаних обставин, розгляд справи відбувається у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України.

Ухвалою суду від 15.08.2022 справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 05.09.2022.

31.08.2022 від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про зміну найменування позивача №32/724 від 29.08.2022 (вх.№3532/22), в якому повідомляє, що 26.04.2022 було змінено його найменування з Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на Відокремлений підрозділ Південноукраїнська атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом.

05.09.2022 суд ухвали відкласти судове засідання на 22.09.2022.

Ухвали суду від 20.12.2021, 20.01.2022, 16.02.2022, 15.08.2022 та 05.09.2022 по даній справі були надіслані судом на юридичну адресу відповідача - Комунального підприємства ГОСПОДАР Арбузинської селищної ради, в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення ухвал суду відповідачем.

Згідно із ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин враховуючі приписи п.3) ч.6 ст.242 ГПК України суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач не скористалися наданим йому ч.ч.1, 2, 4 ст.161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву, вимоги та доводи позивача не спростував.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 22.09.2022 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

16.03.2018 між Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, найменування якого в подальшому було змінене на Відокремлений підрозділ Південноукраїнська атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, про що свідчить наявна у матеріалах справи виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі - постачальник, позивач у справі) та Комунальним підприємством ГОСПОДАР Агрономійської сільської ради, найменування якого в подальшому було змінене на Комунальне підприємство ГОСПОДАР Арбузинської селищної ради (надалі абонент, відповідач у справі) був укладений Договір №06-05/ПУ-41030 на водопостачання (код УКТЗЕД 00405) (надалі Договір), за умовами якого постачальник бере на себе зобов`язання відпускати абоненту (територія Агрономійської сільської ради) питну воду (водопостачання) на господарські потреби, згідно з Державними санітарними нормами та правилами Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною (ДСанПіН 2.2.4-171-10), а абонент зобов`язується оплачувати за використану питну воду в кількості та розмірах, передбачених цим договором (п.1.1. Договору).

Згідно п.п.2.1.6 Договору постачальник зобов`язаний щомісячно, в передостанній робочий день звітного місяця, разом з абонентом складати акт про обсяг питної води, відпущеної абоненту за показниками приладів обліку, встановлених на межі експлуатаційної відповідальності сторін.

Також сторонами погоджено у п.п.2.2.5 Договору, що абонент зобов`язаний щомісячно, в передостанній робочий день звітного місяця, разом з постачальником складати акт про обсяг використаної питної води за показниками приладів обліку, встановлених на межі експлуатаційної відповідальності сторін.

Відповідно до п.3.2 Договору розрахунки за водопостачання здійснюються по встановленим тарифам, діючим на період дії договору.

Порядок встановлення і застосовування тарифів регулюється уповноваженими органами відповідно з вимогами чинного законодавства. При зміні тарифів розрахунки проводяться за новими тарифами з дня їх введення. Постачальник письмово повідомляє абонента про зміну тарифів. Повідомлення являється невід`ємною частиною договору.

Тарифи, на момент укладення договору на послуги водопостачання складає 4,67 грн за 1 м3 води (без урахування ПДВ 20%).

У відповідності до п.3.3 Договору оплату за фактично отримані послуги абонент проводить щомісячно на підставі пред`явлених постачальником рахунків на оплату протягом 14 календарних днів від дати одержання рахунку.

Розрахунковим періодом є один календарний місяць.

Постачальник направляє абоненту рахунки цінним листом з повідомленням про вручення.

Грошові кошти перераховуються абонентом по платіжним реквізитам, вказаним у рахунку, пред`явленому постачальником до оплати.

Згідно п.3.5 Договору, у випадку несвоєчасної оплати платіжних документів в зазначений термін абонент сплачує пеню у розмірі 0,1% від суми платежу за кожний день прострочення, враховуючи день фактичної оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який сплачується пеня, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7%.

Договір вступає в силу з дати підписання його обома сторонами, скріплення підписів печаткою та діє по 28.02.2019 року включно в частині постачання питної води, а в частині розрахунків до повного розрахунку (п.6.1 Договору).

Відповідно до п.6.2 Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору протягом одного місяця до закінчення терміну його дії, він вважається пролонгованим на наступний рік і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Договір скріплений підписами та печатками обох сторін.

Так, на виконання умов Договору позивач в вересні 2021 року надав відповідачу послуги з водопостачання на суму 26852,23 грн, що підтверджується актом використання питної води КП ГОСПОДАР за вересень 2021 року та рахунком №РС,21-1622 від 30.09.202, який було направлено супровідним листом №05/17632 від 17.10.2021 відповідачу.

Тарифи на послуги з централізованого водопостачання затверджені рішенням виконавчого комітету Арбузинської селищної ради №107 від 22.03.2021.

Відповідачем зобов`язання за Договором не виконано, оплату за послуги з водопостачання за вересень 2021 року не здійснено.

З метою досудового врегулювання спору позивач скеровував відповідачу претензію №32/1201 від 23.11.2021 з вимогою про оплату заборгованості в сумі 26852,23 грн. Відповідач вказану претензію залишив без відповіді та виконання.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг не виконав, чим порушив договірні зобов`язання, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Позивач зазначив, а відповідач не заперечив, що в порушення зазначених умов договору відповідач свої грошові зобов`язання не виконав та станом на дату звернення до суду з позовом заборгованість відповідача перед позивачем за спірним договором складає 26852,23 грн.

З матеріалів справи вбачається, що після подання позову до суду відповідачем було здійснено погашення суми основного боргу в розмірі 26852,23 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку за 09.12.2021.

У зв`язку чим, позивач звернулося до суду із заявою про зменшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача 537,78 грн пені, 1879,65 грн 7% штрафу та 94,90 грн - 3% річних.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст.11 ЦК України є, зокрема, договори.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч.2 ст.16 ЦК України.

Згідно ст.ст.73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не спростував вимоги позивача, не надав суду відповідні докази, які свідчать про своєчасність виконання ним договірних зобов`язань перед позивачем.

В спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи чинного законодавства, в зв`язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення стороною зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.2 ст.193 ГК України, ст.611 ЦК України). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 ГК України). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст.231 ГК України).

Відповідно до п.3.5. Договору, у випадку несвоєчасної оплати платіжних документів в зазначений термін абонент сплачує пеню у розмірі 0,1% від суми платежу за кожний день прострочення, враховуючи день фактичної оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який сплачується пеня, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7%.

Отже, нарахована позивачем сума пені з врахуванням подвійної облікової ставки НБУ у загальному розмірі 537,78 грн за період з 27.10.2021 по 08.12.2021 та 7% штрафу в загальному розмірі 1879,65 грн на суму допущеного відповідачем прострочення більш ніж на 30 календарних днів виконання грошових зобов`язань відповідає умовам договору, чинному законодавству і обставинам справи, та підлягають стягненню в повному обсязі.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення, якщо договором не встановлений інший розмір процентів.

На підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 94,90 грн - 3% річних за період з 27.10.2021 по 08.12.2021.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позову було сплачено до Державного бюджету України судовий збір у сумі 2270,0 грн.

За подачу позову позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 2270,0 грн, оскільки розмір позовних вимог при поданні позову складав 29364,56 грн. Під час розгляду справи позивач зменшив розмір заявлених позовних вимог до 2512,33 грн.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір, розрахований пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у сумі 194,31 грн.

У відповідності до п.1) ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011, у разі зменшення розміру позовних вимог, сплачена сума судового збору у даному випадку 2075,69 грн (2270,0 194,31) повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Комунального підприємства ГОСПОДАР Арбузинської селищної ради (55353, Миколаївська обл., Арбузинський р-н, с.Агрономія, вул.ім.Нікітченка, буд.18, ) на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м.Київ, вул.Назарівська, буд.3, ) в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (55001, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, промзона, код ЄДРПОУ ВП:20915546) 537,78 грн пені, 1879,65 грн 7% штрафу, 94,90 грн - 3% річних та 194,31 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 03.10.2022 року.

Суддя М.В. Мавродієва