ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2022 р. Справа№ 910/17197/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Вайнер Є.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Білоголовська Л.А.;

від відповідача: Косик С.І..;

від третьої особи позивача: не з`явилися.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022

у справі № 910/17197/21 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Ем-Транс"

про стягнення 489 058,72 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2021 року Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода» (далі СТОВ «Злагода», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі АТ «Українська залізниця», відповідач) про стягнення 489 058,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що внаслідок вчинення відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції та необґрунтованого запровадження з 01.03.2019 послуги "Подача й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для використання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" та встановлення її вартості в розмірі 170,38 грн за 1 вагон/1 кілометр (без ПДВ), позивач поніс необґрунтовані витрати в сумі 244 529,36 грн. Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив на підставі ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» стягнути з відповідача шкоду в подвійному розмірі, а саме в розмірі 489 058,72 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода» шкоду в розмірі 489 058,72 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 335,88 грн.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що позивачем доведено, а судом встановлена наявність всіх складових елементів для вішкодування шкоди за рахунок відповідача, тому вимога позивача про стягнення з відповідача збитків в розмірі 489 058,72 грн на підставі Закону України «Про захист економічної конкуренції» визнана судом обґрунтованою та задоволена в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі № 910/17197/21 скасувати, у зв`язку з безпідставністю та необгрутованістю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апелянт зазначає, що судом не взято до уваги, що між ним та позивачем відсутні договірні відносини і доказів протилежного матеріали справи не містять, що, на переконання відповідача, позбавляє позивача права на відшкодування заявленої ним до стягнення шкоди; згідно з відомостями, зазначеними у залізничних накладних, позивач не є власником вантажу, а є експортером, який може не бути власником вантажу, що перевозився.

Апелянт стверджує, що СТОВ «Злагода» компенсовано вартість сплаченої послуги за рахунок збільшення вартості продукції, відправіленої GLOBUS AGRO CORN LIMITED.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт звертає увагу, що судом першої інстанції не взято до уваги рішення Господарського суду м,києва у справі № 910/11658/19, яким встановлено відсутність договірних відносин, зокрема між СТОВ «Злагода», з одного боку та АТ «Українська залізниця», з іншого боку щодо подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням.

Також апелянт вказує, що додаткові угоди (орендований парк) № 1 від 28.04.2019 та № 2 від 30.04.2019 не передбачають оплату послуги з подачі й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням. Крім того, у додаткових угодах №№ 1-6 відсутні посилання на телеграфне розпорядження № 9НЗ-1-11/61 від 17.01.2019 (з Харкова УПР.№Н/174а), згідно з яким запроваджено оплату вказаної спірної послуги.

Вважає, що суд дійшов хибного висновку про те, що сама лише наявність рішення Антимонопольного комітету України № 470-р від 06.08.2020 надає йому право на стягнення з відповідача шкоди в заявленому розмірі на підставі ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції», адже рішення Антимонопольного комітету України, як органу виконавчої влади, не має для суду преюдиційного значення.

Апелянт у скарзі зауважує, що у діях відповідача відсутній склад правопорушення, наявність якого є обов`язковою для покладення на відповідача такої міри відповідальності, як відшкодування збитків. А також судом не взято до уваги, що в діях відповідача відсутній один з елементів складу правопорушення, який необхідний для настання цивільно-правової відповідальності, а саме відсутній факт завдання відповідачем шкоди позивачеві, оскільки вартість послуг компенсовано позивачеві за рахунок збільшення вартості продукції.

Узагальнені доводи заперечення на апеляційну скаргу

У свою чергу, позивач у своїх запереченнях на апеляційну скаргу, поданих до суду 8.12.2021, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

Крім того, позивач вказує, що наведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не спростовують його позицію, і ним надані належні та достатні докази на підтвердження обставин, викладених у позові. Зокрема, вказував, що спір у даній справі виник не внаслідок порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, а внаслідок порушення ним вимог чинного антимонопольного законодавства, чим йому були завдані збитки. При цьому позивач вважав доведеною наявність складу правопорушення, що є обов`язковим для покладення на винну особу такої міри відповідальності, як відшкодування збитків. Позивач вказав також, що, оскільки він є кінцевим споживачем послуг по перевезенню вантажу залізничним транспортом, наданих відповідачем, то саме на позивача й покладений обов`язок оплатити (відшкодувати) вартість таких послуг, у зв`язку з чим, саме поніс необґрунтовані витрати на оплату послуги, встановлення якої було в подальшому визнано порушенням антимонопольного законодавства. Крім того, позивач звертав увагу, що у листі № ЦЦО-0139/995 від 19.11.2019 відповідач підтвердив понесення позивачем витрат на оплату такої послуги.

Позивач зазначає, що під час звернення з позовом ним було доведено причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою для позивача у відповідності з положеннями ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, ст. 224, 225 Господарського кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2022 справу № 910/17197/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2022, у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. у відпустці, для розгляду справи №910/17197/21 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., судді - Ткаченко Б.О., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 поновлено Акціонерному товариству "Українська залізниця" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі № 910/17197/21, відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду на 05.09.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 розгляді справи відкладено на 03.10.2022.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/3009/22 від 03.10.2022, у зв`язку перебуванням судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/17197/21.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді, Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2022 прийняти до провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі №910/17197/21 у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя - Майданевич А.Г., судді, Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Явка представників сторін

Представник третьої особи у судове засідання, призначене на 03.10.2022, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка відповідача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції 03.10.2022 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції 03.10.2022 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у запереченні на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

07.02.2018 між АТ «Українська залізниця» (перевізник) та ТОВ «Ем-Транс» (замовник) був укладений договір про надання послуг № 07415/ЦТЛ-2018 (далі договір).

Згідно з п. 1.1 договору № 07415/ЦТЛ-2018 предметом вищевказаного договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Крім того, обов`язком перевізника є, зокрема, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього договору.

Відповідно до п. 3.5 договору № 07415/ЦТЛ-2018 розмір плати за додаткові послуги, які виконуються за вільними тарифами, перелік яких наведений у додатках до цього договору, визначається перевізником. Зміни ставок за додаткові послуги, які виконуються за вільними тарифами, визначаються перевізником і доводяться замовнику шляхом розміщення інформації на офіційному сайті перевізника з зазначенням терміну введення їх у дію не раніше ніж через 30 календарних днів після оголошення.

За умовами п. 9.1 договору № 07415/ЦТЛ-2018 у разі прийняття нормативних актів, які змінюють умови надання послуг з перевезення вантажів та порядок їх сплати тощо, сторони зобов`язані привести договір у відповідність до таких нормативних актів шляхом внесення необхідних доповнень і змін до цього договору.

Зміни й доповнення до цього договору оформлюються у письмовій формі, підписуються сторонами і стають невід`ємною частиною договору після підписання, якщо інше не передбачено цим договором. В односторонньому порядку перевізник має право внести зміни до додатків 1, 2, 3 цього договору або в інших випадках передбачених договором (згідно з п. 9.2 договору № 07415/ЦТЛ-2018).

Рішенням правління АТ «Українська залізниця» № Ц-64/101 від 18.12.2018 було встановлено послугу "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" та встановлено за неї плату в розмірі 170,38 грн без ПДВ.

Наказом АТ «Українська залізниця» № 22 від 09.01.2019 послуга з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням, була введена в дію.

01.03.2019 між АТ «Українська залізниця» та ТОВ «Ем-Транс» була укладена додаткова угода № 3/П3 до договору № 07415/ЦТЛ-2018, якою сторони правочину доповнили розділ 2 новим підпунктом 2.1.20 та встановили обов`язок замовника, зокрема, компенсувати перевізнику витрати, пов`язані з подачею й забиранням вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням за ставкою встановленою у додатку 1 до цього договору. Оплата здійснюється за найкоротшу відстань до однієї з сусідніх станцій відкритої для вантажних операцій: малодіяльна вантажна станція навантаження/вивантаження (станція надання послуг) Закомельська/Савинці. Відповідно було доповнено додаток 1 до цього договору пунктом 13, зокрема, введено додаткову послугу, пов`язану з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами: подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням. Ціна за одиницю після коригування 170, 38 грн без ПДВ за 1 вагон/1 км.

28.04.2019 між ТОВ «Ем-Транс» (експедитор) та СТОВ «Злагода» (клієнт) був укладений договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 2804 (далі договір № 2804).

Відповідно до п. 1.1 договору № 2804 експедитор зобов`язується за плату та за рахунок клієнта організувати надання транспортно-експедиційних послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу (зернові, зернобобові, олійні культури та продукти їх переробки) залізничним транспортом.

Положеннями пп. 2.1.1, 2.1.2. п. 2.1 договору № 2804 на експедитора покладений обов`язок укладати від свого імені в інтересах клієнта цивільно-правові угоди (перевезення, доручення, підряду, зберігання тощо); робити розрахунки з третіми особами у межах угод, укладених з метою надання послуг, що є предметом цього договору.

Згідно з п. 3.5 договору № 2804 розмір договірної ціни включає в себе: винагороду експедиторові, залізничний тариф, вартість виготовлення ЗПП, станційні збори, оформлення карантинних, ветеринарних сертифікатів, сертифікатів якості, сертифікатів ДІСХ, ТПП, ВТД, митних платежів, лабораторних досліджень продукції, послуги митного брокера, ПГВК.

28.04.2019 між ТОВ «Ем-Транс» та СТОВ «Злагода» була укладена додаткова угода (орендований парк) № 1 до договору № 2804, за умовами якої сторони погодили, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується виконати перевезення пшениці по маршруту: ст. Закомельська Півд. зал. ст. Жовтнева (експ.) Од. зал.; кількість вантажу 4 ваг (274,620 т +/- 10%); термін виконання транспортно-експедиційних послуг: квітень 2019 року; вартість транспортно-експедиційних послуг: ст. Закомельська Півд. зал. 25 769,34 грн/вагон т.ч. ПДВ 4 294,89 грн.

У дані розцінки входять наступні послуги експедитора:

1) організація доставки вантажу зі станції відправлення до станції призначення;

2) видання наступного переліку документів: залізнична накладна (на вагон);

3) оплата залізничного тарифу до станції Жовтнева (експ.) Од. зал.;

4) оплата додаткових зборів по станції відправлення, подача-збирання, користування вагонами під час оформлення необхідних документів на вантаж, митних платежів тощо. У вартість транспортно-експедиційних послуг включена винагорода експедитора.

30.04.2019 між ТОВ «Ем-Транс» та СТОВ «Злагода» була укладена додаткова угода (орендований парк) № 2 до договору № 2804, за умовами якої сторони погодили, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується виконати перевезення пшениці по маршруту: ст. Закомельська Півд. зал. ст. Чорноморська (експ. для ТІС) Од. зал.; кількість вантажу 8 ваг (550,040 т +/- 10%); термін виконання транспортно-експедиційних послуг: квітень 2019 року; вартість транспортно-експедиційних послуг: ст. Закомельська Півд. зал. 27 851,22 грн/вагон т.ч. ПДВ 4 641,87 грн.

У дані розцінки входять наступні послуги експедитора:

1) організація доставки вантажу зі станції відправлення до станції призначення;

2) видання наступного переліку документів: залізнична накладна (на вагон);

3) оплата залізничного тарифу до станції Чорноморська (експ. для ТІС) Од. зал.;

4) оплата додаткових зборів по станції відправлення, подача-збирання, користування вагонами під час оформлення необхідних документів на вантаж, митних платежів тощо. У вартість транспортно-експедиційних послуг включена винагорода експедитора

02.05.2019 між ТОВ «Ем-Транс» та СТОВ «Злагода» була укладена додаткова угода (орендований парк) № 3 до договору № 2804, за умовами якої сторони погодили, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується виконати перевезення пшениці по маршруту: ст. Закомельська Півд. зал. ст. Чорноморська (експ. для ТІС) Од. зал.; кількість вантажу 12 ваг (829,080 т +/- 10%); термін виконання транспортно-експедиційних послуг: травень 2019 року; вартість транспортно-експедиційних послуг: ст. Закомельська Півд. зал. 28 170,06 грн/вагон т.ч. ПДВ 4 695,01 грн.

У дані розцінки входять наступні послуги експедитора:

1) організація доставки вантажу зі станції відправлення до станції призначення;

2) видання наступного переліку документів: залізнична накладна (на вагон);

3) оплата залізничного тарифу до станції Чорноморська (експ. для ТІС) Од. зал.;

4) оплата послуги з подачі й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням;

5) запірно-пломбувальні пристрої. У вартість транспортно-експедиційних послуг включена винагорода експедитора.

07.05.2019 між ТОВ «Ем-Транс» та СТОВ «Злагода» була укладена додаткова угода (орендований парк) № 4 до договору № 2804, за умовами якої сторони погодили, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується виконати перевезення пшениці по маршруту: ст. Закомельська Півд. зал. ст. Чорноморська (експ. для ТІС) Од. зал.; кількість вантажу 9 ваг (620,940 т +/- 10%); термін виконання транспортно-експедиційних послуг: травень 2019 року; вартість транспортно-експедиційних послуг: ст. Закомельська Півд. зал. 27 707,52 грн/вагон т.ч. ПДВ 4 617,92 грн.

У дані розцінки входять наступні послуги експедитора:

1) організація доставки вантажу зі станції відправлення до станції призначення;

2) видання наступного переліку документів: залізнична накладна (на вагон);

3) оплата залізничного тарифу до станції Чорноморська (експ. для ТІС) Од. зал.;

4) оплата послуги з подачі й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням;

5) запірно-пломбувальні пристрої. У вартість транспортно-експедиційних послуг включена винагорода експедитора.

14.05.2019 між ТОВ «Ем-Транс» та СТОВ «Злагода» була укладена додаткова угода (орендований парк) № 5 до договору № 2804, за умовами якої сторони погодили, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується виконати перевезення пшениці по маршруту: ст. Закомельська Півд. зал. ст. Чорноморська (експ. для ТІС) Од. зал.; кількість вантажу 4 ваг (278,360 т +/- 10%); термін виконання транспортно-експедиційних послуг: травень 2019 року; вартість транспортно-експедиційних послуг: ст. Закомельська Півд. зал. 27 728,94 грн/вагон т.ч. ПДВ 4 621,49 грн.

У дані розцінки входять наступні послуги експедитора:

1) організація доставки вантажу зі станції відправлення до станції призначення;

2) видання наступного переліку документів: залізнична накладна (на вагон);

3) оплата залізничного тарифу до станції Чорноморська (експ. для ТІС) Од. зал.;

4) оплата послуги з подачі й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням;

5) запірно-пломбувальні пристрої. У вартість транспортно-експедиційних послуг включена винагорода експедитора.

24.05.2019 між ТОВ «Ем-Транс» та СТОВ «Злагода» була укладена додаткова угода (орендований парк) № 6 до договору № 2804, за умовами якої сторони погодили, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується виконати перевезення пшениці по маршруту: ст. Закомельська Півд. зал. ст. Жовтнева (експ.) Од. зал.; кількість вантажу 9 ваг (623,200 т +/- 10%); термін виконання транспортно-експедиційних послуг: травень 2019 року; вартість транспортно-експедиційних послуг: ст. Закомельська Півд. зал. 28 215,72 грн/вагон т.ч. ПДВ 4 702,62 грн.

У дані розцінки входять наступні послуги експедитора:

1) організація доставки вантажу зі станції відправлення до станції призначення;

2) видання наступного переліку документів: залізнична накладна (на вагон);

3) оплата залізничного тарифу до станції Жовтнева (експ.) Од. зал.;

4) оплата послуги з подачі й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням;

5) запірно-пломбувальні пристрої. У вартість транспортно-експедиційних послуг включена винагорода експедитора.

Виконання ТОВ «Ем-Транс» своїх договірних зобов`язань перед СТОВ «Злагода» підтверджується долученими до матеріалів справи залізничними накладними (т. 1 а.с. 60-97).

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Ем-Транс» склало та виставило СТОВ «Злагода» рахунки за надані послуги перевезення вантажу на загальну суму 1 278 152,76 грн, з них: 357 018,84 грн за послуги перевезення до ст. Жовтнева (експ.) Од. зал.; 921 133,92 грн за послуги перевезення до ст. Чорноморська (експ. для ТІС) Од. зал.

У свою чергу, СТОВ «Злагода» оплатило вищевказані рахунки у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №№ 511, 512, 513 від 16.05.2019, № 520 від 24.05.2019, №№ 553, 554, 555 від 19.06.2019.

Учасниками правовідносин були також складені та підписані акти здачі прийняття робіт (наданих послуг) №№ ОУ-0000183, ОУ-0000184, ОУ-0000185 від 16.05.2019, № ОУ-0000198 від 24.05.2019, №№ ОУ-0000232, ОУ-0000233 від 20.06.2019, згідно з якими ТОВ «Ем-Транс» надало, а СТОВ «Злагода» прийняло виконані послуги з перевезення залізничним транспортом загальною вартістю 1 278 152,76 грн.

Згідно з відповіддю АТ «Українська залізниця» № ЦЦО-13/995 від 19.11.2019 на адвокатський запит представника СТОВ «Злагода» від 18.10.2019, до якої були долучені накопичувальні картки, вказаному товариству був нарахований додатковий збір за подачу й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням, за вагонами у кількості 46 штук згідно з наведеним переліком (станція відправлення Закомельська) в загальному розмірі 203 774,48 грн без ПДВ (4 429,88 грн * 46 вагонів) або 244 529,38 грн з ПДВ за розрахунком суду (при цьому позивач вказує суму в розмірі 244 529,36 грн).

Відповідачем проведено списання з рахунку ТОВ «Ем-Транс» зі спеціальним режимом використання через філію Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень вартість послуги «за подачу й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльній станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням», що підтверджується переліками філії Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень АТ «Українська залізниця», долученими до матеріалів справи третьою особою (т. 2 а.с. 87-108).

У той же час, за результатами розгляду справи № 130-26.13/102-19 Антимонопольним комітетом України 06.08.2020 винесено рішення № 470-р, яким визнано, що АТ «Українська залізниця» протягом 2018 року - 31 березня 2020 року займало монопольне становище на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України з часткою 100 відсотків. Визнано дії АТ «Українська залізниця», які полягають у визначенні малодіяльних вантажних станцій і запровадженні послуги «Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням» та встановленні її вартості, порушенням, передбаченим ч. 1 ст. 13 та п. 2 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України, що призвело до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання (споживачів послуг АТ «Українська залізниця»), яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

Зобов`язано АТ «Українська залізниця» припинити порушення, зазначене в п. 2 резолютивної частини цього рішення.

За порушення, зазначене в пункті 2 рішення, на Акціонерне товариство «Українська залізниця» накладено штраф у розмірі 18 282 400 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням АМК України, Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Антимонопольного комітету України про визнання частково недійсним Рішення №470-р від 06.08.2020.

Рішенням Господарського суду міста Києва №910/15766/20 від 27.01.2021, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.10.2021 касаційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 910/15766/20 - без змін.

Звертаючись з позовною заявою позивач вказав, що він є кінцевим споживачем послуги відповідача з перевезення вантажів і саме на нього покладено обов`язок по сплаті вартості послуг відповідача, у свою чергу, ТОВ «Ем-Транс» є лише посередником між позивачем та відповідачем при відправленні СТОВ «Злагода» вантажу залізничним транспортом, тому саме позивач внаслідок вчинення відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції поніс необгрунтовані витрати на оплату послуги «з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням» та внаслідок встановлення її вартості в розмірі 170,38 грн за 1 вагон/1 кілометр без ПДВ на загальну суму 244 529,36 грн (з ПДВ). Тому, посилаючись на приписи ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» позивач вважає, що завдана йому АТ «Українська залізниця» шкода підлягає відшкодуванню у подвійному розмірі, а саме у розмірі 489 058,72 грн (244 529,36 грн * 2).

Отже причиною виникнення спору даної справи стало питання щодо наявності та/або відсутності підстав для притягнення відповідача до такого виду відповідальності, як стягнення збитків, внаслідок порушення законодавства про захист конкуренції.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За положеннями ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування.

Шкода, заподіяна порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченими пунктами 1, 2, 5, 10, 12, 18, 19 статті 50 цього Закону, відшкодовується особою, що вчинила порушення, у подвійному розмірі завданої шкоди.

З системного дослідження Закону України «Про захист економічної конкуренції» випливає, що в даному законі не передбачено порядок (механізм) відшкодування шкоди, тому слід застосовувати положення Цивільного та Господарського кодексів України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно із ст. 255 Господарського кодексу України збитки, заподіяні зловживанням монопольним становищем, антиконкурентними узгодженими діями, дискримінацією суб`єктів господарювання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, а також збитки, заподіяні внаслідок вчинення дій, визначених цим Кодексом як недобросовісна конкуренція, підлягають відшкодуванню за позовами заінтересованих осіб у порядку, встановленому законом.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Загальне правило ст. 1166 встановлює, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Якщо мають місце спеціальні підстави, що надають можливість застосовувати до правовідносин положення інших статей § 1 Глави 82 ЦК, треба застосовувати спеціальні норми. В противному випадку відшкодування шкоди відбуватиметься за правилами вищезазначеної статті.

Отже, доводи апелянта про те, що лише учасник договірних правовідносин має право на звернення до суду за захистом свої прав шляхом відшкодування шкоди не відповідають положеннями чинного законодавства.

Колегія суддів зауважує, що спір у даній справі виник не у зв`язку з неналежним виконанням стороною договірних зобов`язань, а у зв`язку із вчиненням відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, внаслідок чого (вчиненого порушення) позивачу було заподіяно шкоду. Обраний позивачем спосіб захисту відповідає змісту порушеного права та безпосередньо передбачений приписами статті 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Аналіз положень статті 1166 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Такий елемент як наявність шкоди полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється законом.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність такої умови цивільно-правової відповідальності, як причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками), зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що з необхідністю та невідворотністю спричинила збитки.

Отже, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Протиправна поведінка особи може мати прояв у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.04.2020 у справі № 904/3189/19, від 10.12.2018 у справі № 902/320/17.

Як встановлено судом першої інстанції та досліджено судом апеляційної інстанції, рішенням Антимонопольного комітету України № 470-р від 06.08.2020 у справі № 130-26.13/102-19 визнано, що Акціонерне товариство "Українська залізниця" протягом 2018 року - 31 березня 2020 року займало монопольне становище на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України із часткою 100 відсотків. Визнано дії Акціонерного товариства "Українська залізниця", які полягають у визначенні малодіяльних вантажних станцій і запровадженні послуги "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" та встановленні її вартості, порушенням, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України, що призвело до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання (споживачів послуг АТ "Укрзалізниця"), яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку (п. 2 резолютивної частини рішення). Зобов`язано Акціонерне товариство "Українська залізниця" припинити порушення, зазначене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення (п. 3 резолютивної частини рішення).

Рішенням Господарського суду міста Києва №910/15766/20 від 27.01.2021, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021, про визнання частково недійсним рішення Антимонопольного комітету України № 470-р від 06.08.2020 у справі № 130-26.13/102-19 встановлено, що вказані дії перевізника створюють для суб`єктів господарювання, які уклали відповідні типові договори й користуються послугами AT "Укрзалізниця" з перевезення вантажів, різні умови, оскільки суб`єкти господарювання, які здійснюють приймання/відправлення вантажів зі станцій, які визначені малодіяльними, змушені укладати додаткові угоди до договорів та сплачувати різну вартість за фактично одну послугу - приймання/відправлення вантажів. Суб`єкти господарювання, які використовують малодіяльні станції, також сплачують різну вартість послуги залежно від відстані такої станції до найближчої немалодіяльної. Суб`єкти господарювання, які мають можливість сформувати маршрутну відправку, не сплачують вартість послуги, на відміну від тих, які не мають такої можливості.

Отже, Комітет дійшов висновку, що дії АТ "Українська залізниця" щодо визнання малодіяльних вантажних станцій і запровадження послуги "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" та встановлення її вартості, призводять до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання, яке було б неможливим за умови існування конкуренції на ринку.

Таким чином, наявність вини та протиправної поведінки відповідача встановлена у справі № 910/15766/20 та не підлягає доказуванню.

Стосовно наявності шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданою шкодою суд зробив правильні висновки з огляду на наступне.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не будь-яких інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

Наявними в матеріалах справи переліками філії Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень АТ «Українська залізниця» підтверджується, що з рахунку ТОВ «Ем-Транс» зі спеціальним режимом використання через філію Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень було проведено списання вартості послуги з подачі й збирання вагонів та контейнерів, проведення інших робіт, на малодіяльних станціях.

Судом раніше встановлено, що ТОВ «Ем-Транс» склало та виставило СТОВ «Злагода» рахунки за надані послуги перевезення вантажу на загальну суму 1 278 152,76 грн. У свою чергу, СТОВ «Злагода» оплатило вказані рахунки у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №№ 511, 512, 513 від 16.05.2019, № 520 від 24.05.2019, №№ 553, 554, 555 від 19.06.2019. Учасниками правовідносин були також складені та підписані акти здачі прийняття робіт (наданих послуг) №№ ОУ-0000183, ОУ-0000184, ОУ-0000185 від 16.05.2019, № ОУ-0000198 від 24.05.2019, №№ ОУ-0000232, ОУ-0000233 від 20.06.2019, згідно з якими ТОВ «Ем-Транс» надало, а СТОВ «Злагода» прийняло виконані послуги з перевезення залізничним транспортом загальною вартістю 1 278 152,76 грн.

При цьому згідно з відповіддю АТ «Українська залізниця» № ЦЦО-13/995 від 19.11.2019 на адвокатський запит представника СТОВ «Злагода» від 18.10.2019, до якої були долучені накопичувальні картки, вказаному товариству було нараховано додатковий збір за подачу й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням, за вагонами у кількості 46 штук згідно з наведеним переліком (станція відправлення Закомельська) в загальному розмірі 203 774,48 грн без ПДВ (4 429,88 грн * 46 вагонів) або 244 529,38 грн з ПДВ за розрахунком суду (при цьому позивач вказує суму в розмірі 244 529,36 грн).

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що кошти за послугу «за подачу й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням» у сумі 244 529,38 грн було спершу стягнуто з ТОВ «Ем-Транс», як посередника, а потім стягнуто з СТОВ «Злагода», як споживача та замовника послуги перевезення, на користь ТОВ «Ем-Транс».

При цьому суд вказав, що для правильного вирішення даного спору важливою є та обставина, яка дозволяє суду встановити, чи поніс позивач витрати на оплату спірної послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням, а не та обставина, яка вказує на особу власника вантажу, що був відправлений позивачем за наявними у справі залізничними накладними, як помилково вважає відповідач.

Відповідо до статей 224 та 225ГК України понесені позивачем витрати, які полягали у безпідставному справленні з позивача 244 529,36 грн плати за подачу й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням) є збитками (нанесена відповідачем шкода).

Таким чином, суд першої інстанції встановив наявність всіх складових елементів для відшкодування шкоди з відповідача та дійшов правильного висновку, що позивачу Акціонерним товариством «Українська залізниця» завдано шкоду у розмірі 244 529,36 грн , яка відповідно до ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підлягає відшкодуванню у подвійному розмірі, а саме в сумі 489 058,72 грн.

Одночасно колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що експортер - СТОВ "Злагода" не може бути власником товару відправленої GLOBUS AGRO CORN LIMITED та, що СТОВ «Злагода» компенсовано вартість сплаченої послуги за рахунок збільшення вартості продукції, відправіленої GLOBUS AGRO CORN LIMITED.

СТОВ «Злагода» є власником товару (пшениці), яка була провадана ним на експорт GLOBUS AGRO CORN LIMITED за прямим зовнішньоекономічним контрактом № 04032019 від 04.03.2019, укладеним між сторонами на умовах СРТ, місце поставки (пункт призначення) ТОВ МСП «Ніка-Тера» м.Миколаїв та /або Миколаївський морський торгівельний порт (Зерновий термінал ТОВ «Грінтур-Екс») та/або ДП «Морський торгівельний порт Южний» та/або ДП «Одеський морський торгівельний порт» та /або ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» та/або ТОВ «ІЗТ», Чорноморськ, та/або ТОВ «ТІС» Україна (пункт 2 специфікації №1 від 04.03.2019 та пункт №2 специфікації від 24.05.2019 контракту).

Відповідно до матеріалів справи, після укладання контракту від 04.03.2019 № 04032019 СТОВ «Злагода» повідомило GLOBUS AGRO CORN LIMITED про підвищення вартості послуг AT "Українська залізниця" в зв`язку з введенням послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням.

Разом з тим, листом від 04.04.2019 GLOBUS AGRO CORN LIMITED підтвердило готовність виконання укладеного контракту на умовах, які визначені контрактом та не погодило підвищення вартості продукції зазначивши в листі, що "умови поставки СРТ передбачають, що витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення зобов`язаний оплатити продавець. Збільшення вартості послуг перевізника не може бути підставою для зміни ціни продукції за укладеним контрактом і є виключно витратами СТОВ «Злагода» як продавця за контрактом.

Більш того, поставка товару за контрактом від 04.03.2019 № 04032019 здійснюється на умовах СРТ, що відповідно до міжнародних правил Інкотермс 2010 означає, що продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінований продавцем, у узгодженому місці (якщо таке місце узгоджено сторонами). Продавець зобов`язаний укласти договір перевезення та нести витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення. Умови СРТ виключають включення вартості доставки товару до місця призначення до вартості товару. Це додаткові витрати продавця

Відтак, суд вважає недоведеними належними доказами посилання відповідача на обставини щодо отримання СТОВ "Злагода" компенсації вартості сплаченої послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням за рахунок збільшення вартості продукції.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на встановлені в межах справи № 910/11658/19 обставини не мають преюдиціального значення для даної справи, оскільки в справі № 910/11658/19 встановлювалися обставини щодо правомірності вчинення дії АТ «Українська залізниця» та прийняття рішення правління АТ «Укрзалізниця» № Ц-64/101 від 18.12.2018 по запровадженню послуги з подачі й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаження і вивантаженням та встановлення за неї плати в розмірі 170,38 грн без ПДВ.

Інші доводи апелянта, зокрема щодо визначення GLOBUS AGRO CORN LIMITED та СТОВ "Злагода" пов`язаними особами, створення листів від 15.11.2018р. та 04.04.2019 GLOBUS AGRO CORN LIMITED за наявності впливу зацікавленою особою, досліджені судом апеляційної інстанції, проте на результат вирішення спору не вплинули.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі № 910/17197/21 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі № 910/17197 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі № 910/17197/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 у справі № 910/17197/21 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

4. Матеріали справи №910/17197/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.10.2022.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім