РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2022Справа № 910/617/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Сабалдаш О. В., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Істоміна Ігоря Олеговича

до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта

про стягнення 772 556,58 грн.

за участю представників:

від позивача: Южда С. М. від відповідача: Крестьянінова Л. В.
ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернувся Фізична особа-підприємець Істомін Ігор Олегович (далі ФОП Істомін І. О., позивач) до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта (далі ПАТ НАСК Оранта, відповідач) про стягнення страхового відшкодування у сумі 772 556,58 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 03.04.2021, під час експедирування позивачем вантажу міжнародного перевезення (пральних машинок «Самсунг» WW80R42LHFWDUA у кількості 264 одиниці) до України, що перевозився ФОП Михайленко М.І., на 447 км. траси МЗ-Україна у напрямку м. Брянськ (Російська Федерація) стався страховий випадок внаслідок пожежі зазначений вантаж був знищений. Оскільки відповідальність ФОП Істоміна І. О. була застрахована відповідно до укладеного з ПАТ НАСК Оранта договору добровільного страхування автоперевізника/експедитора № УБ1476947 від 01.12.2020, то у відповідача виник обов`язок виплатити позивачу страхове відшкодування за знищений вантаж. Проте, страховик свої зобов`язання не виконав, у зв`язку із чим експедитор сплатив власнику вантажу його вартість за власний рахунок.

У позові ФОП Істомін І. О. просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 619 037,30 грн., пеню в сумі 113 902,86 грн., інфляційні втрати в сумі 27 049,42 грн., 3 % річних у сумі 12 567,00 грн., що разом становить 772 556,58 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2022 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач (ПАТ НАСК Оранта) у строк, визначений законом, надав суду відзив на позов, у якому проти заявлених вимог заперечив, зазначив, що безпосередню причину виникнення пожежі та механізм її виникнення встановлено не було, втрата вантажу сталась внаслідок обставин, яких перевізник не міг уникнути і наслідки яких не міг відвернути, а тому перевізник та, відповідно, страховик, звільняється від відповідальності за втрачений вантаж, що узгоджується з положеннями Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956. Також вказав, що за умовами договору страхування пожежа за участю перевізника ФОП Михайленка М. І. не може вважатись страховим випадком, оскільки останній не мав права перевозити вищевказаний вантаж, а позивач здійснив виплату вартості втраченого вантажу власнику без погодження зі страховиком за своєю ініціативою, а тому у останнього відсутні підстави для відшкодування ФОП Істоміну І. О. суми страхової виплати.

У підготовчому засіданні представник позивача заявив клопотання про долучення доказу до матеріалів справи заяви свідка ФОП Михайленка М. І. (перевізника знищеного вантажу), розглянувши яке, суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 05.07.2022, його задовольнив та долучив до матеріалів справи наданий позивачем доказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва, занесеною до протоколу судового засідання від 05.07.2022, підготовче провадження було закрите, розгляд справи призначено по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши заяви учасників справи по суті позову, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного.

Установлено, що з метою доставки товару (пральних машинок «Самсунг» WW80R42LHFWDUA) покупцю Компанії Samsung Electronics Co. LTD (Республіка Корея) (покупець) за адресою: Київська обл., село Козаровичі, вул. Лесі Українки, буд. 2, відповідно до укладеного із ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга» (постачальник, власник товару) договору поставки № S-16-008 від 15.03.2016, було укладено наступні договори:

- між ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга» та ТОВ «Самсунг СДС Глобал ЄсСиЄл Рус» договір про надання транспортно-експедиторських послуг № SDSRU20130708 від 08.07.2013;

- між ТОВ «Самсунг СДС Глобал ЄсСиЄл Рус» та ТОВ «ГК «Д-Транс» договір про надання транспортно-експедиторських послуг № SDSRU20171001D-Trans від 01.10.2017;

- між ТОВ «ГК «Д-Транс» та ТОВ «Стандарт» договір про надання транспортно-експедиторських послуг № СТэ/06-2017 від 01.09.2017;

- між ТОВ «Стандарт» (замовник) та ФОП Істоміним І. О. (виконавець) договір транспортного та експедиційного обслуговування № СТ/10-2017 від 06.10.2017, відповідно до якого, а також до заявки № 027/04 від 01.04.2020, ФОП Істомін І. О. зобов`язується здійснити перевезення пральних машинок «Самсунг» WW80R42LHFWDUA у кількості 264 одиниці за маршрутом Російська Федерація Україна, дата реєстрації на завантаження вантажу 02.04.2021 о 8:00 год; водій ФОП Михайленко М. І.;

- між ФОП Істоміним І. О. (експедитор-1) та ФОП Бутенком І. В. (експедитор-2) договір транспортно-експедиційного обслуговування на перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні № 28/03/2018 від 28.03.2018;

- між ФОП Бутенком І. В. (експедитор) та ФОП Михайленком М. І. (перевізник) договір доручення на організацію перевезення вантажів № від 26.02.2021, відповідно до умов якого перевізник зобов`язується доставити довірений йому вантаж, який належить клієнтам-замовникам послуг експедитора до пункту призначення (п. 1.1). Перевезення вантажів та відповідальність сторін визначаються цим договором, Конвенцією про договір міжнародного перевезення вантажів по дорогах, ЦК України та іншими нормативними актами (п. 1.1, 1.3).

Вказаний логістичний ланцюг був побудований з метою доставки товару, проданого ТОВ «Самсунт Електронікс Рус Калуга» (постачальник) на підставі договору на поставку товару № S-16-008 від 15 березня 2016 року на користь Компанії Samsung Electronics Co. LTD (Республіка Корея) (покупець), відповідно до умов якого ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга» зобов`язане поставити Компанії Samsung Electronics Co.LTD товар в пункт призначення, обумовлений в договорі.

Отже, ФОП Істомін І.О. є українським експедитором, на якого відповідно до договору транспортного та експедиційного обслуговування № СТ/10-2017 від 06.10.2017 року було покладено обов`язок доставляти ввірений йому вантаж з залученням транспорту третіх осіб.

Також встановлено, що 07.02.2020 перевізником ФОП Михайленком М. І. та ФОП Марченком В. О. (орендодавець) був укладений договір оренди автотранспорту № 07/02/20М, предметом якого є передача ФОП Михайленку М. І. у тимчасове користування (оренду) тягача «Даф», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причепу, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Указані транспортні засоби за результатами технічного контролю було визнано технічно справними, що підтверджується протоколами перевірки технічного стану транспортного засобу № 00092-00165-20 від 07.04.2020, № 00092-00166-20 від 07.04.2020.

02.04.2021 ФОП Михайленко М. І. отримав на складі ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга» 264 одиниці пральних машинок WW80R42LHFWDUA, що підтверджується декларацією на товар № 10131010/020421/0206817 від 02.04.2021 та CMR-накладною № 001515 від 02.04.2021.

Також встановлено, що з метою страхування відповідальності експедитора при здійсненні експедирування вантажу міжнародного перевезення ФОП Істомін І. О. (страхувальник) та ПАТ НАСК Оранта (страховик) уклали договір добровільного страхування відповідальності автоперевізника/експедитора № УБ1476947 від 01.12.2020 (далі договір страхування). Предметом цього договору є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, зокрема, внаслідок неналежного виконання умов договору перевезення/експедирування (п. 3.1.1); страховий ризик відповідальність за вантаж, що є відповідальністю страхувальника за збитки, завдані власнику вантажу в результаті загибелі, пошкодження або втрати всього або частини вантажу (п. 1.5, 4.1.1); ліміт відповідальності 5 427 000,00 грн.; територія дії договору: Країни СНД, Балтії та Європи (п. 1.11); строк дії договору до 06.12.2021 (п. 1.12).

Відповідальність страховика за окремим перевезенням вантажу починається з моменту завантаження вантажу на ТЗ та підписання страхувальником документів, що супроводжує вантаж (CMR, ТТН, тощо), і закінчується з моменту доставки вантажу в пункт призначення та забезпечення доступу до вантажу вантажоодержувача, за умови, що всі події відбулись упродовж строку дії договору (п. 8.2 договору страхування).

Страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, передбачений умовами п. 11.1.1, 11.1.9 цього договору (п. 10.2.8), а саме негайно (але не пізніше 24 годин) після того, як страхувальнику стало відомо про настання події, що може бути визнана страховим випадком, повідомити сервісну службу страховика (п. 11.11.1); подати письмову заяву про страхову виплату (за встановленою страховиком формою) не пізніше 2-х робочих днів від моменту настання/моменту, коли страхувальник дізнався про настання страхового випадку (п. 11.1.9).

Відповідно до п. 12.1 договору страхування для врегулювання страхового випадку страхувальник зобов`язаний надати страховику достовірну інформацію і документи, необхідні для підтвердження факту, причин та обставин настання страхового випадку і визначення розміру збитку/шкоди, а саме: заяву про страхову виплату, договір страхування, документи, що підтверджують правомірність обґрунтованих вимог до страхувальника: претензії, вимоги, отримані страхувальником в обґрунтування вимог; транспортні накладні з відміткою вантажоодержувача або його представника про пошкодження вантажу; рахунки (інвойси); договір між страхувальником та замовником про перевезення вантажу; акти огляду вантажу, акти експертизи, калькуляції відновлювального ремонту; розрахунок збитку, що заявляється страхувальнику стороною, яка вимагає відшкодування збитків; платіжні та банківські документи, що підтверджують розмір витрат і збитків, які поніс власник вантажу, страхувальник або треті особи; документ, що підтверджує перехід до страховика вантажу прав страхувальника після сплати страхового відшкодування за застрахований вантаж; у випадку події кримінального характеру документ, що виданий компетентним органом, що підтверджує початок кримінального провадження за заявою страхувальника та інші документи із зазначенням причин настанням страхового випадку; письмові пояснення водія чи іншої особи, що супроводжувала вантаж; листування із заявниками претензії; документ, що підтверджує факт оплати претензії страхувальником (за умови попереднього погодження зі страховиком)

Для прийняття обґрунтованого рішення за заявленою подією, з`ясування обставин страхового випадку та встановлення розміру матеріального збитку страховик має право: письмово вимагати подання інших документів з обґрунтуванням причин вимоги, що підтверджують факт і обставини настання страхового випадку; надсилати запити до підприємств, установ та організацій, які володіють інформацією про обставини та причини настання страхового випадку (п. 12.2 договору страхування).

Згідно з п. 13.1 договору страхування страховик приймає рішення про виплату (складає страховий акт) або відмову у виплаті страхового відшкодування впродовж 20 робочих днів від дня одержання страховиком всіх необхідних документів, що підтверджують факт настання, причини, обставини та наслідки страхового випадку. Збитки, завдані власнику вантажу в результаті загибелі, пошкодження або втрати всього або частини вантажу відшкодовуються в розмірі дійсного прямого збитку завданого власнику вантажу відповідно до закону, яким визначається розмір відповідальності перевізника/експедитора (п. 13.9.1).

Рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування страховик надсилає страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин упродовж 15 робочих днів від дня його прийняття (п. 13.3 договору страхування).

Дослідивши зміст зазначеного договору, суд встановив, що відносини сторін регулюються нормами законодавства України в сфері страхування.

У статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України "Про страхування" передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 2 статті 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з ч. 16 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 вказаного Закону та 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Із матеріалів справи вбачається, що 03.04.2021 близько о 02-00 год. ночі на 446 км траси МЗ-Україна у напрямку м. Брянськ (Російська Федерація) сталася пожежа з транспортними засобами, реєстраційний номер НОМЕР_1 та реєстраційний номер НОМЕР_2 , яку було ліквідовано о 02-40 год. 03.04.2021.

Внаслідок вказаної ДТП уповноваженою особою був складений протокол огляду місця події від 03.04.2021 року, в якому зафіксовано, що на місці ДТП знаходився причеп від вантажного автомобіля зі слідами горіння та з пошкодженнями від впливу високих температур, всі 264 пральні машинки знищені вогнем.

Згідно з Актом огляду науково-інженерного сервісу «РусСюрвей» від 04.04.2021 року внаслідок займання автопричепа вся побутова техніка знищена вогнем разом з причепом НОМЕР_3 .

Відповідно до Висновку Федеральної бюджетної установи «Судово-експертної установи Федеральної протипожежної служби «Випробувальна пожежна лабораторія» по Брянській області» № 061 від 27.04.2021 експерт припустив, виходячи з пояснень очевидців (власника та водія автомобіля «ДАФ»), що ймовірне місце займання розташовувалось в районі правого колеса причепу, безпосередню причину виникнення пожежі та механізм виникнення та розвитку пожежі встановити неможливо.

Постановою відділу поліції «Комаричское» MB МВС Росії від 27.04.2021 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за відсутності події злочину.

Матеріали справи свідчать, що в день вказаної події, 03.04.2021, ФОП Істомін І.О. у телефонному режимі звернувся до ПАТ «HACK «Оранта» (страховика) із заявою про настання страхового випадку, а 05.04.2021 така заява була подана до відповідача у письмовому вигляді, у якій позивач також зазначив про орієнтовний розмір збитків на суму 45 000 дол. США. Вказана заява була отримана ПАТ «HACK «Оранта» 05.04.2021, що підтверджується відміткою про прийняття вхідного документа. Однак, відповіді на вказане звернення позивач не отримав.

У подальшому, надавши частину документів, передбачених договором страхування (Розділ 12), та отримавши від ТОВ «Стандарт» (замовника перевезення вантажу) вимогу від 16.04.2021 про відшкодування вартості знищеного вантажу на суму 3 231 078,77 руб. (що була складена на підставі вимог власника товару ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга» від 09.04.2021, замовника перевезення та експедиторів), ФОП Істомін І.О. направив на адресу ПАТ «HACK «Оранта» повторну вимогу від 10.08.2021 про прийняття рішення про сплату страхового відшкодування на користь позивача або ТОВ «Стандарт».

У відповідь на цю вимогу, ПАТ «HACK «Оранта» в листі від 10.08.2021, вказало на недостатність наданих позивачем документів, передбачених договором страхування, зокрема, відсутність рішення СПАТ «Інгострах» щодо даного випадку, у якого було застраховане перевезення вищевказаного вантажу одним із учасників перевезення, та зазначило, що для пришвидшення процесу врегулювання спірного питання відповідачем зроблено запит щодо отримання інформації від СПАТ «Інгострах» стосовно даного випадку. Також відповідач, посилаючись на висновок Судово-експертної установи Федеральної протипожежної служби «Випробувальна пожежна лабораторія» у Брянській області» № 061 від 12.04.2021, повідомив заявника, що безпосередню причину виникнення пожежі встановлено не було, замовник перевезення (ТОВ «Стандарт») не надав підтвердження про розмір понесених ним збитків та доказів виплати йому страхового відшкодування СПАТ «Інгострах», тому підстав вважати, що настала відповідальність ПАТ «HACK «Оранта» у вигляді сплати страхового відшкодування за знищений вантаж немає.

У подальшому позивач ще неодноразово звертався до відповідача з вимогами: про виплату йому страхового відшкодування (від 25.08.2021), про сплату власнику вантажу ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга» страхового відшкодування (від 28.09.2021), про сплату страхового відшкодування ФОП Істоміну І. О. в розмірі 1 664 078,77 рублів в еквівалентній до гривні сумі за курсом НБУ, у зв`язку із самостійною сплатою власнику вантажу позивачем вартості знищеного майна (01.12.2021).

ПАТ «HACK «Оранта» надало відповідь лише на вимогу від 28.09.2021 (лист від 20.10.2021), у якій знову вказало на відсутність рішення страховика власника вантажу СПАТ «Інгострах» про відшкодування своєму страхувальнику збитків станом на 26.08.2021, а також ненадання позивачем документів, передбачених п. 13.5.1 та п. 13.5.2.1.2 договору страхування, у зв`язку з чим в черговий раз повідомило про відсутність підстав для визнання випадку страховим. У цьому ж листі відповідач зазначив, що у разі отримання ПАТ «HACK «Оранта» додаткових документів, рішення страховика буде переглянуте.

Однак, судом встановлено, що звертаючись до відповідача з останньою вимогою від 01.12.2021, ФОП Істомін І. О., у додаток до раніше наданих документів, направив страховику наявні в нього документи: копії договору добровільного страхування; договорів експедиційного обслуговування; договору на поставку товару від 15.03.2016 (із додатковими до нього угодами); заявку на перевезення від 01.04.2020; договору доручення від 26.02.2021; декларації на товар від 02.04.2021; CMR-накладної від 02.04.2021; протокол огляду місця події МВС Росії від 03.04.2021; пояснювальну записку ФОП Михайленка М. І. від 03.04.2021; акт огляду науково-інженерного сервісу «РусСюрвей» від 04.04.2021; листа МНС Росії «Судово-експертної установи Федеральної протипожежної служби «Випробувальна пожежна лабораторія» у Брянській області» від 27.04.2021 та висновку експерта № 061 від 27.04.2021; підписки експерта від 12.04.2021; постанови відділу «Комаричское» МВ МВС Росії від 27.04.2021; листа ТОВ «Стандарт» (замовника перевезення) від 29.10.2021 про виплату СПАТ «Інгострах» страхового відшкодування; вимог (претензій) власника товару, замовника та експедиторів перевезення від 09.04.2021, від 15.04.2021, від 16.04.2021; платіжного доручення № 8 від 19.11.2021; меморіального ордеру № 6 від 19.11.2021 на купівлю валюти від 19.11.2021.

Проте, відповіді на вказану вимогу позивач не отримав та, як встановлено судом, відповідач рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування не прийняв, тому ФОП Істомін І. О. звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті та перевіряючи доводи сторін, суд виходив з наступного.

Судом вже встановлено, що предметом договору страхування відповідальності автоперевізника/експедитора № УБ1476947 від 01.12.2020 є майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної страхувальником або іншою особою, цивільна відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю, працездатності, майну третіх осіб, включаючи власників вантажу та багажу (вантажобагажу), під час експлуатації наземного транспортного засобу та здійснення перевезень чи транспортного експедирування вантажу.

Відповідно до п. 1.4 договору страхування страховиком приймається відповідальність страхувальника при здійсненні ним міжнародного перевезення/експедирування вантажів.

Згідно з п. 1.5 та пп. 4.1.1 договору страхування позивач застраховував ризик у вигляді відповідальності за вантаж виникнення відповідальності страхувальника за збитки, завдані власнику вантажу в результаті загибелі, пошкодження або втрати всього або частини вантажу.

У пункті 5.1.20 договору страхування сторони погодили, що страховим випадком є знецінення/псування вантажу, спричинені вогнем.

Відповідно до п. 13.5.2 п. 13.5 за договором страхування відшкодування визначається: у випадку врегулювання претензії в досудовому порядку на підставі документів, зазначених в Розділі 12 договору з урахуванням п. 13.9 Договору та інших умов договору.»

Перелік документів, які підтверджують настання страхового випадку, визначено у розділі 12 договору страхування.

Пункт 13.9 передбачає, що розмір страхового відшкодування визначається за збитки, завдані власнику вантажу в результаті загибелі, пошкодження або втрати всього або частини вантажу в розмірі дійсного прямого збитку завданого власнику вантажу, що обмежується страховою сумою, зазначеною в договорі.

Так, судом встановлено, що позивач на підтвердження свої доводів про настання страхового випадку у вигляді знецінення/псування вантажу, спричинених вогнем, понесення збитків та їх розміру надав відповідачу (остаточно разом із заявою про виплату страхового відшкодування від 01.12.2021) всі необхідні документи.

За висновком суду вказані документи, що передбачені Розділами 12 та 13 договору страхування, були надані позивачем своєму страховику в повному обсязі, якого достатньо для вирішення питання про настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків.

Так, з подання про пожежу («Донесение о пожаре» отряда ГППС Пожарной части № 24 Брянского ОГУ «Брянский пожарно-спасательный центр») від 03.04.2021, протоколу огляду місця події МВС Росії від 03.04.2021, науково-інженерного сервісу «РусСюрвей» від 04.04.2021, постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за вказаним фактом, пояснювальної записки ФОП Михайленка М. І. (водія) від 03.04.2021 вбачається, що:

- 03.04.2021 при перевезенні вантажу (пральних машинок «Самсунг» у кількості 264 одиниці) транспортним засобом (тягач), реєстраційний номер НОМЕР_1 , з автопричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , сталось займання переднього правого колеса причепу, у зв`язку із чим причіп був охоплений вогнем по всій площині, а вантаж пральні машинки у кількості 264 одиниці знищені;

- після загоряння колеса причепу, водій ОСОБА_1 намагався загасити пожежу, проте, зрозумівши неможливість самостійного гасіння пожежі, викликав пожежну службу. При цьому водій встиг відчепити тягач та переїхати на безпечну відстань, однак, причіп та увесь вантаж, що в ньому знаходився, було знищено вогнем;

- внаслідок займання автопричепа вся побутова техніка була знищена вогнем разом з причепом НОМЕР_3 .

Відповідно до Висновку Федеральної бюджетної установи «Судово-експертної установи Федеральної протипожежної служби «Випробувальна пожежна лабораторія» по Брянській області» № 061 від 27.04.2021 експерт, виходячи з пояснень очевидців (власника та водія автомобіля «ДАФ»), припустив, що ймовірне місце займання розташовувалось в районі правого колеса причепу, проте, безпосередню причину виникнення пожежі та механізм виникнення та розвитку пожежі встановити неможливо.

Згідно з протоколами перевірки технічного стану № 00092-00165-20 від 07.04.2020, № 00092-00166-20 від 07.04.2020 транспортні засоби (тягач та причеп), реєстраційні номери НОМЕР_4 та НОМЕР_2 , якими перевозився вантаж, були визнані технічно справними.

Постановою відділу поліції «Комаричское» MB МВС Росії від 27.04.2021 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за відсутності події злочину за вказаним фактом.

Також, виходячи зі змісту наданих відповідачу договорів поставки, перевезення/експедирування, доручення від 26.02.2021, заявки ТОВ «Стандарт» від 01.04.2021, інвойсу від 02.04.2021, декларації на товар від 02.04.2021, CMR-накладної від 02.04.2021; вимог власника товару та вимог замовника і експедиторів перевезення від 09.04.2021, від 15.04.2021, від 16.04.2021, вбачається, що вартість товару (264 пральні машинки) склала 42 361, 44 дол. США, а розмір витрат та збитків, понесених власником вантажу, - 3 231 078, 77 руб.

Згідно з листом ТОВ «Стандарт» вих. № 08-21 від 29.10.2021 встановлено, що СПАТ «Інгосстрах» було прийнято рішення про відшкодування ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга» збитків у розмірі 1 567 000,00 руб, у зв`язку з чим перевізник просив позивача провести виплату залишку суми у розмірі 1 664 078,77 рублів на користь особи, якій завдано збитки.

При цьому з аналогічної вимоги ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга» від 10.11.2021 про виплату збитків вбачається, що оплата втраченого внаслідок страхового випадку товару, що перевозився згідно інвойсу № від 02.04.2021 року, в розмірі 42 361,44 доларів США покупцю (Samsung Electronics Co.LTD) не проводилась через втрату товару під час перевезення та невиконання обов`язку з доставки товару на адресу отримувача вантажу.

Також з платіжного доручення № 8 від 19.11.2021 року, наданого відповідачу, слідує, що 19.11.2021 року ФОП Істомін І.О. сплатив на користь ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга» суму збитків 1 664 078, 77 руб., а відповідно до Меморіального ордеру MoneyTransfer № 6 від 19.11.2021 сума 1 664 078.77 рублів дорівнювала 604 405,06 грн.

З урахуванням викладеного суд вважає, що ФОП Істомін І. О. довів належними, достовірними та вірогідними доказами факт знищення вантажу внаслідок пожежі під час його експедирування позивачем, що є страховим випадком, обумовленим договором страхування № УБ1476947 від 01.12.2020, а тому у ПАТ «HACK «Оранта» виникла відповідальність за відшкодування спричинених збитків, яку відповідач протиправно не визнає.

Стосовно посилань ПАТ «HACK «Оранта» про необхідність надання якихось інших документів для прийняття рішення щодо здійснення страхової виплати, на що відповідач вказував у своїх відповідях страхувальнику та наголошував під час розгляду даної справи, суд зазначає, що відповідно до статті 988 Цивільного кодексу України, статті 20 Закону України «Про страхування» та за умовами договору страхування (пункт 10.4.2 договору) саме на страховика (відповідача) покладено обов`язок протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку вжиття заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові.

Також відповідач вказував, що достовірно встановити осередок пожежі, механізм та безпосередню причину виникнення пожежі не видалось за можливе, що було зазначено у висновку експерта, а значить вина перевізника у знищенні вантажу ( ОСОБА_1 ) не встановлена, тому відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 страховик звільняється від відповідальності. Проте, суд не погоджується з такими доводами відповідача з огляду на наступне.

Так, згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Зміст указаних положень передбачає принцип наявності вини в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту, до моменту доведення перевізником своєї невинуватості. Проте, названі положення законодавства не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, які не є відносинами перевезення, а є відносинами страхування, що виникли між страховиком та страхувальником у зв`язку із настанням страхового випадку (знищенням вантажу).

Крім того, заперечуючи проти позову, відповідач вказував про ненастання страхового випадку з огляду на те, що ФОП Михайленко М. І. не отримував вантаж, оскільки у накладній CMR про отримання товару вказана інша особа ФОП Марченко В. О. Проте, суд такі доводи відповідача відхиляє та зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.1.6 договору страхування страховими випадками не визнаються події, що відбулись внаслідок або під час видачі вантажу особі, яка не мала права його отримувати.

Дійсно, в матеріалах справи міститься товарно-транспортна накладна (CMR) А № 001515 від 02.04.2021, у графі № 23 якої «підпис та штамп перевізника» наявний відтиск печатки «ФОП Марченко В. О.». Проте, відповідно до наявної у матеріалах справи заяви свідка ОСОБА_1 (водія транспортних засобів (тягача та причепу, реєстраційні номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 )) останнім засвідчено факт отримання вказаних транспортних засобів в оренду на виконання укладеного із ФОП Марченком В. О. договору оренди № 07/02/20М від 07.02.2020. Саме у цей транспорт (зокрема, причіп) був завантажений товар (пральні машинки у кількості 264 одиниці), що підтверджується товарно-транспортною накладною № 001515. При цьому, у вказаній транспортній накладній підпис (у графах 16 та 23) належить саме ОСОБА_1 , який особисто отримував товар 02.04.2021 на складі ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга». Також саме ОСОБА_1 підписував специфікацію «Процесс приема, хранения и отгрузки готовой продукции» № UCQ4-0025R від 02.04.2021, де у графі «Truck Driver» (водій вантажівки) був проставлений його підпис, та запит на завантаження, де у графі «Checking by» зазначені прізвище та ініціали ОСОБА_1 , а у графі «signature» наявний його підпис.

Крім того, з довіреності ТОВ «Група Компаній «Д-Транс» від 01.04.2021 вбачається, що саме Михайленку М. І. було доручено право на отримання вантажу у ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга» для здійснення його транспортування в Україну із правом підпису на товаросупровідних документах.

Вказані документи у своїй сукупності з міжнародною товаро-транспортною накладною № 001515, є такими, що підтверджують отримання вантажу (пральних машинок у кількості 264 одиниці) саме ФОП Михайленком М. І. (водієм/перевізником), та подальше його транспортування до настання страхової події, а отже, доводи відповідача в цій частині є безпідставними.

Розділом 5 договору страхування передбачені й інші виключення зі страхових випадків та обмеження страхування. Але, як встановлено судом, даний випадок не підпадає під будь-які виключення та обмеження, передбачені договором страхування.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивач довів належними доказами настання страхового випадку, визначеного п. 5.1.20 договору страхування.

Страховий випадок, згідно з чинним законодавством України, є передбаченою договором страхування або законодавством подією, що відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхову суму (страхове відшкодування) страхувальникові, застрахованій або третій особі.

Пунктом 10.4.3 договору страхування визначено обов`язок страховика при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений цим договором строк.

Проте, як встановлено судом, відповідач у визначений договором строк виплати страхового відшкодування не здійснив та протягом більше 9 місяців (починаючи з дати надання повного пакету документів 01.12.2021) не прийняв будь-якого рішення щодо цього питання.

Разом з тим, судом встановлено, що на час звернення позивача до ПАТ «HACK «Оранта» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, у відповідача не було й підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, які передбачені п. 5.3 договору страхування та кореспондуються із приписами ст. 991 ЦК України.

Відповідно до ст. 991 Цивільного кодексу України страховик має право відмовитись від здійснення страхової виплати у разі:

1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації;

2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку;

4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала;

5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Аналогічні підстави, які надають право страховику відмовитись від здійснення страхової виплати, визначені частиною першою статті 26 Закону України «Про страхування».

У той же час, за результатами дослідження наданих сторонами доказів у їх сукупності, судом не встановлено підстав для невизнання події страховим випадком, обставин здійснення страхувальником перешкод у визначенні характеру настання страхового випадку, подання завідомо неправдивих відомостей, навмисних дій, спрямованих на настання страхового випадку, чи інших обставин, що свідчать про наявність підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Доводи ПАТ «HACK «Оранта» про те, що ФОП Істомін І. О. сплатив ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга» вартість знищеного вантажу за власною ініціативою без погодження зі страховиком, а тому обов`язку щодо відшкодування позивачу сплаченої суми у відповідача не виникло, суд до уваги не приймає, оскільки такої підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування ні договором, ні законом не передбачено. Крім того, суд зазначає наступне.

Так, згідно з п. 13.7 договору страхування страхове відшкодування сплачується страхувальнику після того, як останній за письмовим погодженням зі страховиком компенсував завдані внаслідок страхового випадку збитки заявнику претензії. Виплата страхового відшкодування безпосередньо заявнику претензії здійснюється за згодою страховика та страхувальника.

Отже, за умовами договору виплата страхового відшкодування може бути здійснена особі, яка понесла збитки (власнику вантажу ТОВ «Самсунг Електроніко Рус Калуга»), або страхувальнику (позивачу ФОП Істоміну І.О.), за письмовим погодженням страховика, після компенсації останнім завданих збитків заявнику претензії.

А як вже було встановлено судом, ФОП Істомін І.О. неодноразово звертався до страховика (ПАТ «HACK «Оранта») з вимогами (від 10.08.2021, від 25.08.2021, від 28.09.2021, від 01.12.2021), у яких просив погодити суму страхового відшкодування та виплатити її власнику вантажу або страхувальнику. Проте, відповідач вказував на недостатність наданих позивачем документів для виплати відшкодування та доказів понесення збитків власником вантажу, при цьому ще й не прийняв остаточного рішення протягом тривалого часу щодо вказаного питання. Внаслідок таких дій відповідача (щодо непогодження суми страхового відшкодування), які протирічили умовам договору страхування, позивач змушений був самостійно сплачувати ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга» вартість знищеного вантажу, а тому доводи відповідача в цій частині є безпідставними.

Натомість суд звертає увагу, що чинний ГК України трактує страхування як діяльність спеціально уповноважених державних організацій і суб`єктів господарювання (страховиків), пов`язану з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків) за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів. Отже, законодавець установлює основну мету страхування як захист інтересу, а безпосереднім об`єктом страхування є страховий ризик суб`єкта господарювання, який полягає в тому, що подія має бути фактом, настання якого є цілком можливим. Також слід звернути увагу на один з основних принципів страхування компенсаторний, який забезпечує відшкодування збитків у разі настання страхової події, тобто страховики беруть на себе зобов`язання відшкодувати грошове покриття за завдані збитки у порядку, визначеному договором та спеціальним законодавством у сфері страхування.

Обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування (подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного суду України від 23.04.2016 у справі № 6-101цс11).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Вирішуючи питання про суму страхового відшкодування, суд приймає до уваги докази, надані позивачем на підтвердження вартості знищеного вантажу, а саме декларацію на товар № 10131010/020421/0206817 від 02.04.2021, згідно з якою вартість 264 одиниць пральних машинок становить 42 361,44 дол. США; вимогу ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга» № 153 від 09.04.2021 на виплату втраченого вантажу на суму 3 231 078,77 руб.; лист ТОВ «Стандарт» № 08-21 від 29.10.2021, яким ФОП Істоміна І. О. було повідомлено про прийняте СПАТ «Інгосстрах» (страховиком власника вантажу) рішення про виплату ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга» відшкодування у сумі 1 567 000,00 руб. (на відсутність якого вказував відповідач у своїх попередніх відмовах); вимогу ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга» від 10.11.2021 (адресовану ФОП Істоміну І. О.) про сплату іншої частини страхового відшкодування у сумі 1 664 078,77 руб.; меморіальний ордер від 19.11.2018 про купівлю позивачем 1 664 078,77 руб., що еквівалентно 604 405,06 грн.; платіжне доручення в іноземній валюті № 8 від 19.11.2021 про сплату ФОП Істоміним І. О. коштів на суму 1 664 078,77 руб. ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга».

За таких обставин, враховуючи підтверджену вартість знищеного вантажу, що належав ТОВ «Самсунг Електронікс Рус Калуга» на суму 3 231 078,77 руб., а також часткову компенсацію власнику вантажу його страховиком (СПАТ «Інгострах») у сумі 1 567 000,00 руб., сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті страхувальнику відповідачем становить 1 664 078,77 руб (3 231 078,77 руб. - 1 567 000,00 руб.).

При цьому суд враховує, що відповідно до п. 13.15 договору страхування страхове відшкодування виплачується у національній валюті гривні. Станом на 13.01.2022 (дату сплати позивачем власнику вартості знищеного вантажу) еквівалент 1 664 078,77 руб. до гривні за курсом НБУ дорівнював 619 037,30 грн.

Отже, позов ФОП Істоміна І. О. в частині стягнення страхового відшкодування підлягає задоволенню у заявленій ним сумі.

Окрім суми страхового відшкодування, позивач просить також стягнути з відповідача пеню у сумі 113 902,86 грн. за прострочення зобов`язання у період з 11.05.2021 по 11.11.2021.

Частиною 1 ст. 229 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з п. 10.4.3 договору страхування при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений цим договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі 0,1% суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більше з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період за який нараховується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У позові ФОП Істомін І.О. вказував, що пеня має нараховуватись відповідачу починаючи з 11.05.2021, виходячи з дати першого звернення страхувальника із заявою про страхове відшкодування (03.04.2021).

Проте, суд з такими доводами позивача не погоджується, оскільки повний пакет документів (доказів), передбачених договором щодо настання страхового випадку та розміру завданих власнику вантажу збитків були подані відповідачу 01.12.2021 (з останньою заявою на виплату страхового відшкодування), а тому, враховуючи умови договору страхування, строк сплати відшкодування є таким, що настав 30.12.2021. У той же час, позивач заявив період для нарахування пені (з 11.05.2021 по 11.11.2021) поза межами вказаного строку, відтак, вимога про стягнення 113 902,86 грн. пені за вказаний період задоволенню не підлягає.

Щодо стягнення інфляційних втрат у сумі 27 049,42 грн. та 3 % річних у сумі 12 567,00 грн. за той же період (з 11.05.2021 по 13.01.2022), то суд зазначає таке.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних (в порядку статті 625 ЦК України) є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо заявлених матеріальних втрат, з урахуванням встановлених судом обставин, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних у сумі 712,32 грн., тобто у меншій сумі, ніж просив позивач. Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат у сумі 27 049,42 грн., то вони задоволенню не підлягають, оскільки індекс інфляції у період з 31.12.2021 по 13.01.2022 дорівнює 1.

Отже, оцінивши надані сторонами докази у сукупності зі встановленими у справі обставинами, суд доходить висновку, що позовні вимоги ФОП Істоміна І. О. підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо стягнення витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, суд зазначає, що вказане питання буде вирішено в окремому порядку, визначеному господарським процесуальним законом, після ухвалення судового рішення у даній справі, за заявою позивача, яка була ним зроблена до закінчення судових дебатів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Істоміна Ігоря Олеговича до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта про стягнення 772 556,58 грн. задовольнити частково.

Стягнути Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Фізичної особи-підприємця Істоміна Ігоря Олеговича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) страхове відшкодування у сумі 619 037 (шістсот дев`ятнадцять тисяч тридцять сім) грн. 30 коп., 3 % річних у сумі 712 (сімсот дванадцять) грн. 32 коп., судовий збір у сумі 9 296 (дев`ять тисяч двісті дев`яносто шість) грн. 25 коп.

У решті вимог відмовити.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 13 вересня 2022 року.

Повний текст рішення складений 27 вересня 2022 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.