УХВАЛА

м. Київ

27.09.2022 Справа № 910/3401/21 (761/22523/21)
за позовом ОСОБА_1

(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

до ОСОБА_2

(ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )

про поділ майна подружжя, яке перебуває у спільній сумісній власності

у межах справи № 910/3401/21

за заявою ОСОБА_2

(ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )

про неплатоспроможність

без виклику (повідомлення) учасників

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) із відповідними правовими наслідками.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 02.02.2022 передано цивільну справу № 761/22523/21 за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про поділ майна подружжя, яке перебуває у спільній сумісній власності, для розгляду у межах справи № 910/3401/21 про неплатоспроможність ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2022 прийнято суддею Омельченком Л.В. справу за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про поділ майна подружжя, яке перебуває у спільній сумісній власності, до свого провадження у межах справи № 910/3401/21 про неплатоспроможність ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), підготовче засідання у справі призначено на 10.10.22 о 12:45.

22.08.2022 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони відповідачу - ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), або будь-яким особам, в тому числі керуючому реалізацією майна боржника арбітражному керуючому Кравченку Р.М. чи іншим арбітражним керуючим, залученим у справі № 910/3401/21 про неплатоспроможність боржника, здійснювати дії, направлені на опис, вилучення та/або реалізацію наступного майна: 1) легковий автомобіль BMW X6 35d 3.0 xDrive 306HP (E71), державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 ; 2) машиномісце № НОМЕР_5 в підземному автопаркінгу по вул. Бульварно-Кудрявській, 36, у місті Києві; 3) квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 ; 4) житловий двоповерховий будинок у республіці Чорногорія, за адресою TOMBA BB BAR CRNA GORA (Montenegro);

- заборони особам, уповноваженим на виконання реєстраційних дій, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (нотаріусам, органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування), особам органів МВС, уповноваженим на виконання реєстраційних дій щодо транспортних засобів, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно наступного майна: легковий автомобіль BMW X6 35d 3.0 xDrive 306HP (E71), державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 ; 2) машиномісце № НОМЕР_5 в підземному автопаркінгу по вул. Бульварно-Кудрявській, 36, у місті Києві; 3) квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; 4) житловий двоповерховий будинок у республіці Чорногорія, за адресою TOMBA BB BAR CRNA GORA (Montenegro);

- накладення арешту на грошові кошти в сумі 44 600 доларів США та 29 520 євро, що вилучені Національним антикорупційним бюро України.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову мотивована тим, що арбітражним керуючим - керуючим реалізацією майна боржника ОСОБА_3 вчиняються дії на виявлення і опису майна, що є передумовою його подальшого продажу, право спільної сумісної власності на яке належить також Позивачці у цій справі - ОСОБА_1 .

Розглянувши вказану заяву, перевіривши викладені заявником доводи та дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу або третім особам (ст. 136, 137 ГПК України).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна (сумою грошових коштів), на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як встановлено судом, предметом позову ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) є поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя. Водночас, у якості підстав для забезпечення позову заявник вказує свої припущення щодо можливих дій щодо майна не відповідача по справі, а вчинення керуючим реалізацією майна боржника арбітражним керуючим ОСОБА_3 , призначеним у справі № 910/3401/21 про неплатоспроможність ОСОБА_2 , дій, направлених на виявлення, опис майна та проведення інвентаризації майна.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18 під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Отже, звертаючись із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач - ОСОБА_1 мала б довести належними та достатніми доказами про наявні дії відповідача, які б були спрямовані на зміну правового статусу вказаного майна, або суб`єктивних причин (вчинення відповідачем умисних дій, направлених на приховування або відчуження майна тощо).

Натомість, подана позивачем заява ґрунтується лише на припущеннях щодо можливих дій арбітражного керуючого ОСОБА_3 під час виконання ним обов`язків керуючого реалізацією майна у справі № 910/3401/21 про неплатоспроможність ОСОБА_2 .

Вказане не може свідчити про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач, оскільки такі обставини не доведені належними та допустимими доказами, а сам факт ухилення відповідача від виконання рішення, яке буде прийнято у справі, на час вирішення питання доцільності/недоцільності вжиття заходів забезпечення позову ще не встановлений та підлягає доведенню позивачем під час розгляду справи по суті.

Суд виходить з того, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (п. 3 вказаної постанови).

Отже, оскільки заявник не довів наявність та не подав належних та допустимих доказів (у розумінні ст. 76, 77 ГПК України) тих обставин, із якими діюче законодавство пов`язує наявність підстав для застосування заходів щодо забезпечення позову, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, направлених на ускладнення виконання рішення, суд вважає заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

При цьому, судом повідомляється, що у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді Омельченка Л.В. у відпустці у період з 12.08.2022 по 04.09.2022 (включно), вирішення питання про прийняття до розгляду заяви здійснюється після виходу судді з відпустки у межах розумного строку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що тривалість розгляду справи повинно відповідати розумним строкам. Таку розумність треба оцінювати у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів (див. рішення Європейського суду з прав людини від 12 березня 2009 року у справі «Вергельський проти України» (Vergelskyy v. Ukraine, заява № 19312/06).

Такими критеріями у розумінні суду наразі є те, що внаслідок триваючої широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» було постановлено про часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30-ть діб, а у подальшому 22 травня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 25 травня 2022 року строком на 90 діб, - до 23 серпня 2022 року, та в подальшому Указом Президента України від 12.08.2022, затвердженого Законом № 2500-IX від 15.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб - до 21 листопада 2022, тому розгляд заяви здійснювався судом у строки з урахуванням можливості більш безпечного здійснення правосуддя у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою його місцезнаходження.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, у разі відмови у її задоволенні, покладається на заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та з цього часу може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст. 256-259 ГПК України.

Суддя Л.В. Омельченко