ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2022 Справа № 914/705/22

За позовом: Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління», Львівська область, м. Миколаїв

до відповідача: ОСОБА_1 , Львівська область, м. Миколаїв

про стягнення 74363,37 грн.

Суддя Мороз Н.В.

при секретарі Пришляк М.С.

Представники:

Від позивача: Леськів В.В.

Від відповідача: Наконечний Б.О.

Притсутня: ОСОБА_2 .

Суть спору:

Позовну заяву подано Миколаївським комунальним підприємством «Житлово-комунальне управління» до ОСОБА_1 про стягнення 74363,37 грн.

Ухвалою від 20.04.2022 позовну заяву Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління» до ОСОБА_1 про стягнення 74363,37 грн залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою суду від 09.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07.06.2022.

26.05.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

31.05.2022 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив.

07.06.2022 розгляд справи відкладено на 21.06.2022, про що представника позивача повідомлено в порядку ст. 121 ГПК України.

09.06.2022 на адресу суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь позивача на позов.

Ухвалою суду від 21.06.2022 постановлено розглядати справу № 914/705/22 за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 05.07.2022.

05.07.2022 в судовому засіданні оголошено перерву до 16.08.2022, про що сторони повідомлені під розписку.

Ухвалою суду від 16.08.2022 продовжено підготовче провадження на 30 днів з 22.08.2022, підготовче засідання відкладено на 30.08.2022.

Ухвалою суду від 30.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 27.09.2022.

Представник позивача 27.09.2022 в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просив позов задоволити в повному обсязі.

27.09.2022 в судове засідання відповідач з`явився, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов та поясненнях, наданих в судових засіданнях. В позові просить відмовити.

Позиція позивача.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.03.2019 року між Миколаївським комунальним підприємством «Житлово-комунальне управління» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір № 59 про надання послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів.

Згідно умов договору, послуги МКП «Житлово-комунальним управлінням» надавались відповідачу вчасно та в повному обсязі, які фіксувались в актах про надання послуг та відправлялись з рахунком для підписання та оплати на адресу ОСОБА_1 .

Позивач зазначив, що відповідачем акти про надані послуги повернуто позивачу та в порушення умов вказаного договору не здійснено оплату послуг за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором, оскільки останній вважав договір розірваним у зв`язку із внесенням запису про припинення діяльності ФОП до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. На думку позивача, згідно з ч.ч. 1 і 4 ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) не є підставою для припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця, тобто усі її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю. При цьому, посилається на постанову Верховного Суду України від 09.08.2017 року у справі № 3-788гс17, згідно якої суд дійшов висновку, що в разі припинення діяльності підприємця і внесення запису про це до ЄДР, його зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за ним як за фізичною особою.

Внаслідок вищевикладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги, яка виникла за період з січня 2021 по лютий 2022 в розмірі 74363,37 грн.

Позиція відповідача.

В усних поясненнях наданих суду, відповідач проти позову заперечив в повному обсязі та вважає його безпідставним. Ствердив, що 05.11.2020 року ним на адресу МКП «ЖКУ» було направлено заяву про переукладення договору № 59 від 01.03.2019 з долученими примірниками проекту договору. Як пояснив відповідач, з приводу переукладення договору між сторонами велась переписка, однак переукладення так і не відбулось, відтак договір припинив свою дію, внаслідок чого у позивача відсутні підстави для нарахування йому плати за надання послуг згідно договору за період з січня 2021 року по лютий 2022 року. Крім того, у відзиві відповідач вказав, що ним, в подальшому на адресу МКП «ЖКУ» направлялось повідомлення від 21.12.2020 «Про припинення з 27 листопада 2020 зобов`язання та дії договору № 59 від 01.03.2019 «Про надання послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів» у зв`язку із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Також вказувалось про необхідність укладення із Фізичними особами підприємцями, котрі орендують приміщення для торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами договорів щодо вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів на підставі п.2.2 «Правил благоустрою м. Миколаєва, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради Львівської обл. від 22.05.2019 № 22», згідно з яким, підприємства, установи, організації, фізичні особи-підприємці зобов`язані укладати з МКП «ЖКУ» угоди з вивезення ТПВ. На думку відповідача, згідно з ч. 3 ст. 46 Закону України «Про держану реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців», фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця, що зумовило припинення дії договору № 59 у зв`язку з закінченням його строку відповідно до умов договору та законодавства.

З метою прискорення укладення указаних договорів відповідачем листами від 09.06.2021 року повідомлялось про направлення представника МКП «ЖКУ» для отримання відомостей стосовно підприємців, яким надано в оренду торгові приміщення. З невідомих причин, із жодним підприємцем договору про надання послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів МКП «ЖКУ» не було укладено.

Окрім того відповідач зазначив, що зобов`язання за отримані послуги до припинення підприємницької діяльності до 27.11.2020 ним сплачено повністю. Вказані обставини стали підставою для відмови відповідача від отримання послуг за договором № 59 з 27 листопада 2020 і надалі, про що свідчать факти не підписання ним «Актів про надання послуг по договору» за період листопад 2020 - лютий 2022 та відповідно за цей період відповідач не здійснював платежів за неотримані послуги.

На думку відповідача, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт здійснення споживачем діяльності, що є предметом укладеного між сторонами договору. Також відсутні акти виконаних робіт, картки, журнали тощо, які б свідчили, що такі послуги фактично були надані відповідачу.

Враховуючи вищенаведене, відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обставини справи.

01.03.2019 року між Миколаївським комунальним підприємством «Житлово-комунальне управління», як виконавцем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , як споживачем було укладено договір № 59 про надання послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів.

Згідно з п. 1.1 договору, виконавець зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором (далі - послуги) на підставі законодавства про відходи, житлово-комунальні послуги, санітарних норм і правил. Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених постановою КМУ від 10.12.2008 № 1070 та цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору, обсяг та вартість послуг визначаються виконавцем на підставі норм та тарифу затверджених органом місцевого самоврядування, та / або чинними нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 3.2 договору, згідно Рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 12.02.2019 № 10 встановлено наступні тарифи на послуги за цим договором: вартість послуги з вивезення побутових відходів на дату укладення договору за 1 м. куб. становить - 193,70 грн з ПДВ; вартість послуги з розміщення та захоронення побутових відходів на дату укладення договору за 1 м. куб. становить - 22,10 грн з ПДВ.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що щомісячна вартість послуг фіксується в актах про надання послуг.

Згідно з п. 3.4 договору, акт про надання послуг підписується сторонами до 10 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги.

У пункті 3.5 договору зазначено, що споживач зобов`язаний перерахувати суму зазначену в акті про надання послуг протягом 5 днів з моменту підписання такого акту.

В разі перегляду та зміни органами місцевого самоврядування норм накопичення побутових відходів та/або тарифів на послуги, що впливають на розмір вартості послуг за цим договором, сторони дійшли згоди, що з дати набрання відповідними рішеннями законної сили, норми накопичення та/або тарифи ( в т. ч. вартість послуги ) за цим договором автоматично змінюються у відповідності до затверджених змін, з урахуванням вимог п. 4.5 (п. 3.6 договору).

Пунктом 4.1 договору зазначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

Згідно з п. 4.2 договору, у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа поточного місяця. Сторони домовилися, що акт виконаних робіт надається разом з рахунком.

Відповідно до п. 4.3 договору, оплата послуг здійснюється шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

У разі потреби виконавець здійснює перерахунок вартості фактично наданих послуг та повідомляє споживачеві про його результати. У разі зміни вартості послуги її виконавець повідомляє не пізніше, ніж за 30 днів про це споживачеві із зазначенням причин і відповідних обгрунтувань. Повідомлення може бути виконане шляхом розміщення оголошення в місцевій газеті. Одиниця розрахунку 15м.куб (п. п. 4.4.- 4.6. договору).

Згідно з п. 5.2.1 договору, споживач зобов`язується оплачувати в установлений договором строк надані йому послуги з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів.

Відповідно до п. 6.1.3 договору, виконавець має право вимагати від споживача своєчасної оплати за надані послуги.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законом і цим договором за: несвоєчасне внесення плати за послуги (п.7.1.1 договору); невиконання зобов`язань, визначених цим договором і законом (п. 7.1.2 договору).

Згідно з п. 7.2 договору, виконавець несе відповідальність за: ненадання або надання не в повному обсязі послуг (п. 7.2.1 договору); невиконання зобов`язань, визначених цим договором і законом (п.7.2.2 договору).

Відповідно до п. 8.2 договору, у разі ненадання або надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості споживач викликає представника виконавця для складення акта-претензії, в якому зазначаються строки, види порушення кількісних і якісних показників тощо. Представник виконавця зобов`язаний прибути протягом 3-ох робочих днів.

Згідно з п. 8.3 договору, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їх підписом. У разі неприбуття представника виконавця у 3- денний строк або його відмови від підпису акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два працівники споживача.

Пунктом 8.4 договору передбачено, що акт-претензія подається виконавцеві, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок розміру плати або надає споживачеві обгрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії.

Відповідно до п. 10.1 договору, договір діє з 01.03.2019 до 31.12.2019 року і набирає чинності з дня його укладення.

Згідно з п. 10.2 договору, договір вважається таким, що продовжений, якщо за місяць до закінчення строку його дії одна із сторін не заявила про відмову від договору або про його перегляд.

У п. 11.1 договору зазначено, що зміна умов договору проводиться у письмовій формі за взаємною згодою сторін, окрім обставин вказаних у п. 3.6 договору. У разі коли не досягнуто такої згоди, спір розв`язується у судовому порядку.

Відповідно до п. 11.2 договору, дія договору припиняється у разі, коли: закінчився строк, на який його укладено; у разі неоплати споживача за надані послуги більше одного місяця. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

З заяви ОСОБА_1 від 05.11.2020 про переукладення договору, адресованої МКП «Житлово-комунальне управління» вбачається, що останній звертався з проханням до позивача про переукладення договору № 59 від 01.03.2019 року «Про надання послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів» з ним та окремо з фізичними особами-підприємцями, з якими у останнього було укладено договори суборенди. Відповідачем долучались до заяви копії договорів суборенди приміщень із зазначенням орендованої площі укладених між ним та фізичними особами-підприємцями та проект договору про надання послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів у двох примірниках, який пропонував укласти між ним та позивачем.

Також в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про переукладення договору, адресована МКП «Житлово-комунальне управління», яка отримана позивачем 11.11.2020. За своїм змістом ця заява аналогічна заяві ОСОБА_1 від 05.11.2020 про переукладення договору, однак додатки до вказаної заяви різняться, а саме зазначено: список фізичних осіб-підприємців з якими укладено договір суборенди та проект договору про надання послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів у двох примірниках, який відповідач пропонував укласти між ним та позивачем.

У відповідь на заяву про переукладення договору від 05.11.2020, МКП «Житлово-комунальне управління» листом вих № 420/02-2 від 30.11.2020 повідомило ФОП ОСОБА_1 , зокрема про те, шо для укладення договорів на надання послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів з орендарями, відповідачу необхідно було надати копії договорів оренди, з зазначенням орендованої площі, в яких прописано обов`язок сторони про укладення договорів на оплату комунальних послуг. Для укладення договорів на надання послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів з орендарями МКП Житлово-комунальне управління просило надати копії договорів оренди та пропонувало відповідачу подати документально підтверджену площу об`єктів, які ведуть торгівельну діяльність на ринку для переукладення договору та перерахунку одиниці розрахунку згідно поданих документів.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, 27.11.2020 внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

З листа ОСОБА_1 від 21.12.2020 № 26, адресованого МКП «Житлово-комунальне управління» вбачається, що відповідач повідомив позивача про припинення зобов`язань за договором № 59 від 01.03.2019 року «Про надання послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів» з 27.11.2020 року у зв`язку із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення діяльності фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 . Окрім того останній повідомив позивача про те, що за час з дати припинення дії договору до дати отримання МКП «ЖКУ» даного повідомлення, оплата послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів буде проведена по фактичних обсягах наданих послуг. Окрім того повідомив позивача про необхідність укладення МКП «ЖКУ» договорів про надання послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів окремо з фізичними особами-підприємцями, які здійснюють торгівлю продовольчими та непродовольчими товарами у приміщеннях за укладеними з ним договорами суборенди.

30.12.2020 року МКП «Житлово-комунальне управління» листом № 479/022 повідомив ОСОБА_1 про те, що відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, припинення фізичної особи-підприємця (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) не є підставою для припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця. Таким чином, керуючись нормами ЦК України та умовами договору № 59 від 01.03.2020, позивач вважає даний договір пролонгованим.

З заяви ТзОВ «Ринок-95» адресованої МКП «Житлово-комунальне управління» від 09.12.2021 року № 6 вбачається, що ТзОВ «Ринок-95» звертався до відповідача у зв`язку із фактом припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 з пропозицією щодо укладення між МКП «Житлово-комунальне управління» та ТзОВ «Ринок-95» договору про надання послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів строком дії з 01 січня по 31 грудня 2022 року. Проект вказаного договору у двох примірниках просив вручити або надіслати в семиденний термін на адресу ТзОВ «Ринок-95».

У відповідь на заяву № 6 від 09.12.2021 ТзОВ «Ринок-95», Миколаївське МКП «Житлово-комунальне управління» листом від 16.12.2021 року № 590/02-2 повідомило ТзОВ «Ринок-95» про те, що для укладення договору та розрахунку ціни договору необхідно надати розміри торгівельної площі ТзОВ «Ринок-95».

Листом від 28.12.2021 № 7, ТзОВ «Ринок-95» надало відповідь на лист № 590/022 від 15.12.2021 МКП «Житлово-комунальне управління» про те, що розмір торгівельної площі становить 246 м2.

МКП «Житлово-комунальне управління» листом від 11.01.2022 року № 03/02-2 надало відповідь ТзОВ «Ринок-95» на заяву від 15.12.2021 про те, що для укладення договору та розрахунку ціни договору необхідно надати копію технічного паспорта, в якому вказана торгова площа ТзОВ «Ринок».

Листом від 28.01.2022 № 01, ТзОВ «Ринок-95» надано відповідь на лист № 03/02-2 від 11.01.2022 МКП «Житлово-комунальне управління» та надіслано копію технічного паспорту ринку та зазначено, що значна частина кіосків і магазинів не працює.

З листа ОСОБА_1 , адресованого МКП «Житлово-комунальне управління» 25.02.2021 вбачається, що відповідач, у зв`язку із припиненням ним підприємницької діяльності згідно з записом до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.11.2020 року, надав позивачу список підприємців, які орендують приміщення і торгові місця для торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами, які зобов`язані укласти з позивачем договори про надання їм послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 19.04.2021 року у справі № 914/2561/20 за позовом МКП «Житлово-комунальне управління» до Фізичної особипідприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за період з січня 2020 по грудень 2020 року, судом затверджено мирову угоду між МКП «Житлово-комунальне управління» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , згідно якої сторони погодилися, що відповідач зобов`язується сплатити заборгованість в розмірі 40355,90 грн рівними частинами протягом 6 (шести) місяців з моменту її затвердження.

З листа ОСОБА_1 від 09.06.2021 адресованого позивачу вбачається, що останній повторно повідомляв про припинення дії договору у зв`язку із припиненням його діяльності як ФОП та про необхідність укладення договорів з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів з підприємцями, яким надано в оренду торгові приміщення. Окрім того, для пришвидшення укладення договорів було запропоновано направити до ТзОВ «Ринок-95» представника позивача для отримання відомостей стосовно торгової площі цих приміщень.

За період з 01.01.2021 по 28.02.2022 року на адресу відповідача передано наступні акти надання послуг по договору про надання послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів № 59 від 01.03.2019 року: акт надання послуг за січень 2021№ 5 на суму 2672,47 грн, акт надання послуг за лютий 2021 № 12 на суму 5921,28 грн, акт надання послуг за березень 2021№ 13 на суму 4583,06 грн, акт надання послуг за квітень 2021 № 62 на суму 1973,76 грн, акт надання послуг за травень 2021 № 16 на суму 5921,28 грн, акт надання послуг за червень 2021№ 11 на суму 5921,28 грн, акт надання послуг за липень 2021 №13 на суму 5921,28 грн, акт надання послуг за серпень 2021№ 13 на суму 5921,28 грн, акт надання послуг за вересень 2021 № 15 на суму 5921,28 грн, акт надання послуг за жовтень 2021 № 16 на суму 5921,28 грн, акт надання послуг за листопад 2021 № 15 на суму 5921,28 грн, акт надання послуг за грудень 2021 № 27 на суму 5921,28 грн, акт надання послуг за січень 2022 № 26 на суму 5921,28 грн, акт надання послуг за лютий 2022 № 40 на суму 5921,28 грн.

МКП «Житлово-комунальне управління» на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 направлялась претензія № 290/02-2 від 03.08.2021 з вимогою про оплату заборгованості в розмірі 32914, 41 грн.

Внаслідок невиконання умов договору щодо оплати за надані послуги, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за період з січня 2021 по лютий 2022 в розмірі 74363,37 грн згідно договору від 01.03.2019 року № 59 про надання послуг по вивезенню, розміщенню та захороненню побутових відходів.

Оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частиною 7 ст. 180 ГК України визначено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Нормами ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір щодо чинності договору № 59 від 01.03.2019 року. Так, на думку позивача, договір пролонговано на той самий строк та на тих же умовах, оскільки відповідачем не було належним чином та у визначені договором строки повідомлено про відмову від пролонгації договору. Водночас, відповідач зазначає, що у зв`язку з припиненням ним підприємницької діяльності в листопаді 2020 року, договір не був продовжений на 2021 рік та припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку а також враховуючи заяву, адресовану 05.11.2020 МКП «Житлово-комунальне управління» з проханням про переукладення даного договору.

Щодо пролонгації договору № 59 від 01.03.2019, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 905 ЦК України, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Пролонгація договору може бути автоматичною в разі, якщо це передбачено договором і жодна зі сторін не висловила бажання його розірвати.

При цьому судом встановлена обставина направлення відповідачем позивачу у спірних відносинах листа від 05.11.2020 про переукладення договору з ним та з Фізичними особами підприємцями, з якими останнім укладено договори суборенди та подальші листи-відповіді позивача про надання інформації та документів для такого переукладення. Однак, матеріали справи не містять доказів переукладення спірного договору з ОСОБА_1 . За цих обставин, оскільки матеріалами справи підтверджується обставина, що позивач відповідно умов договору, а саме п. 10.2., своєчасно та належним чином повідомив відповідача про переукладення (перегляд) договору, що розуміється як відмова від пролонгації договору на тих же самих умовах, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами 01.03.2019 договір № 59 про надання послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів припинив свою дію 31.12.2020, внаслідок закінчення терміну, на який його було укладено.

З врахуванням встановленої судом обставини припинення дії укладеного між сторонами договору після 31.12.2020, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, суд дійшов висновку, що у позивача відсутні будь-які правові підстави для нарахування плати за надання послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів з 2021 року, та відповідно обов`язку відповідача щодо оплати за такі послуги.

Щодо посилання позивача на п. 70 Постанови Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 де зроблено висновок про те, що у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як її права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею, як за фізичною особою, тому відповідач і надалі відповідає за своїми зобов`язаннями по спірному договору, суд зазначає наступне.

Дана Постанови Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 не є релевантною відносинам, що виникли між сторонами у цій справі та не підлягає до застосування, оскільки, як встановлено судом, всі зобов`язання щодо оплати послуг за договором № 59 до припинення його дії, а саме до 31.12.2020 відповідач виконав в повному обсязі, доказів зворотнього суду не надано, як і доказів пролонгації даного договору. Окрім того, відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 27.11.2020 Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 було припинено.

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача 74363,37 грн заборгованості по договору № 59 від 01.03.2019 року про надання послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів за період з січня 2021 по лютий 2022 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

У справі «Трофимчук проти України», Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З аналізу матеріалів справи та наявних доказів у сукупності вбачається, що право позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, не є порушеним відповідачем.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю.

Судові витрати.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в позові відмовлено повністю, відтак витрати зі сплати судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 04.10.2022

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.