РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.09.2022Справа № 910/18952/20

За позовомКиївської міської ради
доДержавного агентства меліорації та рибного господарства України
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1) Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 2) Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація»
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 3) Кабінет Міністрів України 4) Міністерство аграрної політики та продовольства України
проусунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Тетерятник О.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: Франків Л.П. - представник за довіреністю;

Опанасенко А.В. - представник за довіреністю;

від третьої особи 1: Тетерятник О.В. - представник за довіреністю;

від третьої особи-2: Цимбаліст В.В. - представник за довіреністю;

від третьої особи-3: Дергачов А.К. - представник за довіреністю;

від третьої особи-4: Штокман А.І. - представник за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На новому розгляді у Господарському суді міста Києва перебуває справа № 910/18952/20 за позовом Київської міської ради до Державного агентства меліорації та рибного господарства України про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення відповідача з безпідставно займаного ним нежитлового будинку АДРЕСА_1 стрільців загальною площею 1321,10 м2 (далі - спірний будинок), який знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Києва.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач незаконно займає спірний будинок, тому підлягає виселенню з нього.

21.02.2022 через загальний відділ діловодства суду відповідачем заявлено клопотання про витребування у Київської міської ради копії Звіту про оцінку майна - нежилого будинку № 45 літ. А на вул. Січових Стрільців, м. Київ, загальною площею 1321,10 кв.м., про який Київською міською радою зазначено у позовній заяві.

З метою всебічного та повного розгляду всіх матеріалів справи в їх сукупності, суд задовольнив клопотання відповідача про витребування доказів та зобов`язав Київську міську раду надати вказані у клопотанні відомості.

З огляду на те, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті.

16.08.2022 до суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі та надано витребуваний судом Звіт про оцінку майна.

Від третьої особи-4 16.09.2022 також надійшли письмові пояснення із запереченнями проти заявленого позову.

Відповідач, у свою чергу, 20.09.2022 долучив до справи додаткові пояснення, а 21.09.2022 письмові пояснення подані третьою особо-3.

Безпосередньо в судовому засіданні 21.09.2022 учасники процесу надали усні пояснення по суті спору.

Статтею 316 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вказівки, які містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

Судом під час нового розгляду справи враховуються вказівки, які містяться у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.10.2021 року.

Судом було завершено з`ясування обставин та перевірку їх доказами, проведено судові дебати відповідно до вимог процесуального законодавства.

Наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК України), рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Спірний будинок - нежилий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 1321,10 м2 належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Згідно з пунктом 1 рішення Київської міської ради від 26.01.2012 №31/7368 "Про передачу до сфери управління Державного агентства рибного господарства України житлових будинків комунальної власності територіальної громади міста" передано до сфери управління Державного агентства рибного господарства України нежилий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 1321,10 м2 та нежилий будинок АДРЕСА_2 загальною площею 362,20 м2.

Відповідно до зазначеного рішення Київської міської ради КП "Київжитлоспецексплуатація" передало нежилі будинки №45 літ. А по вул. Артема та № 41 літ. А по вул. Гоголівській за актами приймання-передачі основних засобів від 01.03.2012 Державному агентству рибного господарства України.

Рішенням Київської міської ради від 23.02.2017 №946/1950 "Про повернення приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва із сфери управління державних установ і організацій" визнано таким, що втратило чинність з 01.03.2017 рішення від 26.01.2012 №31/7368 "Про передачу до сфери управління Державного агентства рибного господарства України житлових будинків комунальної власності територіальної громади міста".

Згідно з пунктом 2 рішення №946/1950 приміщення, зазначені у додатку 2 до цього рішення, які належать територіальній громаді міста Києва і які були передані до сфери управління державних установ і організацій рішеннями міськради, підлягають передачі в оренду тим державним установам і організаціям, у сфері управління яких вони перебували до 01.03.2017, на підставі заяв, поданих такими установами і організаціями відповідно до встановленого порядку.

У пункті 3 рішення №946/1950 нерухоме майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, зазначене у додатку 2 до цього рішення, закріплено за КП "Київжитлоспецексплуатація" на праві господарського відання.

Відповідно до п. 4.1 рішення №946/1950 КП "Київжитлоспецексплуатація" визначено прийняти за актами приймання-передачі нерухоме майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, зазначене у додатку 2 до цього рішення, в тому числі й нежилий будинок на вул. Артема, №45, літ. А.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 у справі №910/10794/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019, відмовлено у задоволенні позову Державного агентства рибного господарства України до Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та КП "Київжитлоспецексплуатація", про визнання недійсним та скасування рішення №946/1950 від 23.02.2017 "Про повернення приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва із сфери управління державних установ і організацій".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2018 у справі №910/2166/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2020, позовні вимоги КП "Київжитлоспецексплуатація" до Державного агентства рибного господарства України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Київської міської ради, про зобов`язання вчинити дії задоволені повністю: зобов`язано Державне агентство рибного господарства України передати КП "Київжитлоспецексплуатація" за актом приймання-передачі ОЗ-1 нежитловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 45, літера А, загальною площею 1321,10 м2.

Вказані судові рішення набрали законної сили.

12 червня 2020 року Державне агентство рибного господарства України за актом приймання-передачі від 12.06.2020 передало нежилий будинок №45, літ. А, по вул. Січових Стрільців загальною площею 1312,10 м2 на баланс КП "Київжитлоспецексплуатація".

Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), який є орендодавцем комунального майна територіальної громади міста Києва, листом від 20.07.2020 № 062/05/19-4619, направив відповідачу для підписання попередній договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Згідно з листом Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 11.08.2020 №001-2536 Державному агентству рибного господарства України запропоновано підписати попередній договір оренди та прискорити вирішення питання оформлення основного договору оренди.

Натомість відповідач листом від 29.09.2020 №2-11.1-7/5932-20 відповів, що кошторисом Державного агентства рибного господарства України на 2020 рік не передбачено видатків на оренду приміщення для розміщення центрального апарату Держрибагентства. Для врегулювання зазначеного питання виникла необхідність у внесенні відповідних змін до законодавчих актів, у зв`язку з чим Держрибагентство звернулось до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (головного розпорядника бюджетних коштів) з проханням збільшити видатки Держрибагентству у 2020 році. Після прийнятого рішення Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України, а саме збільшення видатків, Держрибагентство буде вживати заходів щодо укладення договору оренди.

У зв`язку з доводами відповідача про неможливість підписати попередній договір оренди займаного приміщення, Київська міська рада звернулась з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення відповідача з безпідставно займаного ним спірного будинку.

Судом під час нового розгляду справи враховано вказівки, які містяться у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.10.2021 року, зокрема:

- умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач щодо усунення порушень права власника (володільця);

- під час вирішення спору у справі, що розглядається, суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не встановили обставини щодо наявності усіх перелічених умов для задоволення заявленого Київською міською радою до Державного агентства рибного господарства України негаторного позову з урахуванням того, що відповідно положень до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори та інші правочини, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства;

- суди залишили поза увагою, що відповідно до пункту 2 частини 2 і частини 5 статті 1 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ" місто Київ як столиця України є місцем розташування, зокрема, центральних органів державної влади. Столичний статус міста покладає на органи місцевого самоврядування та органи виконавчої влади додаткові обов`язки та гарантує цим органам надання з боку держави додаткових прав;

- суди першої та апеляційної інстанцій не надали жодної правової оцінки доводам відповідача щодо розміщення його як центрального органу державної влади в спірному будинку;

- суди не дослідили обставини щодо дотримання вимог статті 4 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ" щодо здійснення столичних функцій міста Києва в частині створення належних умов для діяльності у місті Державного агентства рибного господарства України як одного з центральних органів державної влади в разі виселення його зі спірного будинку;

- суди не встановили обставини щодо вчинення Київською міською радою усіх необхідних дій, спрямованих на виконання зазначеного обов`язку, забезпечення відповідача іншими приміщеннями замість спірного будинку тощо;

- суди не надали належної правової оцінки доводам відповідача про невідповідність запропонованого позивачем розміру орендної плати технічному стану спірного будинку тощо, а також не з`ясували обставини щодо наявності чи відсутності між зазначеними особами переддоговірного спору щодо оренди спірного будинку;

- суди першої та апеляційної інстанцій залишили поза увагою, не надавши жодної правової оцінки, доводам відповідача про те, що його діяльність спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства;

- при вирішенні спору суд першої інстанції не розглянув заявлене Кабінетом Міністрів України клопотання про залучення його до участі у справі, що розглядається, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Під час нового розгляду даної справи суд ухвалою від 16.12.2021 залучив до участі в справі третіми особами, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Кабінет Міністрів України та Міністерство аграрної політики та продовольства України.

Позивач, відповідач та треті особи скористалися своїм правом на подання письмових пояснень з урахуванням зазначених вище вказівок суду касаційної інстанції.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи вказівки касаційної інстанції, суд відзначає наступне.

Відповідно до положень статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Положення наведеної норми кореспондують приписам статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та статті 321 Цивільного кодексу України.

Зокрема, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування (ст. 327 Цивільного кодексу України).

Частиною 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до положень частини 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам тощо.

Захист права власності врегульований главою 29 Цивільного кодексу України. Зокрема, захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, передбачений статтею 391 зазначеного Кодексу, згідно з якою власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Верховний Суд неодноразово (зокрема в постановах від 17.04.2018 у справі №924/623/16, від 29.08.2019 у справі №910/551/18) звертав увагу, що звернутися з передбаченим наведеною нормою негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем може бути лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом (шляхом звільнення виробничих приміщень власника від неправомірного перебування у них майна третіх осіб, виселення з неправомірно займаних жилих приміщень власника, знесення неправомірно збудованих споруд, накладення заборони на вчинення неправомірних дій щодо майна власника).

Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування майном, а також факти, що підтверджують протиправні дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення цих правомочностей.

Умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач щодо усунення порушень права власника (володільця) (зазначена правова позиція відображена також у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі №926/3881/17).

У той же час, відповідно положень до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори та інші правочини, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з пунктом 2 частини 2 і частини 5 статті 1 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ" місто Київ як столиця України є місцем розташування, зокрема, центральних органів державної влади. Столичний статус міста покладає на органи місцевого самоврядування та органи виконавчої влади додаткові обов`язки та гарантує цим органам надання з боку держави додаткових прав.

За приписами пунктів 1, 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ" органи місцевого самоврядування і виконавчої влади у місті Києві забезпечують в межах своїх повноважень, визначених законами України, здійснення містом таких функцій: створення належних умов для діяльності у місті Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, центральних органів державної влади, офіційних представництв іноземних держав і міжнародних організацій, установ і закладів науки, освіти, охорони здоров`я, культури і спорту, місцем розташування яких відповідно до законодавства визначено місто Київ; вирішення питань щодо розміщення центральних органів, які утворюються Президентом України, Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів України, а також дипломатичних представництв, консульств іноземних держав та представництв міжнародних організацій в Україні.

Відповідно до Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 за №895 (у редакції, чинній на момент звернення з позовом у справі), Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.

Зважаючи на викладене, наведеними положеннями Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ" на Київську міську раду як орган місцевого самоврядування у місті Києві покладений обов`язок з вирішення питань щодо розміщення та створення належних умов для діяльності у місті центральних органів державної влади, у тому числі Державного агентства рибного господарства України (Державного агентства меліорації та рибного господарства України). При цьому, наведений обов`язок виникає у позивача безпосередньо з приписів Закону.

Як уже було зазначено вище, Київська міська рада зверталася до відповідача з пропозицією укласти договір оренди спірного будинку.

З огляду на те, що обґрунтовуючи заявлений позов Київська міська рада посилалася на те, що Звіт про оцінку майна щодо спірного об`єкта нерухомості отримав позитивний висновок рецензента про відповідність такого звіту вимогам нормативно-правових актів з питань оцінки майна, а розмір місячного відшкодування для підготовки орендованого приміщення проекту попереднього договору визначено відповідно до цільового призначення орендованого приміщення у відсотках на підставі звіту про оцінку майна складеного суб`єктом оціночної діяльності, то суд дійшов висновку про необхідність витребування такого Звіту з метою надання йому оцінки.

Відповідно до абзацу третього пункту 19 Методики оцінки об`єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1995 р. № 629 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 січня 2003 р. № 3, із змінами, із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 832 від 03.08.2011, № 630 від 28.04.2021) у разі передачі в оренду нерухомого майна, орендодавцем якого є орган, визначений підпунктами "а" - "в" частини другої статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", звіт про незалежну оцінку рецензується і за наявності позитивного загального висновку рецензента про відповідність такого звіту вимогам нормативно-правових актів з питань проведення оцінки висновок про вартість майна затверджується зазначеним орендодавцем.

Згідно з підпунктом «в» статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями є, зокрема, органи, уповноважені представницькими органами місцевого самоврядування, - щодо єдиних майнових комплексів, нерухомого майна і споруд, майна, що не увійшло до статутного капіталу, яке перебуває у комунальній власності.

Відтак, нежитлова будівля, розташована за адресою: вул. Січових Стрільців (Артема), 45, літера А на момент складання Звіту про оцінку майна - нежилого будинку № 45 літ. А на вул. Січових Стрільців, м. Київ, загальною площею 1321,10 кв.м., перебувала в комунальній власності. Орендодавцем, з яким було запропоновано укласти договір оренди на вказану будівлю є Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що є органом, уповноваженим представницьким органом місцевого самоврядування відповідно до підпунктом «в» статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Отже, обов`язковою умовою законних підстав для використання зазначеного Звіту про оцінку майна є наявність позитивного загального висновку рецензента про відповідність такого звіту вимогам нормативно-правових актів з питань проведення оцінки висновок про вартість майна затверджується зазначеним орендодавцем (Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

В матеріалах справи та в додатках до пояснень Київської міської ради та Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради до суду 16.08.2022 разом з копією Звіту про оцінку майна, не додано доказів наявності висновку рецензента про відповідність такого звіту вимогам нормативно-правових актів, затвердженого орендодавцем. Крім того, зазначений Звіт про оцінку не має підтверджень його затвердження орендодавцем, як це визначено абз. 3 п. 19 Методики оцінки об`єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995.

Враховуючи викладене, вказаний Звіт про оцінку майна не відповідає вимогам чинного законодавства та не міг бути належною підставою укладання відповідного договору оренди на умовах, запропонованих орендодавцем.

Більше того, як встановлено судом, діяльність відповідача спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства.

Відповідач стверджує, що він не міг підписати проект попереднього договору оренди у запропонованому позивачем варіанті через відсутність у кошторисі на 2020 рік видатків на оренду приміщення для центрального апарату, у зв`язку з чим звернувся до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України як головного розпорядника бюджетних коштів з проханням збільшити відповідні видатки, а Кабінет Міністрів України, зокрема, звернувся до Голови постійної комісії Київської міської ради з питань власності з пропозицією розглянути можливість тимчасового установлення для відповідача орендної плати за спірний будинок у розмірі 1 грн на рік.

Відповідно до п. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, а п. 11 цієї статті забороняється без внесення змін до закону про Державний бюджет України збільшення бюджетних призначень за загальним та спеціальним фондом державного бюджету (місцевого бюджету) на видатки за бюджетними програмами, пов`язаними з функціонуванням органів державної влади за рахунок зменшення видатків за іншими бюджетними програмами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 "Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ" розпорядники мають право провадити діяльність виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету.

Держрибагентство листом від 24.07.2020 № 2-11.1-7/4497-20 звернулося до Голови Київської міської державної адміністрації, Київського міського Голови Віталія Кличка з проханням сприяння у вирішення питання щодо можливості розміщення центрального апарату Держрибагентства у спірному приміщені.

Крім того, відповідач у відповідь на лист Департаменту від 20.07.2020 № 062/05/19-4089 повідомив листом від 24.07.2020 № 2-11.1-7/4525-20, що для врегулювання вказаного питання необхідно внести відповідні зміни до законодавчих актів, у зв`язку з чим Держирбагентство зверталося до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (головного розпорядника бюджетних коштів) з проханням збільшити видатки у Агентству в 2020 році.

Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) листом від 11.08.2020 № 001-2536 повідомив Держрибагентство, що враховуючи вимоги, зокрема, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" щодо заборони передачі майна комунальної власності у безоплатне користування або позику, пропонує підписати попередній договір оренди та прискорити вирішення питання оформлення основного договору оренди.

До Держрибагентства 21.09.2020 надійшла вимога КП "Київжитлоспецексплуатація" про укладення договору оренди від 17.09.2020 № 062/15/1/03-3037 із вимогою укласти договір оренди нежитлових приміщень в нежитловому будинку або звільнити вказані приміщення та передати їх за актом приймання-передачі КП "Київжитлоспецексплуатація".

Керуючись ст. 4 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ" відповідач 29.09.2020 звернувся до Голови Київської міської державної адміністрації, Департаменту комунальної власності м. Києва, КП "Київжитлоспецексплуатація" з листами, в яких повідомив, що після прийняття рішення Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України, а саме збільшення видатків, Держрибагентство буде вживати заходів щодо укладення договору оренди.

Крім того, як вбачається із доводів відповідача, 20.11.2020 ним отримано лист від Головного управління контр розвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України від 19.11.2020 № 8/4/1-7189 "Щодо дестабілізації функціонування Державного агентства рибного господарства України" у якому, зокрема, зазначено:

- вжити вичерпних адміністративних та правових заходів щодо недопущення дестабілізації функціонування Держрибагентства;

- забезпечити укладення службовими особами Агентства з Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) договору оренди на вказане нерухоме майно на вигідних для держави умовах;

- забезпечити внесення змін до річного фінансового плану вказаного підприємства, з врахуванням обов`язкових платежів за користування нежитловими приміщеннями;

- ініціювати перед владою міста Києва розгляд питання щодо реструктуризації наявного боргу у Агентства за користування комунальним майном;

- забезпечити проведення координаційної наради за участю представників Держрибагентства, Департаменту, та КП "Київжитлоспецексплуатація" з метою врегулювання питань щодо передачі спірного нерухомого майна, укладення договорів відносно його оренди та реструктуризації боргу за 2020 рік (з його виплатою у 2021 році).

Головне управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ у вказаному вище листі також вказує на необґрунтованість та невідповідність суми оренди, визначеної у Проекті попереднього договору положенням Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280.

Також, як вбачається з наявних у матеріалах справи фактичних даних, Держрибагентство з метою врегулювання питання щодо розміщення апарату Держрибагентства у приміщеннях, які б забезпечували належні умови для його діяльності та виконання функцій, покладених державою, звернулося до Київського міського голови Віталія Кличка із листом від 16.09.2022 № 3-11.1-7/3821-22, яким просило розглянути можливість щодо надання в оренду Держрибагентству нежитлових будівель, розташованих за адресами: вул. Січових Стрільців (Артема), 45, літера А та вул. Гоголівська, 41, літера А.

Зазначеним листом Держрибагентство просило розглянути можливість внесення змін до Методики розрахунку орендної плати, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади м. Києва», передбачивши пільговий розмір орендної плати за оренду нерухомого майна Держрибагентством.

З наведених вище обставин вбачається, що питання щодо розміщення Агентства в спірному приміщенні чи в іншому об`єкті нерухомого майна наразі так і не вирішено, а попередній договір оренди не підписано через не погодження розміру орендних платежів.

Суд вважає посилання позивача на положення ч. 2 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" є необгрутованими, оскільки відповідач вживає всі можливі заходи, які направлені на досягнення згоди та вирішення переддоговірного спору щодо оренди спірного будинку.

Київською міською радою не взято до уваги те, що Агентство протягом довгого строку правомірно знаходилося у спірному нежитловому будинку, утримувало приміщення за рахунок коштів державного, а не місцевого, бюджету, а не укладення відповідного договору оренди сталося з об`єктивних підстав - відсутності фінансового забезпечення.

Оскільки, Київською міської радою не вчинено реальних дій, спрямованих на виконання її обов`язку, передбаченого Законом України "Про столицю України - місто-герой Київ" по забезпеченню (створенню) відповідачу належних умов для діяльності, не вирішено питання зі встановленням адекватного розміру орендної плати, негативно вирішено питання про передачу спірного приміщення з комунальної у державну власність, то відсутні підстави для задоволення заявленого позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обставини викладені Київською міською радою в позовній заяві та під час судового засідання з розгляду справи по суті не знайшли свого підтвердження, а отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст. 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Київської міської ради до Державного агентства меліорації та рибного господарства України відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.09.2022 року.

Суддя Ю.О.Підченко