ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року Справа № 915/1696/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Степанової І.С.,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (65007, м.Одеса, вул.Мала Арнаутська, буд.88; ідент.код 42114410; ел.пошта: ; ел.пошта представника - Підкови Л.В.: ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради (54018, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, буд.21; ідент.код 02007070; ел.пошта: ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "Миколаївобленерго" (54017, м.Миколаїв, вул.Громадянська, буд.40; ідент.код 23399393; ел.пошта: ),

про: стягнення 5208,93 грн,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради заборгованість у розмірі 5208,93 грн, з яких: 4277,0 грн - сума основного боргу по договору №1/73/20 від 19.11.2020 про закупівлю електричної енергії, яка виникла у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошових зобов`язань по оплаті рахунку за спожиту у грудні 2020 року активну електроенергію; 523,20 грн - пеня, 105,11 грн - 3% річних, 303,62 грн - інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 29.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10.12.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд в задоволені позову відмовити, та стверджує, що вимоги позивача в частині заборгованості у розмірі 4277,0 грн не є обґрунтованим, оскільки доказів про розмір та обґрунтування розмірів вищенаведеної заборгованості позивачем не додано до позовної заяви. Крім того, за твердженням відповідача, позивачем не додано до позовної заяви документів, які підтверджують факт отриманої активної електричної енергії, за постачання якої виникла заборгованість у відповідача.

Відповідач вказує, що відповідно до п.13.11 договору №1/73/20 від 19.11.2020 про закупівлю електричної енергії оператором системи розподілу є АТ «Миколаївобленерго». У відповідності до листа АТ «Миколаївобленерго» №01/26-10180 від 01.01.2021 встановлені лише прогнозовані обсяги споживання електричної енергії відповідачем на 01.01.2021, а не отримані фактично.

Виходячи з вищенаведеного, відповідач вважає, що позивач намагається стягнути з відповідача вартість не фактично поставленої активної електричної енергії, а вартість лише прогнозованого об`єму, який у свою чергу не відповідає дійсним об`ємам спожитої електричної енергії. Відповідно до листа АТ «Миколаївобленерго» №01/26-10138 від 01.11.2021 та наданого акту про використання електричної енергії за грудень 2020 року, на думку відповідача можливо зробити висновки лише про об`єми спожитої електричної енергії.

Також відповідач вказує, що він є бюджетною організацією та станом на цей момент, позивач з відповідачем не має двостороннього підписаного договору, на підставі якого заклад зможе надати до Державної казначейської служби України рахунки на оплату, а тому Відповідач не може задовольнити вимоги позивача у зв`язку з нормами діючого бюджетного законодавства.

30.12.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому останній вказує, що саме відомості оператора системи розподілу - АТ «Миколаївобленерго» щодо обсягу спожитої відповідачем електричної енергії слугують єдиною підставою підтвердження обсягу спожитої електричної енергії та нарахування її вартості. Так, за розрахунковий період грудень 2020 року позивачем від АТ «Миколаївобленерго», як оператора системи розподілу, отримано дані щодо фактичного споживання електричної енергії відповідачем за вказаний розрахунковий період. На підставі отриманих даних, за грудень 2020 року позивачем було виписано відповідачу та направлено засобами поштового зв`язку рахунок за спожиту електричну енергію.

За твердженням позивача, заперечення відповідача щодо відсутності обґрунтування розмірів заборгованості спростовуються листом оператора системи розподілу №01/26-10138 від 01.11.2021, актом про використану електричну енергію за грудень 2020 року та повідомленням №01/26-10180 від 31.12.2020. В свою чергу, жодних доказів, які б спростували позицію позивача відповідач суду не надає.

Позивач стверджує, що посилання відповідача на закінчення строку дії договору, як на підставу неможливості провести оплату спожитої електроенергії, не відповідає нормам чинного бюджетного законодавства, адже встановлений чіткий порядок сплати бюджетних фінансових зобов`язань, які залишилися неоплаченими на кінець минулого бюджетного періоду, що не був дотриманий відповідачем, а зазначені доводи останнього направлені на уникнення відповідальності зі сплати наявної заборгованості за договором №1/73/20 від 19.11.2020 про закупівлю електроенергії у постачальника універсальних послуг.

До того ж, 30.12.2021 від позивача до суду надійшло клопотання про залучення АТ «Миколаївобленерго» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, яке обґрунтоване тим, що у разі ухвалення судового рішення по даній справі про відмову у задоволенні позовних вимог, чи у разі часткового задоволення вимог позивача, останній буде змушений, з метою захисту своїх прав, звертатись до АТ «Миколаївобленерго» із вимогою про проведення коригування нарахованих обсягів спожитої електричної енергії за спірний період. Аналогічно, у разі задоволення позову у повному обсязі на користь позивача, відповідач ймовірно подаватиме позовну заяву до АТ «Миколаївобленерго» через спірність нарахованих обсягів спожитої електричної енергії. Відтак, на думку позивача, рішення у даній справі у будь якому випадку впливатиме на права та обов`язки АТ «Миколаївобленерго».

Ухвалою суду від 13.01.2022 справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Почато у справі підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 08.02.2022. Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» в письмових поясненнях, які надійшли до суду 01.02.2022, вказує наступне:

- відповідно до положень Закону України «Про ринок електричної енергії» АТ «Миколаївобленерго» з 01.01.2019 здійснює розподіл електричної енергії в межах закріпленої території Миколаївської області, виконує функції, має права та обов`язки оператора системи розподілу;

- АТ «Миколаївобленерго» уклало договір №44/1038 від 01.12.2018 про надання послуг з розподілу електричної енергії з Комунальним некомерційним підприємством «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради;

- 21.11.2020 між АТ «Миколаївобленерго» та позивачем укладено договір №45/20 про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідно до умов якого АТ «Миколаївобленерго» надає послуги з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», як постачальника, згідно з реєстром згідно з реєстром ЕІС-кодами споживачів та їх точками вимірювання;

- на виконання умов договору №44/1038 від 01.12.2018 відповідач надав АТ «Миколаївобленерго» акт про використану електричну енергію за грудень 2020 року, в якому зазначив про споживання 88206 кВт активної електричної енергії. На підставі наданого Відповідачем акту про використану електричну енергію АТ «Миколаївобленерго» склало акт про прийняття-передавання послуг від 31.12.2020 в якому зазначило обсяг розподіленої електроенергії до об`єктів відповідача в розмірі 88206 кВт/год. Акт про прийняття-передавання послуг від 31.12.2020 для розрахунку вартості спожитої електричної енергії АТ «Миколаївобленерго» було передано позивачу;

- позивачем вірно розраховано вартість спожитої електричної енергії відповідачем на підставі наданої ним самим кількості спожитої електричної енергії.

У судовому засіданні 08.02.2022 судом оголошено перерву до 24.02.2022.

24.02.2022 судове засідання не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням на всій території України воєнного стану за Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ.

З початку військової агресії Російської Федерації проти України активні бойові дії ведуться на території Миколаївської області та міста Миколаєва.

Наказом голови Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2022 судові засідання призначені з 02.03.2022 по 01.04.2022 були скасовані, враховуючи ведення бойових дій на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду.

Відповідно до положень частини 7 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи, зокрема, неможливість Господарським судом Миколаївської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Голова Верховного Суду розпорядженням від 22.03.2022 №12/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Господарський суд Одеської області.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.07.2022 №41 з 26 липня 2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Миколаївської області.

За вказаних обставин, розгляд справи відбувається у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні за указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України.

Ухвалою суду від 15.08.2022 підготовче засідання у справі призначено на 05.09.2022.

Ухвалою суду від 05.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.09.2022.

Учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Господарським судом також враховано, що явка представників учасників справи не визнавалась судом обов`язковою.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі, зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом враховано, що позивач в заяві від 30.08.2022 просив суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників учасників справи.

У судовому засіданні 22.09.2022 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

19.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», як постачальником, та Комунальним некомерційним підприємством «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради, як споживачем (клієнтом), укладено договір №1/73/20 про закупівлю електричної енергії (далі - Договір про закупівлю електроенергії).

Умовами такого договору, зокрема, перебачено:

- постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2020 році товар електричну енергію за кодом ДК 021:2015:09310000-5 (електрична енергія), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість товару у розмірах, строки та порядку, що визначенні договором (п.2.1);

- плановий обсяг продажу електроенергії за договором становлять 122000 кВт/год. У тому числі по місяцях 2020 року: листопад - 37000 кВт/год, грудень - 85000 кВт/год (п.2.2);

- предметом продажу є електроенергія для об`єктів споживача, що живляться від електричних мереж АТ «Миколаївобленерго» (п.2.3);

- період постачання: з 19.11.2020 по 31.12.2020 включно (п.2.4);

- місце поставки: згідно Додатку №1 «Заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу» (п.2.5);

- постачання товару здійснюється за умови: 3.2.1 наявності діючого між Споживачем та Оператором системи розподілу (далі - ОСР) договору про надання послуг із розподілу електроенергії (п.3.1).

Також, 19.11.2020 Комунальним некомерційним підприємством «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради також підписано заяву-приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції постачальника: «Комерційна пропозиція №ПВЦ-Оплата по факту».

В такій заяві-приєднання відповідачем, зокрема, визначено:

- вид об`єкта - Обласна дитяча лікарня, Сурдологічний кабінет;

- адреса об`єкта - м.Миколаїв, вул.Миколаївська, 21;

- найменування Оператора, з яким Споживач уклав договір розподілу електричної енергії - АТ «Миколаївобленерго»;

- початок постачання електричної енергії з 19.11.2020.

Відповідно до п.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018, оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам.

За положеннями пп.8.6.1 Кодексу комерційного обліку, затвердженого постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018, зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку.

У спірних правовідносинах, функції оператора комерційного обліку були покладені на оператора системи розподілу у межах території ліцензованої діяльності - АТ «Миколаївобленерго».

Відповідно до положень Закону України «Про ринок електричної енергії» АТ «Миколаївобленерго» з 01.01.2019 здійснює розподіл електричної енергії в межах закріпленої території Миколаївської області, виконує функції, має права та обов`язки оператора системи розподілу.

АТ «Миколаївобленерго» уклало договір №44/1038 від 01.12.2018 про надання послуг з розподілу електричної енергії з відповідачем.

21.11.2020 між АТ «Миколаївобленерго» та позивачем укладено договір №45/20 про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідно до умов якого АТ «Миколаївобленерго» надає послуги з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», як постачальника, згідно з реєстром ЕІС-кодами споживачів та їх точками вимірювання.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору №44/1038 від 01.12.2018 відповідач надав АТ «Миколаївобленерго» акт про використану електричну енергію за грудень 2020 року, в якому зазначив про споживання ним 88206 кВт активної електричної енергії.

На підставі наданого відповідачем акту про використану електричну енергію АТ «Миколаївобленерго» склало акт від 31.12.2020 про приймання-передачі послуг розподілу електроенергії, в якому зазначило обсяг розподіленої електроенергії до об`єктів відповідача в розмірі 88206 кВт/год, та який передано позивачу.

Також, листом №01/26-10180 від 31.12.2020 АТ «Миколаївобленерго» повідомило позивача про те, що прогнозні обсяги споживання електроенергії на 01.01.2021 по об`єктам відповідача складають 88206 кВт/год.

Пунктом 3.4 Договору №1/73/20 від 19.11.2020 встановлено, що визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленої (спожитої) електроенергії між Сторонами здійснюється в наступному порядку: 3.4.1 За підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленої (поставленої) електроенергії Споживачу за розрахунковий період, що складений між ОСР та Споживачем. 3.4.2 На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних ОСР Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі електроенергії за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника.

На підставі вищезазначених даних, позивачем було виписано відповідачу та направлено на його адресу за супровідним листом №587/09-02-1550 від 24.12.2020, зокрема, рахунок за спожиту електричну енергію на загальну суму 238514,48 грн у т.ч. ПДВ: з яких 61481,86 грн борг на початок періоду за спожиту у листопаді 2020 року електроенергію; 177032,62 грн борг за спожиту у грудні 2020 року електроенергію; а також акт прийняття-передавання товарної продукції за грудень 2020 року.

Супровідний лист №587/09-02-1550 від 24.12.2020 з доданими до нього документами (рахунком та актом) відповідачем були отримані 29.12.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №113.

Також, п.3.4 Договору №1/73/20 від 19.11.2020 встановлено, що 3.4.3 Споживач протягом п`яти днів з дати одержання акта приймання-передачі електроенергії зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі електроенергії, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі електроенергії. 3.4.5 У випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі електроенергії, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитої електроенергії встановлюється відповідно до даних ОСР.

Позивач стверджує, а відповідач не спростовує, що відповідачем не надавалось позивачу письмової обґрунтованої відмови від підписання акту приймання-передачі товарної продукції (електроенергії) за грудень 2020 року.

За такого, суд погоджується з доводами позивача, що з врахуванням вказаних умов Договору №1/73/20 від 19.11.2020, акт приймання-передачі товарної продукції (електроенергії) за грудень 2020 року вважається фактично підписаним відповідачем 10.01.2021.

Розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць. Оплата електроенергії здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування грошових коштів на спецрахунок Постачальника на підставі рахунку в наступному порядку: Оплата вартості фактично спожитої електроенергії здійснюється Споживачем протягом 10 робочих днів з дня підписання сторонами акта приймання-передачі, складеного відповідно до пункту 3.4 Договору. Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на спецрахунок Постачальника (п.п.5.8, 5.9, 5.10 Договору про закупівлю електроенергії).

Комерційною пропозицією №ПВЦ-Оплата по факту, яка є Додатком №2 до Договору №1/73/20 від 19.11.2020 про закупівлю електричної енергії встановлено:

- оплата за фактично відпущену електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється один раз за фактичними показниками засобів обліку та даних комерційного обліку і наданих рахунків за спожиту електричну енергію; оплата здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «ООЕК», вказаний у рахунку на оплату, за фактично спожитий Клієнтом обсяг електричної енергії (п.п.2.1, 2.2);

- розрахунковим вважається період з 01 числа розрахункового місяця до такого ж числа наступного місяця. Розрахунковий період прирівнюється до календарного місяця (п.2.4);

- Обсяги спожитої Клієнтом та розподіленої електричної енергії визначаються Оператором системи (п.3);

- Клієнт здійснює оплату протягом 10 (десяти) робочих днів від дня отримання рахунку, грошовими коштами на рахунок ТОВ «ООЕК» (п.4).

29.12.2020 відповідачем було проведено часткову оплату вартості спожитої електричної енергії у грудні 2020 в розмірі 172755,62 грн.

17.03.2021 позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №06/03-1126 з вимогою сплатити заборгованість в розмірі 4277,0 грн, яка залишена відповідачем без задоволення.

У відповідь на зазначену претензію відповідач повідомив позивачу листом №419 від 26.04.2021 про те, що він звернувся до AT «Миколаївобленерго» щодо проведення звірки спожитої ним електроенергії за 2020 рік, за результатами якої буде прийнято рішення щодо погашення заборгованості та інформовано позивача про таке окремо.

Позивач вказує, що відповідач не провів повну оплату вартості спожитої у грудні 2020 року електричної енергії, у зв`язку з чим борг відповідача за спірний період складає 4277,00 грн.

Частинами 1 та 2 ст.11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За приписами ст.193 ГК України та ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається та не спростовано відповідачем, що останній, всупереч умовам договору №1/73/20 від 19.11.2020 про закупівлю електроенергії та приписам чинного законодавства, своєчасно та в повному обсязі не сплатив залишок заборгованості спожиту у грудні 2020 року електроенергію, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 4277,0 грн.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі ст.ст.76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не спростував вимоги позивача та не надав суду відповідні докази, які свідчать про погашення ним залишку заборгованості у розмірі 4277,0 грн.

За такого, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума основного боргу у розмірі 4277,0 грн.

Також, у даній справі позивачем заявлено до стягнення з відповідача 303,62 грн інфляційних втрат за період: лютий - жовтень 2021 року; 105,11 грн - 3% річних та 523,20 грн пені за період: 23.01.2021 - 17.11.2021; які нараховані на суму основного боргу 4277,0 грн.

Пунктом 4 Додатку №3 «Порядок розрахунків» до Договору №1/73/20 від 19.11.2020 про закупівлю електричної енергії встановлено, що оплата рахунків за спожиту електроенергію та за інші види нарахувань здійснюється Споживачем самостійно на протязі 10 (десять) робочих днів з дати отримання акту прийняття- передавання товарної продукції. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на рахунок Постачальника або дата внесення Споживачем готівки в касу Постачальника. За внесення платежів, передбачених даним пунктом цього додатку, з порушенням термінів, визначених цим додатком, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,5 %, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на той період, від суми боргу за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, а також індекс інфляції та 3% річних.

В силу приписів ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема одним із правових наслідків виділяється сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч.1-3 ст.549 ЦК України).

Суд враховує, що згідно положень ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та ч.2 ст.343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до положень ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Однак, судом враховано, що постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №211 від 11.03.2020 (з наступними змінами) установлено на всій території України карантин з 12 березня 2020 року. На теперішній час встановлений на території України карантин не скасовано.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020 розділ IX «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України доповнено пунктом 7 такого змісту: « 7. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Тобто, строк, визначений ч.6 ст.232 ГК України, продовжується на строк дії карантину зумовленого поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Суд, перевіривши розрахунки інфляційних втрат, 3% річних та пені вважає їх арифметично вірними, а вимоги позивача в цій частині такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради (54018, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, буд.21; ідент.код 02007070) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (65007, м.Одеса, вул.Мала Арнаутська, буд.88; ідент.код 42114410) 4277,0 грн боргу за спожиту у грудні 2020 року по договору №1/73/20 від 19.11.2020 про закупівлю електричної енергії активну електроенергію, 523,20 грн пені, 105,11 грн - 3% річних, 303,62 грн інфляційних втрат та 2270,0 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 30.09.2022 року.

Суддя М.В.Мавродієва