ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" жовтня 2022 р. Справа № 924/727/22

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., розглянувши матеріали

за позовом державного підприємства "Хмельницьке", с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке", с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області

про витребування з незаконного володіння приміщення гаражів,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2022р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява державного підприємства "Хмельницьке" до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" про витребування з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" приміщення гаражів загальною площею 460,8 кв.м, яке знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:007:1058, власником якої є держава Україна, з законним землекористувачем державне підприємство "Хмельницьке".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2022 року позовну заяву передано для розгляду судді Заверусі С.В.

За правилами господарського процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, а також вимогам статті 172 цього Кодексу.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України (зокрема, ч. 3) встановлено вимоги до позовної заяви, а саме, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи підприємця (для фізичних осіб підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Судом за результатами аналізу позовної заяви встановлено, що вона не в повній мірі відповідає вимогам ст. 162 ГПК України. Зокрема, позивачем не надано (не вказано): зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, підтвердженням прийняття для пересилання поштового відправлення є розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) як передбачено Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Крім того, надається опис вкладення, зразок бланка такого опису затверджується уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі зв`язку. Бланк опису вкладення заповнюється відправником у двох примірниках із зазначенням адреси одержувача, кількості предметів, вартості кожного з цих предметів. Обидва примірники опису підписуються відправником. Працівник об`єкта поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення.

Таким чином, підтвердженням прийняття для пересилання поштового відправлення є розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), та опис вкладення.

Однак в матеріалах позовної заяви відсутні доказати направлення позивачем позовної заяви та додатків до неї відповідачу.

Тобто, виходячи з вищевикладеного та з аналізу доданих документів, судом встановлено відсутність належного доказу надіслання відповідачу позовної заяви і доданих додатків до неї.

Судом за результатами аналізу позовної заяви встановлено, що вона не в повній мірі відповідає вимогам ст. 164 ГПК України.

Так, частиною 1 статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок та розміри сплати судового збору визначені у Законі України "Про судовий збір". Так, згідно зі ст. 3 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частинами 1, 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. В свою чергу, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, майнового - 1,5 % від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

Аналіз п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України та ч. 2 ст. 163 ГПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець пов`язує визначення ціни позову з моментом пред`явлення позову до суду (правова позиція Верховного Суду, викладена в ухвалі від 08 вересня 2022 року у справі № 924/829/21).

Як убачається із позовної заяви, предметом заявленого позову є вимога майнового характеру - витребування майна з чужого незаконного володіння.

Отже, для правильного визначення суми судового збору за вимогу майнового характеру необхідно встановити ринкову вартість майна щодо якого заявлено вимогу на день подання позовної заяви до суду.

У свою чергу, позивачем будь-яких доказів на підтвердження ринкової вартості майна на день подання позовної заяви (зокрема звіт про оцінку майна, висновок експерта), витребувати яке з незаконного володіння просить позивач, суду не надано. При цьому, договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 20.09.2013р., відповідно до якого вартість об`єкта складає 50365,40 грн, судом не може оцінюватися як належний та допустимий доказ підтвердження ринкової вартості майна. Разом з тим, позивачем не долучено до матеріалі позовної заяви звіт з незалежної оцінки від 23.08.2013р., виданий Хмельницькою філією ТОВ "Центр експертиз та бізнесу "Капітал Інвест", згідно якого визначено вартість об`єкта.

Із наведеного, судом зазначається, що відповідно до правил п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача.

Викладене унеможливлює перевірку судом правильності визначення позивачем суми судового збору, якою оплачений даний позов, тому неможливо визнати, що позивачем належним чином виконано вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Таким чином, позивачем в порушення вимог статті 164 ГПК України не надано до позовної заяви документів, які підтверджують, зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а саме доказів сплати судового збору за вимогу майнового характеру в розмірі 1,5% від ринкової вартості майна, витребувати яке просить позивач.

Водночас, суд звертає увагу, що 2481,00 грн судового збору, що сплачені позивачем згідно платіжного доручення № 90 від 28.09.2022р. та зараховані до Державного бюджету, будуть враховані судом при поданні позивачем доказів на підтвердження ринкової вартості майна та доказів доплати судового збору (у випадку, якщо ринкова вартість майна буде перевищувати 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Вказані недоліки унеможливлюють вчинення дій по відкриттю провадження у даній справі.

Також позивач у позові просить суд витребувати у товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" оригінали платіжних доручень про перерахування грошей на виконання договорів про фінансову допомогу в період з 04.12.2008р. по 03.05.2009р. на загальну суму 544000,00 грн та за 22.05.2009р. на перерахування 50000,00 грн державному підприємству "Хмельницьке".

При розгляді даного клопотання позивача про витребування доказів судом враховується, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Разом з тим, подаючи клопотання про витребування доказів, позивачем не обґрунтовано та не зазначено будь-яких заходів, яких він вжив для отримання витребовуваних доказів самостійно, не надано доказів вжиття таких заходів та не зазначено причини неможливості самостійного отримання вищевказаних доказів.

Зокрема, не надано доказів звернення до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" з приводу надання витребовуваних документів, доказів відмови в наданні таких документів.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про невідповідність поданого клопотання вимогам ст. 81 ГПК України, та, як наслідок, його необґрунтованість та відмову у його задоволенні.

Разом з цим, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем належним чином не виконано вимоги ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку у сім днів з дня вручення ухвали для усунення вищезазначених недоліків, а саме надати (вказати): зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; докази надіслання відповідачу позовної заяви і доданих додатків до неї; докази сплати судового збору за вимогу майнового характеру в розмірі 1,5% від ринкової вартості майна, витребувати яке просить позивач.

Також судом звертається увага позивача, що у разі усунення вищезазначених недоліків, необхідно надати суду належним чином засвідчені копії належно оформлених (читабельних) договорів про фінансову допомогу на зворотній основі та договору купівлі-продажу нежитлового приміщення.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позовну заяву державного підприємства "Хмельницьке", с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке", с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області про витребування з незаконного володіння приміщення гаражів, залишити без руху, надавши позивачу строк у 7 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Заверуха

Відрук: 2 прим.

1 - до справи;

2 - позивачу (вул. Центральна, 4, с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області).