ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. ОдесаСправа № 915/1106/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Разюк Г.П.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, пр-т Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

За участю представників сторін:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю ,,УК ,,Південь Саченко А.П., ордер серія ВЕ №1053516 від 10.11.2021 року;

Від Акціонерного товариства ,,РВС Банк Цибіков О.О., довіреність №41 від 24.05.2022 року;

Від Державного реєстратора Лубінської Олени Миколаївни не з`явився;

Від Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма ,,Центр-95 не з`явився;

Від Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Відродження не з`явився.

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ,,УК ,,Південь та Акціонерного товариства ,,РВС Банк

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021

по справі № 915/1106/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,УК ,,Південь

до відповідача-1: Державного реєстратора Лубінської Олени Миколаївни

до відповідача-2: Акціонерного товариства ,,РВС Банк

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма ,,Центр-95

2) Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Відродження

про: визнання нечинним та скасування рішення державного реєстратора, припинення іпотеки, витребування майна з чужого незаконного володіння,

(суддя місцевого господарського суду: Мавродієва М.В., Господарський суд Миколаївської області, м.Миколаїв, вул.Фалєєвська, 14)

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УК "Південь" звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Державного реєстратора Лубінської Олени Миколаївни Комунального підприємства "Енерго" та Акціонерного товариства "РВС Банк", в якій просило суд:

1) визнати нечинним та скасувати рішення державного реєстратора Лубінської О.М. від 02.08.2019 із виключенням запису про власність АТ "РВС Банк" щодо об`єкта нерухомого майна - реєстраційний номер 242, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с.Весняне, вул.Садова, 20, та складається з: Літера А-1 - адміністративна будівля, загальною площею 78,4 кв.м; Літера Б-1 - склад, загальною площею 114,6 кв.м; Літера В-1 - склад загальною площею 25,2 кв.м; Літера Ж-1 - зерносховище загальною площею 490,5 кв.м; Літера И-1 - виробнича будівля, загальною площею 1456,3 кв.м; Літера К-1 - склад, загальною площею 1723,8 кв.м;

2) припинити іпотеку на об`єкт нерухомого майна - реєстраційний номер 242, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с.Весняне, вул.Садова, 20, та складається з: Літера А-1 - адміністративна будівля, загальною площею 78,4 кв.м; Літера Б-1 - склад, загальною площею 114,6 кв.м; Літера В-1 - склад загальною площею 25,2 кв.м; Літера Ж-1 - зерносховище загальною площею 490,5 кв.м; Літера И-1 - виробнича будівля, загальною площею 1456,3 кв.м; Літера К-1 - склад, загальною площею 1723,8 кв.м;

3) витребувати із незаконного володіння АТ "РВС Банк" на користь ТОВ "УК "Південь" 57134, Миколаївська область, Миколаївський район, селище Весняне, вул.Садова, будинок 2; , об`єкт нерухомого майна - реєстраційний номер 242, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с.Весняне, вул.Садова, 20, та складається з: Літера А-1 - адміністративна будівля, загальною площею 78,4 кв.м; Літера Б-1 - склад, загальною площею 114,6 кв.м; Літера В-1 - склад загальною площею 25,2 кв.м; Літера Ж-1 - зерносховище загальною площею 490,5 кв.м; Літера И-1 - виробнича будівля, загальною площею 1456,3 кв.м; Літера К-1 - склад, загальною площею 1723,8 кв.м.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- повідомлення про порушення умов за кредитним договором ТОВ «УК Південь» поштовим, чи будь-яким іншим зв`язком не отримувало. Обов`язок з надіслання вимоги може вважатися виконаним тільки в разі, коли така вимога отримана іпотекодавцем і строк її виконання обчислюється з моменту отримання такої вимоги, а отже, іпотекодержатель має довести не тільки факт надіслання, а й отримання вимоги. Таке повідомлення, як і документ про оплату послуг пересилання поштового відправлення, банк разом із іншими документами (зокрема, повідомлення про вручення цінного листа із вимогою та правильно зазначеною адресою іпотекодавця, фіскальний чек про оплату поштових послуг за направлення цього повідомлення) для проведення державної реєстрації права не подав, тому на думку ТОВ «УК Південь» вимоги порядку щодо надання документа, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя, банком не виконано;

- банк скористався своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки, звернувшись у вересні 2008 року до суду з позовом до Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма «Центр-95» про звернення стягнення на предмет іпотеки, який був задоволений судом, а з аналізу ст.35 Закону України «Про іпотеку» і п.п.12-12.3.1 договору іпотеки слідує, що позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки може застосовуватися тільки до початку звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку;

- державна реєстрація за банком права власності на спірне майно проведена державним реєстратором без дотримання вимог чинного законодавства, а саме без надання державному реєстратору звіту про оцінку майна всупереч вимог (умов) договору, а тому рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48092803 від 05.08.2019 про реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомості є протиправним;

- предмет іпотеки пройшов процедури перших та других торгів, тобто відбулась процедура реалізації іпотечного майна, прилюдні торги визнані такими, що не відбулись, результати торгів ніким не оспорювались, іпотекодержатель, у встановлений законом строк, не скористався своїм правом придбати предмет іпотеки (залишити майно за собою) та не вніс на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби різницю між вартістю непроданого майна та сумою коштів, які підлягають стягненню на його користь, а отже, невикористання іпотекодержателем свого права придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, за результатами других прилюдних торгів в силу вимог ч.3 ст.49 Закону України «Про іпотеку» є окремою підставою для припинення іпотеки;

- незаконна реєстрація права власності на спірний об`єкт нерухомості в державному реєстрі речових прав та подальше порушення процедури стягнення на предмет іпотеки, є підставою для застосування належного способу захисту - витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021 по справі №915/1106/20 позовні вимоги задоволено частково, визнано нечинним та скасовано рішення державного реєстратора Лубінської Олени Миколаївни від 02.08.2019 із виключенням запису про власність Акціонерного товариства "РВС Банк" (57134, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с.Весняне, вул.Садова, буд.20; ідент.код 41904558) щодо об`єкта нерухомого майна - реєстраційний номер 242, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с.Весняне, вул.Садова, 20; та складається з: Літера А-1 - адміністративна будівля, загальною площею 78,4 кв.м; Літера Б-1 - склад, загальною площею 114,6 кв.м; Літера В-1 - склад загальною площею 25,2 кв.м; Літера Ж-1 - зерносховище загальною площею 490,5 кв.м; Літера И-1 - виробнича будівля, загальною площею 1456,3 кв.м; Літера К-1 - склад, загальною площею 1723,8 кв.м.; витребувано із незаконного володіння Акціонерного товариства "РВС Банк" (04071, м.Київ, вул.Введенська, буд.29/5; ідент.код 39849797) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УК "Південь" (57134, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с.Весняне, вул.Садова, буд.20; ідент.код 41904558) об`єкт нерухомого майна - реєстраційний номер 242, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с.Весняне, вул.Садова, 20; та складається з: Літера А-1 - адміністративна будівля, загальною площею 78,4 кв.м; Літера Б-1 - склад, загальною площею 114,6 кв.м; Літера В-1 - склад загальною площею 25,2 кв.м; Літера Ж-1 - зерносховище загальною площею 490,5 кв.м; Літера И-1 - виробнича будівля, загальною площею 1456,3 кв.м; Літера К-1 - склад, загальною площею 1723,8 кв.м.; в решті позовних вимог відмовлено.

В оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд зазначив, що відповідач - АТ «РВС Банк» недобросовісно використав своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки та поспішно вчинив дії щодо переходу права власності, а тому позовні вимоги в частині визнання нечинним та скасування рішення державного реєстратора Лубінської Олени Миколаївни від 02.08.2019 із виключенням запису про власність АТ РВС Банк щодо спірного об`єкта нерухомого майна та витребування із незаконного володіння АТ РВС Банк на користь ТОВ УК Південь такого об`єкта нерухомого майна, - підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про припинення іпотеки на об`єкт нерухомого майна - реєстраційний номер 242, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с.Весняне, вул.Садова, 20, суд дійшов висновків, що вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до приписів Закону України «Про іпотеку» відмова іпотекодержателя від залишення за собою предмета іпотеки в рахунок погашення боргу після того, як повторні прилюдні торги не відбулися, не є підставою для обов`язкового припинення іпотеки. Крім того, зазначена норма та норми Закону України «Про виконавче провадження» не містять обов`язку банку, під страхом припинення іпотеки, прийняти нереалізоване майно.

16.11.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ТОВ "УК "Південь" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021 по справі №915/1106/20.

В апеляційній скарзі ТОВ «УК «Південь» не погоджується з рішенням місцевого господарського суду в частині відмовлених позовних вимог, просить в цій частині рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимоги про припинення права іпотеки на об`єкт нерухомого майна, в решті рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021 позивач просить залишити без змін.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте внаслідок неправильного з`ясування фактичних обставин справи.

Заявник апеляційної скарги звертає увагу, що заочним рішенням Заводського районного суду м.Миколаїв від 26.02.2015 у справі №487/684/15-ц було припинено іпотеку нежитлового об`єкту та відновлено лише 02.08.2019 шляхом внесення відомостей до реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, впродовж 4 років в реєстрі речових прав на нерухоме майно не було відомостей про іпотекодержателя та обтяження.

Апелянт звертає увагу, що він є добросовісним набувачем нерухомого майна та не має жодного відношення до Договору іпотеки від 02.11.2006 та кредитних зобов`язань за цим договором.

На момент проведення реєстраційних дій, держаний реєстр не містив жодних заборон чи записів про обтяження, чи відомстей про інших власників цього майна, товариство не отримувало жодних листів чи претензій щодо вказаного нерухомого майна. ТОВ «УК Південь» як добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, було вправі покластися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УК "Південь" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021 по справі №915/1106/20 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції; витребувано у Господарського суду Миколаївської області матеріали позовного провадження по справі №915/1106/20.

Також 16.11.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга АТ "РВС Банк" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021 по справі №915/1106/20.

Відповідач-2 не погоджується з рішенням місцевого господарського суду в частині задоволених позовних вимог, просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

В апеляційній скарзі АТ «РВС БАНК» вказує, що ним, як іпотекодержателем, застосовано усі можливі заходи щодо повідомлення іпотекодавця, тим самим Банк виконав вимоги вищевказаних норм закону та договору іпотеки, внаслідок чого 02.08.2019 (більш ніж через 31 день після направлення відповідної письмової вимоги) звернув стягнення на предмет іпотеки. Вказані дії відповідають позиції, викладені у постанові Великої Палати ВС від 29.09.2020 №757/13243/17.

Крім того, заявник апеляційної скарги вказує, що при державній реєстрації переходу права власності за АТ «РВС Банк» сторонами було повністю дотримано умови Договору та вимоги Закону України «Про іпотеку», «Порядку держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015.

Також апелянт вважає, що не відповідають обставинам справи висновки про неналежне дослідження майна при виготовленні звіту про оцінку. Огляд майна був здійснений на скільки це можливо, враховуючи дії ТОВ «УК Південь»

АТ «РВС Банк» зазначає також, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.12.2020 задоволено позовні вимоги ПАТ «Про Кредит Банк» до ТОВ «Ніка Меблі» та спростовано майнові дії боржника ТОВ «Ніка Меблі» шляхом визнання недійсним рішення ТОВ «Ніка Меблі» про заснування ТОВ «Ніколь МК» та внесення до його статутного капіталу від ТОВ «Ніка Меблі» майна, яке оформлено протоколом загальних зборів учасників від 26.05.5016 та актами прийому-передачі від 27.05.2016, згідно яких ТОВ «Ніка Меблі» передало до статутного капіталу ТОВ «Ніколь МК», зокрема, нежитловий об`єкт, розташований за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с.Весняне, вул.Садова, 20, власник: ТОВ «УК Південь».

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 ухвалу суду першої інстанції скасовано в частині повернення майна.

Так, апелянт звертає увагу, що рішенням спростовано майнові дії щодо передачі спірного майна, які передували набуттю прав позивачем та визнано недійсними рішення загальних зборів ТОВ «Ніка Меблі» від 26.05.2016 про створення ТОВ «Ніколь МК» та Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Ніколь МК», а саме договір купівлі-продажу міє ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 07.06.2016.

Заявник вважає, що з огляду на недійсність вказаних правочинів згідно Постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 та те, що вони не створюють юридичних наслідків, наступні вчинені правочини є нікчемними. На думку апелянта, правочини, на підставі яких ТОВ «УК Південь» набуло право власності, вчинені за відсутності та з перевищенням повноважень складом учасників ТОВ «Ніколь МК», зокрема і акт-приймання передачі нерухомогом майна б/н від 27.03.2018 щодо внесення в статутний капітал ТОВ «УК Південь» є недійсним, тому не може створювати юридичних наслідків.

Також апелянт звертає увагу на недоліки заяви про зміну підстав позову чи його уточнення, поданої ТОВ «УК Південь», адже до неї не додано доказів подання копії такої заяви сторонам у справі як того вимагає процесуальне законодавство. Отже, така заява не могла бути прийнята судом до розгляду на підставі ч.5 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, в матеріалах справи відсутня ухвала, якою б суд прийняв до розгляду вказану заяву, чим порушено норми процесуального права.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "РВС Банк" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021 по справі №915/1106/20 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції; витребувано у Господарського суду Миколаївської області матеріали позовного провадження по справі №915/1106/20.

26.11.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №915/1106/20.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "РВС Банк" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021 по справі №915/1106/20 залишено без руху.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.12.2021, зокрема, відкрито апеляційне провадження у справі № 915/1106/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства ,,РВС Банк на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 призначено до сумісного розгляду апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ,,УК ,,Південь та Акціонерного товариства ,,РВС Банк на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021 р. по справі № 915/1106/20 на 31.01.2022 року об 11:00 год., у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду.

22.12.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю ,,УК ,,Південь надійшов відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства ,,РВС Банк на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021 по справі № 915/1106/20.

17.01.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства ,,РВС Банк надійшли письмові пояснення по справі №915/1106/20.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.2022 задоволено клопотання представника Акціонерного товариства ,,РВС Банк про відкладення розгляду справи №915/1106/20 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю ,,УК ,,Південь та Акціонерного товариства ,,РВС Банк на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021; відкладено розгляд справи №915/1106/20 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю ,,УК ,,Південь та Акціонерного товариства ,,РВС Банк на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021 на іншу дату, судове засідання по справі призначено на 14.02.2022 року о 14:00 год.

Разом з тим, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Разюк Г.П. з 14.02.2022, судове засідання 14.02.2022 року о 14:00 год. у справі №915/1106/20 не відбулось, про що складено відповідну довідку секретарем судового засідання.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.07.2022 розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю ,,УК ,,Південь та Акціонерного товариства ,,РВС Банк призначено на 16.08.2022 року о 12-30 год.

В судових засіданнях, які неодноразово відкладались, представники АТ «РВС Банк» та ТОВ «УК «Південь» підтримували доводи та вимоги, викладені ними письмово в апеляційних скаргах та письмових поясненнях.

Представники ПП «Виробничо-комерційна фірма ,,Центр-95, ТОВ ,,Відродження та Державний реєстратор Лубінська О.М. в судове засідання не з`являлися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне розглянути справу за відсутності представників сторін та учасників справи, які не з`явились, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.01.2019 у справі №915/1086/18, яке не оскаржувалось та набрало законної сили 22.02.2019, встановлено наступні обставини.

02.11.2006 між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», та ПП «Центр-95» укладений кредитний договір №KЛ/06-59, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 400000,00 грн зі сплатою за користування кредитною лінією у вигляді 19% річних, строком до 01.11.2007

Відповідно до статуту ПАТ «РВС Банк» він є правонаступником ПАТ «Перехідний банк «РВС Банк», який в свою чергу є правонаступником ПАТ «Омега Банк».

02.11.2006 з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №КЛ/06-59 між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ПП ВКФ «Центр-95» було укладено Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рудою О.М. та зареєстрований в реєстрі за №1104, предметом якого є: нежитловий об`єкт загальною площею 5709,6 кв.м, який розташований по вул.Куйбишева, буд.19 в с.Весняне, Миколаївського р-ну Миколаївської обл. та який складається із: - санпропускника за літерою А, загальною площею 83,40 кв.м; - адмінбудівлі з магазином за літерою Б, загальною площею 106,2 кв.м; - вагової з навісом за літерою В, загальною площею 25,2 кв.м; - їдальні за літерою Г, загальною площею 112,6 кв.м; - холодильника за літерою Д, загальною площею 77,80 кв.м; - пункту штучного запліднення за літерою Е, загальною площею 6,20 кв.м; - зерносховища за літерою Ж, загальною площею 490,5 кв.м; - свинарника за літерою И, загальною площею 1456,3 кв.м; - літнього табору за літерою К, загальною площею 1750,8 кв.м; - корівник за літерою З, загальною площею 1600,6 кв.м (далі Договір іпотеки) (т.4 а.с.57,58).

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 07.10.2008 у справі №12/461/08, на виконання якого 30.10.2008 видано відповідний наказ, стягнуто на користь Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк» (01032, м.Київ, вул.Комінтерну, 30, ) з Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Центр-95» (54001, місто Миколаїв, проспект Леніна, 92, ) 743937,72 грн. - заборгованості шляхом звернення стягнення на:

- нежитловий об`єкт, місцезнаходження якого є Миколаївська область, Миколаївський район, селище Весняне, вулиця Куйбишева, будинок 19;

- 38 (тридцять вісім) голів свиней, що знаходяться у Миколаївській області, Миколаївський район, селище Весняне, вулиця Куйбишева, будинок 19.

Позовні вимоги у справі №12/461/08 ґрунтувалися на підставі укладених між сторонами кредитного договору №КЛ/06-59 від 02.11.2006 про надання грошових коштів у вигляді кредитної лінії, що поновлюється, (з додатковою угодою №2 до нього від 02.03.2007) та договору застави від 02.03.2007.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у Миколаївському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області перебувало виконавче провадження за №35570064 з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 30.10.2008 №12/461/08 про стягнення з ПП ВКФ «Центр-95» на користь ВАТ «Сведбанк» коштів в сумі 743937,72 грн. заборгованості шляхом звернення стягнення на нежитловий об`єкт, за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с.Весняне, вул.Куйбишева, 19; який повернуто стягувачу постановою державного виконавця від 28.10.2013 за п.3 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону, що діяла до 05.10.2016, з тих підстав, що стягувач відмовився залишити за собою нереалізоване під час примусового виконання рішення майно (т.3 а.с.81).

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.01.2019 у справі №915/1086/18 встановлено, що 03.07.2015 ПАТ «Перехідний Банк «РВС Банк» на підставі акту приймання-передачі №140/07/2015-К прийняло всі права кредитора за Кредитним Договором №КЛ/06-59 від 02.11.2006, Іпотечним Договором посвідченим 02.11.2006 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рудою О.М. в реєстрі за №1104 та Договором Застави від 02.03.2007, укладеними з ПП «ВКФ «ЦЕНТР-95».

Заочним рішенням Заводського районного суду м.Миколаїв від 26.02.2015 у справі 487/684/15-ц, зокрема, припинено іпотеку нежитлового об`єкту загальною площею 5709,6 кв.м, розташованого по вул.Куйбишева, 19 в с.Весняне Миколаївського району Миколаївської області, за договором іпотеки від 02.11.2006, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рудою О.М. та зареєстрованого в реєстрі №1104, а також припинено заборони, які накладені та зареєстровані в зв`язку з укладенням договору іпотеки від 02.11.2006, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рудою О.М. та зареєстрованого в реєстрі №1104 (заборона на відчуження зареєстрована 02.11.2006 номер в реєстрі 150).

18.03.2015 ПП ВКФ «Центр-95» за договором купівлі-продажу нежитлового об`єкту, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Черніковою О.Є та зареєстрованого в реєстрі №103, відчужив предмет іпотеки на користь ТОВ «Відродження Миколаїв» та ТОВ «Ніколь МК», внаслідок чого останні на праві спільної часткової власності набули наступні частки предмету іпотеки:

- 147/1000 часток нежитлового об`єкту - ТОВ «Відродження Миколаїв» (ідент.код 39199494), який складається з: - холодильник за літерою Д-1 заг.пл. 79,2 кв.м; - корівник за літерою З-1 заг.пл. 1600,6 кв.м; за адресою: с.Весняне, вул.Куйбишева, 19 Миколаївського району Миколаївської області;

- 853/1000 часток нежитлового об`єкту - ТОВ «Ніка Меблі» (ідент.код 38086372), який складається з: - санпропуск за літерою А-1 загальною площею 81,2 кв.м; - адмінбудинок з магазином за літерою Б-1 загальною площею 120,3 кв.м; - вагова з навісом за літерою В-1 загальною площею 25,2 кв.м; - зерносховище за літерою Ж-1 загальною площею 490,5 кв.м; - свинарник за літерою И-1 загальною площею 1456,3 кв.м; - літній табір за літерою К-1 загальною площею 1722,7 кв.м.; за адресою: с.Весняне, вул.Куйбишева, 19 Миколаївського району Миколаївської області.

З інформаційної довідки №138656427 від 21.09.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 31.05.2016 на підставі акту приймання передачі нерухомого майна б/н від 27.05.2016 ТОВ «Ніка Меблі» внесено до статутного капіталу ТОВ «Ніколь МК» - 853/1000 об`єкту (площею 3896,2 кв.м), внаслідок чого ТОВ «Ніколь МК» набуло у власність майно за адресою с.Весняне, вул.Куйбишева, 19, а саме: Літера А-1 - адміністративна будівля, загальною площею 78,4 кв.м; Літера Б-1 - склад, загальною площею 114,6 кв.м; Літера В-1 - склад загальною площею 25,2 кв.м; Літера Ж-1 - зерносховище загальною площею 490,5 кв.м; Літера И-1 - виробнича будівля, загальною площею 1456,3 кв.м; Літера К-1 - склад, загальною площею 1723,8 кв.м.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 27.12.2016 у справі №487/684/15-ц заочне рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 26.02.2015 в частині вирішення позовних вимог заявлених Підприємством виробничо-комерційної фірми «Центр-95» до ПАТ «Омега Банк», Центрального ВДВС ММУЮ скасовано, а провадження у справі в цій частині закрито.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 27.12.2016 у справі №487/684/15-ц заочне рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 26.02.2015 скасовано та ухвалено нове рішення. В позові Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Центр-95» про припинення договору поруки відмовлено.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.04.2017 у справі №487/684/15-ц постановлено здійснити поворот рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 26.02.2015 року у справі №487/684/15-ц; поновити, шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запису про іпотеку нежитлового об`єкту загальною площею 5709,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Миколаївська область Миколаївський район, с.Весняне, вул.Куйбишева, 19; поновити, шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запису про заборону на відчуження нежитлового об`єкту загальною площею 5709,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Миколаївська область Миколаївський район, с.Весняне, вул.Куйбишева, 19, яка накладена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округ, зареєстрована в реєстрі за 3150 та виникла на підставі договору іпотеки від 02.11.2006, укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Приватним підприємством виробничо-комерційної фірми Центр-95 та зареєстрованого в реєстрі за №1104.

28.04.2017 Виконавчий комітет Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області ухвалив рішення №6 (а.с.38), відповідно до якого, на підставі заяви директора ТОВ «Ніколь МК» Івануни І.В. щодо надання поштової адреси 853/1000 частки нежитлового об`єкта, вирішено: присвоїти поштову адресу 853/1000 частки нежитлового об`єкта: с.Весняне, вул.Садова, 20, Миколаївського району, Миколаївської області.

З інформаційної довідки №132347286 від 27.07.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 30.06.2017 вчинено реєстраційну дію - запис №21195788 та зареєстровано право приватної власності за ТОВ «Ніколь МК» () на об`єкт нерухомого майна - реєстраційний номер 242, який складається з: Літера А-1 - адміністративна будівля, загальною площею 78,4 кв.м; Літера Б-1 - склад, загальною площею 114,6 кв.м; Літера В-1 - склад загальною площею 25,2 кв.м; Літера Ж-1 - зерносховище загальною площею 490,5 кв.м; Літера И-1 - виробнича будівля, загальною площею 1456,3 кв.м; Літера К-1 - склад, загальною площею 1723,8 кв.м., за адресою: с.Весняне, вул.Садова, 20, Миколаївський район Миколаївської області.

Частка 147/1000 об`єкту - ТОВ «Відродження Миколаїв» (код ЕДРПОУ 39199494), в свою чергу набула статусу цілого об`єкту - реєстраційний номер 42 за адресою: с.Весняне, вул.Куйбишева, 19, Миколаївський район Миколаївської області; нежитлового об`єкта, який складається з: - холодильник Літера Д-1 заг.пл. 79,2 кв.м; - корівник Літера З-1 заг.пл. 1600,6 кв.м.

12.04.2018 Державним реєстратором комунального підприємства «Миколаївське Бюро Технічної Інвентаризації» Мардзявко Тетяною Степанівною зареєстровано право власності на нерухоме майно, яке належало ТОВ «Ніколь МК», за ТОВ «УК Південь» на підставу акту-приймання передач нерухомого майна б/н від 27.03.2018, а ТОВ «УК Південь» () внаслідок цього набуло права власності на об`єкт нерухомості, який складається з: Літера А-1 - адміністративна будівля, загальною площею 78,4 кв.м; Літера Б-1 - склад, загальною площею 114,6 кв.м; Літера В-1 - склад загальною площею 25,2 кв.м; Літера Ж-1 - зерносховище загальною площею 490,5 кв.м; Літера И-1 - виробнича будівля, загальною площею 1456,3 кв.м; Літера К-1 - склад, загальною площею 1723,8 кв.м., за адресою: с.Весняне, вул.Садова, 20, Миколаївський район Миколаївської області.

У рішенні від 22.01.2019 у справі №915/1086/18 Господарський суд Миколаївської області встановив, що матеріалами справи підтверджується перехід права власності на предмет іпотеки до ТОВ «УК Південь» () та ТОВ «Відродження Миколаїв» ().

У вказаному судовому рішенні суд дійшов висновку, що дія іпотеки на підставі договору іпотеки від 02.11.2006, укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «РВС Банк», та ПП ВКФ «Центр-95», посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рудою О.М. та зареєстровано реєстрі за №1104, поширюється на:

1) Об`єкт нерухомого майна - реєстраційний номер 242, що перебуває у власності ТОВ «УК Південь» () та знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, сщ.Весняне, вул.Садова, будинок 20, та складається з: Літера А-1 - адміністративна будівля, загальною площею 78,4 кв.м; Літера Б-1 - склад, загальною площею 114,6 кв.м; Літера В-1 - склад загальною площею 25,2 кв.м; Літера Ж-1 - зерносховище загальною площею 490,5 кв.м; Літера И-1 - виробнича будівля, загальною площею 1456,3 кв.м; Літера К-1 - склад, загальною площею 1723,8 кв.м.

2) Об`єкт нерухомого майна - реєстраційний номер 42, що перебуває у власності ТОВ «Відродження Миколаїв» () та знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, сщ.Весняне, вул.Куйбишева, будинок 19, та складається з: Літ. Д-1 - холодильник, загальною площею 79,2 кв.м; Літ. З-1 - корівник, загальною площею 1600,6 кв.м.

За такого, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.01.2019 у справі №915/1086/18 з урахуванням ухвали від 12.02.2019 про виправлення в тексті рішення описок, яке не оскаржувалось та набрало законної сили 22.02.2019, визнано за Акціонерним товариством «РВС Банк» (04071, м.Київ, вул.Введенська, буд.29/58, ) право іпотеки згідно з Іпотечним Договором від 02.11.2006 на:

1) Об`єкт нерухомого майна - реєстраційний номер 242, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, сщ.Весняне, вул.Садова, будинок 20, та складається з:

Літера А-1 - адміністративна будівля, загальною площею 78,4 кв.м;

Літера Б-1 - склад, загальною площею 114,6 кв.м;

Літера В-1 - склад загальною площею 25,2 кв.м;

Літера Ж-1 - зерносховище загальною площею 490,5 кв.м;

Літера И-1 - виробнича будівля, загальною площею 1456,3 кв.м;

Літера К-1 - склад, загальною площею 1723,8 кв.м.

2) Об`єкт нерухомого майна - реєстраційний номер 42, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, сщ.Весняне, вул.Куйбишева, будинок 19, та складається з:

Літ. Д-1 - холодильник, загальною площею 79,2 кв.м;

Літ. З-1 - корівник, загальною площею 1600,6 кв.м.

Також, вирішено внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про іпотеку та заборону відчуження на підставі договору іпотеки від 02.11.2006 року укладеного між АКБ «ТАС-комерцбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «РВС Банк» (04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 29/58, ) та між ПП ВКФ «Центр-95», , щодо об`єктів нерухомого майна: Об`єкт нерухомого майна - реєстраційний номер 242, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, сщ.Весняне, вул.Садова, будинок 20; та Об`єкт нерухомого майна - реєстраційний номер 42, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, сщ.Весняне, вул.Куйбишева, будинок 19" - за Акціонерним товариством «РВС Банк» (04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 29/58, ), як іпотекодержателем.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.01.2019 у справі №915/1086/18, з урахуванням ухвали від 12.02.2019 про виправлення в тексті рішення описок, має преюдиційне значення у даній справі.

12.06.2019 державним реєстратором Комунального підприємства «Енерго» Лубінською Оленою Миколаївною до Державного реєстру речових прав на нерухоме внесено відомості про іпотеку та заборону відчуження на підставі договору іпотеки від 02.11.2006 укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «РВС Банк» (04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 29/58, ) та між ПП ВКФ «Центр-95», , щодо об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 242, що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, сщ.Весняне, вул.Садова, будинок 20; за Акціонерним товариством «РВС Банк», як іпотекодержателем (т.1 а.с.73,74).

В додаткових відомостях про іпотеку та обтяження зазначено про те, що дані записи є поновленими записами іпотеки, реєстраційний номер запису 3998318 від 03.11.2006 в Державному реєстрі іпотек (запис про іпотеку перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.09.2014 за реєстраційним номером 7142541); та обтяження (заборона відчуження), реєстраційний номер запису 3995263 від 02.11.2006 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (запис про обтяження перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.09.2014 за реєстраційним номером 7142159).

19.06.2019 Акціонерним товариством «РВС Банк» було направлено: на адресу ОСОБА_4 , як керівника ТОВ «УК «Південь» (54036, м.Миколаїв, пров.Веселинівський, буд. 7) поштове відправлення №540; на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «УК «Південь» (57134, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, селище Весняне, вул.Садова, буд.20) поштове відправлення №524; на адресу ОСОБА_2 , як засновника ТОВ «УК «Південь» (54000, м.Миколаїв, вул.Енгельса, буд.43-А, кв.66) поштове відправлення №559, цінними листами з описами вкладення до них та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.143-149) повідомлення за вих.№738/19-БТ від 18.06.2019 про порушення умов за кредитним договором №КЛ/06-59 від 02.11.2006, в якому банк вимагав від боржника та іпотекодавців, як майнових поручителів, в 30-денний термін з дати отримання даного повідомлення, усунути порушення за кредитним договором №КЛ/06-59 від 02.11.2007, а саме сплатити суму заборгованості за кредитним договором, що становить 977197,58 грн (608073,0 грн - заборгованість по тілу кредиту, 369124,58 грн заборгованість по сплаті процентів) (т.1 а.с.138-141).

У вказаних повідомленнях Акціонерне товариство «РВС Банк» також наголошувало, що у випадку, якщо протягом встановленого строку ця вимога залишиться без задоволення, а також, у випадку невиконання зазначених вимог за кредитним договором, АТ «РВС «Банк» як іпотекодержатель, відповідно до положень іпотечного договору та керуючись ст.ст.589, 590 ЦК України, ст.ст.33, 35, 37, 38 Закону України «Про іпотеку», розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки одним із передбачених договором шляхом.

З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення №540 вручено ОСОБА_4 20.06.2019 про що на рекомендованому повідомленні (т.1 а.с.143) міститься підпис працівника поштового зв`язку.

Відповідно до довідки АТ «Укрпошта» (т.1 а.с.144) поштове відправлення №524 (отримувач - ТОВ «УК «Південь») повернуто відправнику 11.07.2019 «за закінченням встановленого строку зберігання» про що на такій довідці міститься підпис працівника поштового зв`язку та поштовий штемпель.

Відповідно до довідки АТ «Укрпошта» (т.1 а.с.147) поштове відправлення №559 (отримувач - ОСОБА_2 ) повернуто відправнику 04.07.2019 «за закінченням встановленого строку зберігання», про що на такій довідці міститься підпис працівника поштового зв`язку та поштовий штемпель.

Пунктом 11 Договору іпотеки передбачено, що Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки в разі, якщо на день, визначений з Основного зобовязання, Іпотекодавець не поверне Іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з Основного зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених Основним зобов`язанням та цим Договором, в тому числі у випадку одноразового прострочення Основного зобовязання (як основного боргу так і процентів за ними) (т.4 а.с.58).

Абзацом 2 пункту 11 Договору іпотеки встановлено, що при настанні зазначених у абзаці першому цього пункту Договору випадків Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення Основного зобов`язання та зобов`язань, передбачених цим Договором, у не менш ніж тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 12 Договору іпотеки зокрема визначено, що за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на Предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя:

12.1. За рішенням суду.

12.2. У безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

12.3. Згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, яке викладене в пп.12.3.1 та 12.3.2 цього пункту Договору.

12.3.1. Задоволення вимог здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання Основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п.12.3 Договору, договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки. При цьому вважається, що предмет іпотеки набувається у власність Іпотекодержателя за ціною, що буде визначена на підставі висновку незалежного експерта суб`єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності. При цьому Сторони домовляються, що кандидатура суб`єкта оціночної діяльності визначається Іпотекодержателем. При оцінці предмету застави незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені діючим законодавством на момент оцінки.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «УК Південь» договору №2060/19 від 29.07.2019 на проведення оцінки, Приватне підприємство «Ажіо.» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №1069/17 від 08.11.2017 виданий Фондом державного майна України), 29.07.2019 провело незалежну оцінку по визначенню ринкової вартості без врахування ПДВ нежитлової нерухомості загальною площею внутрішніх приміщень 3976,60 кв.м, а саме: Літера А-1 - адміністративна будівля, загальною площею 78,4 кв.м; Літера Б-1 - склад, загальною площею 114,6 кв.м; Літера В-1 - склад загальною площею 25,2 кв.м; Літера Ж-1 - зерносховище загальною площею 490,5 кв.м; Літера И-1 - виробнича будівля, загальною площею 1456,3 кв.м; Літера К-1 - склад, загальною площею 1723,8 кв.м, що розташована за адресою: Україна, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, сщ.Весняне, вул.Садова, будинок 20; та згідно звіту від 31.07.2019 загальна ринкова вартість об`єкту оцінки становить 5394000,0 грн (т.3 а.с.203-277).

В такому звіті датою оцінки зазначено 29.07.2019, а датою складання звіту визначено 31.07.2019.

З матеріалів справи також вбачається, що на підставі укладеного з Акціонерним товариством «РВС Банк» договору №30-07-1/О від 30.07.2019 на проведення оцінки майна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оціночна фірма «Де Візу» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 18.09.2018 №745/18 виданий Фондом державного майна України), 30.07.2019 провело незалежну оцінку нежитлових будівель загальною площею 3888,8 кв.м, що розташовані за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, сщ.Весняне, вул.Садова, 20; та згідно звіту про оцінку майна від 30.07.2019 вартість майна, отримана в результаті оцінки, становить 650519,0 грн без ПДВ та 780622,0 грн з ПДВ (т.4 а.с.86-101).

Об`єктом оцінки в такому звіті вказано нежитлові будівлі, а саме: санпропускник літ.А-1 загальною площею 78,4 кв.м, адмінбудинок з магазином літ.Б-1 загальною площею 114,6 кв.м, вагова з навісом літ.В-1 загальною площею 25,2 кв.м, зерносховище літ.Ж-1 загальною площею 490,5 кв.м, свинарник літ.И-1 загальною площею 1456,3 кв.м, літній табір літ.К-1 загальною площею 1723,8 кв.м, що розташовані за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, сщ.Весняне, вул.Садова, 20.

Метою оцінки в звіті визначено звернення стягнення на предмет іпотеки.

Датою оцінки зазначено 30.07.2019, а датою завершення складання звіту 01.08.2019.

02.08.2019 Державним реєстратором Комунального підприємства «Енерго» Лубінською Оленою Миколаївною до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про власність Акціонерного товариства «РВС Банк» (57134, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с.Весняне, вул.Садова, буд.20; ідент.код 41904558) щодо об`єкта нерухомого майна - реєстраційний номер 242, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, сщ.Весняне, вул.Садова, будинок 20; та складається з: Літера А-1 - адміністративна будівля, загальною площею 78,4 кв.м; Літера Б-1 - склад, загальною площею 114,6 кв.м; Літера В-1 - склад загальною площею 25,2 кв.м; Літера Ж-1 - зерносховище загальною площею 490,5 кв.м; Літера И-1 - виробнича будівля, загальною площею 1456,3 кв.м; Літера К-1 - склад, загальною площею 1723,8 кв.м (т.1 а.с.72,73).

Підставою для державної реєстрації права власності слугувало: іпотечний договір, серія та номер: 1104, виданий 02.11.2006, видавник: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Руда О.М.; кредитний договір, серія та номер: КЛ/06-59, виданий 02.11.2006, видавник: сторони договору; додаткова угода до кредитного договору №КЛ/06-59, серія та номер: 1, 2, виданий 01.12.2006, видавник: сторони договору; повідомлення про порушення умов за кредитним договором, серія та номер: 738/19-БТ, виданий 18.06.2019, видавник: Акціонерне товариство «РВС Банк»; відомості про направлення поштового відправлення ОСОБА_4 , серія та номер: б/н, виданий 19.06.2019, видавник: АТ «Укрпошта»; відомості про направлення поштового відправлення ТОВ «УК «Південь», серія та номер: б/н, виданий 19.06.2019, видавник: АТ «Укрпошта».

Позивач вважає, що перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя відбувся з порушенням порядку встановленого умовами Іпотечного Договору та Закону України «Про іпотеку», оскільки попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки та жодних вимог від іпотекодержателя про передачу права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов`язання він не отримував, тобто не був належним чином повідомлений про виникнення іпотечного випадку, а також інформації про вартість майна за якою відбувалося зарахування вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Стосовно доводів апеляційної скарги ТОВ «УК Південь» в частині необхідності скасування рішення місцевого господарського суду в частині відмови у припиненні права іпотеки на об`єкт нерухомого майна , судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим законом.

Згідно зі ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі виконавчого напису нотаріусу.

Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за виконавчим написом нотаріуса, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.49 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право, однак не зобов`язанні, придбати предмет іпотеки за початкової ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна протягом 10 днів з дня оголошення прилюдних торгів, такими, що не відбулися. Якщо ж іпотекодержатель не скористався таким правом за результатами других прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Підстави припинення іпотеки передбачені статтею 17 Закону України "Про іпотеку", до яких, зокрема, належать: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізація предмета іпотеки відповідно до цього закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених законом.

Отже, положеннями наведеного вище спеціального Закону щодо врегулювання правовідносин іпотеки визначено вичерпний перелік підстав для припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 Цивільного кодексу України, жодної з яких позивачем у заявленому позові не наведено та апеляційним господарським судом у даній справі не встановлено.

Сама по собі наявність судового рішення про задоволення вимог банку, як і обставин, пов`язаних з процедурою виконання судового рішення, не припиняють та не змінюють правовідносин сторін за договором іпотеки до фактичного погашення вимог кредитора за рахунок примусової реалізації предмета іпотеки. При цьому чинне законодавство не містить жодної правової норми, яка б обмежувала певним строком процедуру примусової реалізації іпотечного майна і тим більше пов`язувала б сплив цього строку із правовим наслідком у вигляді припинення іпотеки.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду від 10.06.2020 у справі №922/1639/19.

З огляду на вищевикладене, враховуючи наявні матеріали справи, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що відмова іпотекодержателя від залишення за собою предмета іпотеки в рахунок погашення боргу після того, як повторні прилюдні торги не відбулися, не є підставою для припинення іпотеки.

За таких обставин судова колегія вважає вірним і обгрунтованим рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про припинення права іпотеки на об`єкт нерухомого майна, у зв`язку з чим рішення суду в цій частині слід залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Стосовно доводів та вимог апеляційної скарги АТ «РВС Банк» суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно із частиною 1 статті 319 зазначеного Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.

Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України.

Правовий аналіз положень статті 387 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі. Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно.

Так, витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Позивачем у віндикаційному позові може бути власник майна, а відповідачем - особа, яка незаконно володіє майном, тобто заволоділа ним без достатньої правової підстави.

Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний).

Відтак, для правильного вирішення спору суду слід з`ясувати та перевірити передусім правові підстави, відповідно до яких виникло та існує речове право на майно у позивача; факт наявності майна у незаконному володінні відповідача; факт відсутності у відповідача правових підстав для володіння майном; факт добросовісного (недобросовісного) володіння чужим майном.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі, у січні 2018 року Публічне акціонерне товариство ПроКредит Банк (далі ПАТ ПроКредит Банк), в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю НІКА МЕБЛІ (далі ТОВ НІКА МЕБЛІ), звернулось до Господарського суду Миколаївської області із заявою про визнання недійсним правочинів та спростування майнових дій боржника в якій, з урахуванням уточнень, просило:

- спростувати майнові дії боржника ТОВ Ніка Меблі шляхом визнання недійсним рішення ТОВ Ніка Меблі про заснування ТОВ Ніколь МК та внесення до його статутного капіталу від ТОВ Ніка Меблі майна, яке оформлено протоколом загальних зборів учасників ТОВ Ніка Меблі від 26.05.2016 та актами прийому-передачі від 27.05.2016, згідно яких ТОВ Ніка Меблі передало до статутного капіталу ТОВ Ніколь МК наступне майно: станок для криволінійної обробки скла і фацету BYM 1321, рік випуску 2015, вартістю 102000,00 грн, мийка BQ1200, рік випуску 2015, вартістю 70000,00 грн, станок для прямолінійної обробки скла вартістю 80000,00 грн, нежитловий об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ТОВ Ніка Меблі на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.2015, вартістю 99000,00 грн.

- визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ Ніколь МК від 07.06.2016, згідно якого ТОВ Ніка Меблі передало у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 свою частку розміром 351000,00 грн, що складає 100% статутного капіталу ТОВ Ніколь МК.

- повернути ТОВ Ніка Меблі із власності ТОВ Ніколь МК та ТОВ УК Південь майно: станок для криволінійної обробки скла і фацету BYM 1321, рік випуску 2015, вартістю 102000,00 грн, мийка BQ1200, рік випуску 2015, вартістю 70000,00 грн, станок для прямолінійної обробки скла вартістю 80000,00 грн, нежитловий об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , власник: ТОВ УК Південь.

В обґрунтування заявлених вимог ПАТ ПроКредит Банк, посилаючись на приписи ст. 20 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, зазначає, що протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, боржник ТОВ Ніка Меблі здійснив відчуження свого майна за цінами нижчими від ринкових, передавши його до статутного капіталу ТОВ Ніколь МК на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ Ніка Меблі згідно з актами прийому-передачі. В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ Ніколь МК, боржник ТОВ Ніка Меблі в особі ОСОБА_2 передало у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 свою частку розміром 351000,00 грн., що складає 100% статутного капіталу ТОВ Ніколь МК. ПАТ ПроКредит Банк вважає, що майно було відчужено боржником за цінами нижчими від ринкових, оскільки на момент такого відчуження не було проведено оцінку частки боржника в статутному капіталі ТОВ Ніколь МК. Крім того, заявник заперечував проти оплатності даної операції, оскільки відсутні докази надходження на розрахунковий рахунок, або до каси ТОВ Ніка Меблі грошових коштів у розмірі 351000,00 грн. Крім того, ОСОБА_2 , діючи від імені ТОВ Ніка Меблі під час укладення договору від 07.06.2016, не мав права укладати правочин на свою користь. Заявник також вважав, що, окрім, як на підставі ст. 20 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ Ніколь МК від 07.06.2016 підлягає визнанню недійсним також на підставі ст.ст. 203, 2015, 238 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області по справі №915/1241/16 від 07.12.2020 спростовано майнові дії боржника ТОВ Ніка Меблі шляхом визнання недійсним рішення ТОВ Ніка Меблі в частині внесення до статутного капіталу ТОВ Ніколь МК від ТОВ Ніка Меблі майна, яке оформлено протоколом Загальних зборів учасників ТОВ Ніка Меблі від 26.05.2016 та актами прийому-передачі від 27.05.2016, згідно яких ТОВ Ніка Меблі передало до статутного капіталу ТОВ Ніколь МК майно, повернуто ТОВ Ніка Меблі із власності ТОВ УК Південь майно (за переліком наведеним в ухвалі), тощо.

В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції, посилаючись на приписи ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства зазначив, що протягом трьох років, що передували порушенню справи про банкрутство, боржником здійснено відчуження майна загальною вартістю 351 000,00 грн шляхом передачі його до статутного капіталу ТОВ Ніколь МК тобто заінтересованій особі. В подальшому, між ТОВ Ніка Меблі в особі ОСОБА_2 , уповноваженого протоколом загальних зборів ТОВ Ніка Меблі від 06.06.2016, (продавець) та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 (покупці) укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ Ніколь МК від 07.06.2016 у відповідності до якого також відбулось відчуження майнових активів боржника заінтересованим особам засновникам ТОВ Ніка Меблі - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 . За вказаних обставин місцевий господарський суд дійшов висновку, що внаслідок дій боржника щодо передачі до статутного капіталу ТОВ Ніколь МК рухомого та нерухомого майна та щодо подальшого відчуження частки у статутному капіталі ТОВ Ніколь МК на користь заінтересованих осіб майна боржника стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 апеляційну скаргу задоволено частково, скасувано пункт 5 резолютивної частини ухвали Господарського суду Миколаївської області від 07.12.2020 по справі №915/1241/16 про повернення ТОВ Ніка Меблі із власності ТОВ УК Південь майна, а саме нежитлового об`єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . В задоволенні заяви ПАТ ПроКредит Банк в цій частині відмовлено. В решті ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

У вказаній постанові судова колегія погодилась із висновком місцевого господарського суду з приводу наявності підстав для задоволення заяви АТ ПроКредит Банк в частині спростування майнових дії боржника ТОВ Ніка Меблі шляхом визнання недійсним рішення ТОВ Ніка Меблі в частині внесення до статутного капіталу ТОВ Ніколь МК від ТОВ Ніка Меблі майна, яке оформлено протоколом Загальних зборів учасників ТОВ Ніка Меблі від 26.05.2016 та актами прийому-передачі від 27.05.2016, згідно яких ТОВ Ніка Меблі передало до статутного капіталу ТОВ Ніколь МК майно, визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ Ніколь МК від 07.06.2016, згідно якого ТОВ Ніка Меблі передало у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 свою частку розміром 351000,00 грн., що складає 100% статутного капіталу ТОВ Ніколь МК та повернення ТОВ Ніка Меблі із власності ТОВ Ніколь МК майна.

Однак, колегія суддів вказала, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків приймаючи рішення про повернення ТОВ Ніка Меблі із власності ТОВ УК Південь майна, а саме нежитлового об`єкту, розташованого за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Весняне, вул. Садова, 20, з огляду на те, що станом на час прийняття оскаржуваної ухвали, ТОВ УК Південь вже не було власником нежитлового об`єкту, який розташований за адресою АДРЕСА_2 та який оскаржуваною ухвалою повернуто ТОВ Ніка Меблі із власності ТОВ УК Південь, оскільки 02.08.2019 таке майна було зареєстровано за Акціонерним товариством «РВС Банк». Колегія суддів зазначила, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини та необґрунтовано поклав на ТОВ УК Південь, яке станом на час його прийняття не було власником спірного майна, обов`язок щодо його повернення на користь ТОВ Ніка Меблі.

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдицію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що відображується в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивостей преюдиціальності. Також преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин.

Важливим видається те, що обставини, встановлені у першій справі, що є преюдиційною, мають належати до предмета доказування, тобто їх встановлення має бути необхідне для вирішення тієї справи. Оскільки предмет доказування спочатку визначається підставами позову, а потім обґрунтовується нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору, то питання про те, чи належав певний факт до предмета доказування, є питанням права, а не факту.

Питання факту це питання про те, чи була наявна/відсутня певна обставина, що має значення для вирішення певного спору. Фактичні обставини встановлюються через доказування. Доказування дає змогу відтворити той чи інший фрагмент дійсності в асортименті значущості для справи (предмет доказування). Юридична ж кваліфікація фактичних обставин здійснюється через співвіднесення певної обставини з певними юридичними нормами. Отже, юридичний факт передбачена нормами права конкретна життєва обставина (дія, подія), котра є підставою для настання певних юридичних наслідків. Життєвий факт набуває ознак юридичного внаслідок юридичної кваліфікації, правозастосування. Таким чином, юридичний (правовий) факт - це той же самий життєвий факт, але в контексті наявності його правової регламентації.

Аналогічний висновок щодо застосування статті 75 Господарського процесуального кодексу України викладено у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №914/554/19.

Обставини справи - це життєві факти, які мають значення для вирішення спору, такі як вчинення чи невчинення певної дії певною особою; настання чи ненастання певних подій; час, місце вчинення дій чи настання подій тощо. Обставини встановлюються судом шляхом оцінки доказів, які були досліджені в судовому засіданні. За наслідками такої оцінки доказів, зокрема щодо їх належності, допустимості, достовірності, достатності (статті 77-80 ЦПК України) суд робить висновок про доведеність чи недоведеність певних обставин.

Від встановлення судом обставин справи слід відрізняти правові висновки, які робить суд на підставі таких обставин, у тому числі оціночні, наприклад про дотримання розумного строку, про те, чи мала сторона знати про певні обставини, чи є причина поважною, чи перевищує розмір неустойки розмір збитків та чи є таке перевищення значним тощо. Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 березня 2020 року у справі № 711/4010/13-ц (провадження № 14-429цс19, пункт 43) зазначила, зокрема, що відповідатиме обставинам справи зменшення розміру відповідальності відповідача до оцінки майнових втрат позивачки, та здійснила таку оцінку.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення в мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Враховуючи вищевикладене, а також обставини, встановлені у справі №915/1241/16, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з доводами АТ «РВС БАНК», що в даному випадку ТОВ «УК «Південь» набуло право власності на підставі нікчемних правочинів, у зв`язку з чим у позивача відсутнє право на майно, за захистом якого він звернувся до суду.

Сам по собі факт реєстрації за позивачем права власності на спірне нерухоме майно, не є беззапереченим доказом наявності речового права у позивача. Суть державної реєстрації прав це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами.

Натомість, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задовлення позовних вимог ТОВ «УК «Південь» не з`ясував та не перевірив передусім правові підстави, відповідно до яких виникло та існує речове право на майно у позивача.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку відсутні підстави для задоволення позовних вимог про витребування із незаконного володіння АТ "РВС Банк" на користь ТОВ "УК "Південь" спірного майна, а рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Стосовно рішення суду в частині визнання протиправним та скасування рішення державної реєстратора Лубніської із виключаенням запису про власність АТ «РВС Банк» щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 242, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Судова колегія також вважає за необхідне звернути увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц зазначено наступне:

"95. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц).

96. Функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Гарантування державою об`єктивності, достовірності, повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження й обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав є загальними засадами цієї реєстрації (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

97. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно обтяжень"). "

Отже, рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем.

Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права.

У пунктах 83- 87 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20) викладено такі висновки:

"83. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження №12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 2 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19) та багатьох інших.

84. При цьому відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (див., зокрема, пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18)) ".

Як зазначено вище, задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18).

Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис, як зазначено вище, вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову".

Враховуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис, як зазначено вище, вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем обраний позивачем спосіб захисту у вигляді визнання нечинним та скасування рішення державного реєстратора Лубінської О.М. від 02.08.2019 із виключенням запису про власність АТ "РВС Банк" щодо об`єкта нерухомого майна - реєстраційний номер 242 є неефективним, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині. Проте, суд першої інстанції, задовольняючи позов, на вказане уваги не звернув.

Відповідно до ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Одеської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 05.10.2020 у справі №915/971/20 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги розподіляються пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,УК ,,Південь на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021 по справі №915/1106/20 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства ,,РВС Банк на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021 по справі №915/1106/20 задовольнити.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021 по справі №915/1106/20 скасувати частково.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ,,УК ,,Південь про визнання нечинним та скасування рішення державного реєстратора Лубінської Олени Миколаївни від 02.08.2019 із виключенням запису про власність Акціонерного товариства РВС Банк щодо об`єкта нерухомого майна - реєстраційний номер 242, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с.Весняне, вул.Садова, 20; та складається з: Літера А-1 - адміністративна будівля, загальною площею 78,4 кв.м; Літера Б-1 - склад, загальною площею 114,6 кв.м; Літера В-1 - склад загальною площею 25,2 кв.м; Літера Ж-1 - зерносховище загальною площею 490,5 кв.м; Літера И-1 - виробнича будівля, загальною площею 1456,3 кв.м; Літера К-1 - склад, загальною площею 1723,8 кв.м.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ,,УК ,,Південь про витребування із незаконного володіння Акціонерного товариства РВС Банк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УК Південь об`єкт нерухомого майна - реєстраційний номер 242, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с.Весняне, вул.Садова, 20; та складається з: Літера А-1 - адміністративна будівля, загальною площею 78,4 кв.м; Літера Б-1 - склад, загальною площею 114,6 кв.м; Літера В-1 - склад загальною площею 25,2 кв.м; Літера Ж-1 - зерносховище загальною площею 490,5 кв.м; Літера И-1 - виробнича будівля, загальною площею 1456,3 кв.м; Літера К-1 - склад, загальною площею 1723,8 кв.м.

В іншій частині рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021 по справі №915/1106/20 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,УК ,,Південь (57134, Миколаївська область, Миколаївський район, селище Весняне, вул.Садова, буд, 20, ) на користь Акціонерного товариства ,,РВС Банк (04071, м.Київ, вул.Введенська, буд.29/5, ) судовий збір у розмірі 8778,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Миколаївської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 03.10.2022 року.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.П. Разюк

Г.І. Діброва