ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2022 р. Справа№ 927/1302/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія»

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2022 (повний текст складено 13.06.2022)

у справі №927/1302/21 (суддя Федоренко Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія»

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1

про стягнення 268 785,00 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія» (далі, позивач) звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» (далі, відповідач) про стягнення 268 785,00 грн шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 (водій трактору «John Deere», днз НОМЕР_1 , який перебував у трудових відносинах із відповідачем) є винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася на сільськогосподарському полі поблизу с. Червоне озеро, Борзнянського району, Чернігівської області, внаслідок якої було завдано ушкоджень трактору «John Deere», днз НОМЕР_2 , власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія», а тому, враховуючи зміст статей 1166, 1172, 1188 Цивільного кодексу України, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» має відшкодувати позивачу збитки, завдані його майну.

Короткий зміст оскарженого рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2022 у справі №927/1302/21 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» про стягнення 268 785,00 грн відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено наявності безпосереднього причинного зв`язку між винними діями працівника відповідача ОСОБА_1 та заявленою до стягнення шкодою у розмірі 268 785,00 грн (що вказаний розмір шкоди є наслідком протиправних дій саме працівника відповідача).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 04.07.2022 (про що свідчить відмітка Укрпошти Стандарт на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2022 у справі №927/1302/21 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надані суду всі необхідні докази, які підтверджують правомірність заявлених позовних вимог, а саме постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16.12.2020 у справі №748/2371/20, лист вих. №127 від 08.07.2021 до СТОВ «Дружба-Нова з проханням надіслати уповноваженого представника для участі в огляді пошкодженого їхнім працівником ОСОБА_1 комбайна «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_2 (з документом про вручення адресату), лист вих. №128 від 08.07.2021 до ОСОБА_1 з проханням з`явитися для участі в огляді пошкодженого комбайна «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_2 (з документом про вручення адресату), висновок №201 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику комбайну від 20.07.2021.

Суд першої інстанції, натомість, не надав оцінки листам позивача вих. №127 від 08.07.2021 та вих. №128 від 08.07.2021, необґрунтовано поставив під сумнів експертне дослідження, погодився із доводами відповідача, які ґрунтуються виключно на припущеннях.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи та оцінюючи докази, які надані сторонами, застосував скоріше стандарт доказування «поза розумним сумнівом» аніж «баланс вірогідностей», оскільки позиція відповідача, яку прийняв до уваги суд, ґрунтується здебільшого на припущеннях, які не підтверджені жодними доказами, на зразок «може шкода завдана не у цій дорожньо-транспортній пригоді», «може під час транспортування комбайну», «треба негайно фіксувати порушення» тощо. Тоді, як позивачем доведено факт її завдання за допомогою доказів, які наявні у матеріалах справи.

Відповідачем же не надано доказів на спростування цих обставин. Більше того, факт завдання шкоди їх працівником визнано відповідачем та не заявлено про здійснення її відшкодування. Такими доказами теоретично могли би бути: документи про вчинення ДТП за участю комбайну, рішення суду, у якому відображені відповідні факти, докази про пошкодження комбайну у процесі транспортування, показання свідків, відеозаписи та інше.

Єдиним доказом зі сторони відповідача, який відображує інформацію щодо предмету доказування, є Акт приймання-передачі (повернення) обладнання, техніки з оренди від 29.11.2020, проте за відсутності заяв відповідача про усунення завданих ушкоджень або відшкодування шкоди іншим шляхом та поряд з іншими доказами по справі, він є менш вірогідним у порівнянні з доводами позивача.

Також позивач у апеляційній скарзі просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія» понесені судові витрати, зокрема, витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн, понесені під час розгляду справи судом першої інстанції. Крім того, позивач навів попередній орієнтовний розрахунок судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, зокрема, витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача

16.08.2022 від позивача електронною поштою до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача із проханням залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

У відзиві позивач наголосив на тому, що відсутні будь-які правові підстави вважати, що збитки, вартість яких було визначено експертом у висновку №201 від 20.07.2021, були спричинені саме дорожньо-транспортною пригодою, яка сталась 28.09.2020 за участю трактора John Deere, який належить відповідачу, та комбайна позивача John Deere, а пошкодження, описані в тому ж висновку, є наслідком такої ДТП від 28.09.2020.

Також позивач заперечив проти заявлених до стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія» у справі №927/1302/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 витребувано у Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/1302/21. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2022 у справі №927/1302/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Чернігівської області.

03.08.2022 матеріали справи №927/1302/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2022 у справі №927/1302/21, призначено до розгляду апеляційну скаргу на 20.09.2022.

У судовому засіданні 20.09.2022 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників справи

У судове засідання, призначене на 20.09.2022, представники учасників справи не з`явились.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

Повідомлення із копією ухвали Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 про призначення справи до розгляду на 20.09.2022, засвідченою електронно-цифровими підписами суддів, було надіслане судом на електронні адреси учасників справи, а саме , , , що підтверджується роздруківкою електронного листування.

20.09.2022 від представника позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване тим, що адвокат Вишнякова І.О. буде зайнята в іншому судовому засіданні у Ленінському районному суді м. Запоріжжя (справа №334/9925/21) як представник відповідача.

Крім того, представник позивача зазначила, що адреса місцезнаходження позивача - ТОВ «Спецагропромтехнологія»: Запорізька область, м. Енергодар, вул. Українська, буд. 33, кв. 53, тобто на окупованій території, а тому посадові особи не мають можливості забезпечити явку уповноваженого представника в судове засідання до Північного апеляційного господарського суду у призначений час, у тому числі шляхом укладення договору про надання правової допомоги з іншим адвокатом.

Колегія суддів, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, ухвалила відмовити у його задоволенні з огляду на наступне.

Згідно частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до пункту 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 202 Цивільного кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Отже, враховуючи зміст наведених правових норм, суд, розглядаючи клопотання учасника справи про відкладення розгляду апеляційної скарги, повинен оцінити обставини, на які останній посилається у ньому як на підставу для відкладення з точки зору їх поважності та за результатами такої оцінки або визнати такі причини неявки поважними і, як наслідок, відкласти розгляд справи, або відмовити у задоволенні такого клопотання у разі визнання причин неявки представника учасника справи неповажними.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.).

На переконання колегії суддів, надання представником позивача адвокатом Вишняковою І.О. переваги участі в іншому судовому засіданні не є тією обставиною, що безумовно свідчить про наявність підстав для задоволення її клопотання про відкладення розгляду справи.

У даному контексті судом у сукупності враховано те, що явка представника позивача у судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 20.09.2022, обов`язковою не визнавалась, а в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 судом було доведено до відома учасників судового процесу, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги. Представник позивача у своєму клопотанні про відкладення розгляду справи не наголошує на обставинах, які, з огляду на доказове наповнення матеріалів справи, перешкоджали б суду здійснити її розгляд у відсутності представника позивача. Детальна позиція позивача у справі викладена в його апеляційній скарзі.

За вищенаведених обставин справи в їх сукупності, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Водночас, представники відповідача та третьої особи про причини неявки суд не повідомили, їх неявка не перешкоджає вирішенню спору.

Судом, при цьому, застосовано згідно з частиною 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989). Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

За договором №ОТЕ 26/09.20-СГПТ оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) від 26.09.2020 позивач передав відповідачу в оренду сільськогосподарську техніку, у тому числі і комбайн «John Deere», державний номерний знак «John Deere», днз НОМЕР_2 (пункт 2 додатку №1 до Договору).

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області у справі №748/2417/20 (провадження №3/748/1363/20), яка набрала законної сили, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого трактористом в ТОВ «Дружба-Нова», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 встановлено, що згідно з протоколом серії БД № 000591 від 28 вересня 2020 року ОСОБА_1 28.09.2020 о 13:00 на сільськогосподарському полі поблизу с. Червоне Озеро Борзнянського району Чернігівської області, керуючи трактором «John Deere» з причіпом, здійснюючи рух заднім ходом не впевнився, що маневр буде безпечним, та зіткнувся з комбайном «John Deere», державний номерний знак днз НОМЕР_2 , який стояв позаду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не заперечується самим порушником та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №000592 від 28.09.2020 та письмовими поясненнями, які знаходяться в матеріалах справи.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області у справі №748/2417/20 (провадження №3/748/1363/20), яка набрала законної сили, визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, передбачене ст.124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн (том 1, а.с.17-19).

Позивач у позовній заяві зазначив, що трактор «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , належить на праві власності Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «ДРУЖБА-НОВА» (відповідач у справі), у якому водій ОСОБА_1 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди працював трактористом.

Комбайн «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 від 14.11.2016, виданого ДІСГ в Запорізькій області, належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія» (том 1, а.с.16).

Постановою Михайлівського районного суду Запорізької області від 13.11.2020 у справі №321/1326/20 (провадження №3/321/552/2020) водія, який керував комбайном «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 255 грн.

Із матеріалів справи слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія» направило Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» та ОСОБА_1 листи №127, №128 від 08.07.2021 з проханням направити уповноважених представників для участі в огляді пошкодженого комбайна «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_2 , який відбудеться 16.07.2021 в 11:00, за адресою: вул. Промислова,47, м. Енергодар, Запорізька область (том 1, а.с.23,24).

Зазначені листи отримані адресатами 13.07.2021, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (том 1, а.с.23,24).

Відповідно до висновку №201 від 20.07.2021 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику комбайна, складеного суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем Козаковим О.О. (сертифікат №182/20, виданий 17.03.2020), вартість відновлювального ремонту з ПДВ складає 268 785,00 грн, з яких: 163 786,98 грн вартість задньої правої панелі, 104 158,02 грн вартість задньої панелі та 840,00 грн - вартість ремонтно-відновлювальних робіт.

Звертаючись до суду з позовом у даній справі, ТОВ «Спецагропромтехнологія» зазначає, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю »Дружба-Нова», як власник джерела підвищеної небезпеки та роботодавець винного у ДТП водія ОСОБА_1 , шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 268 785,00 грн, відповідно до приписів статей 1172, 1187, 1188 Цивільного кодексу України у добровільному порядку не відшкодував, а тому наявні підстави для стягнення заподіяних збитків у судовому порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Спецагропромтехнологія» не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Предметом позову в даній справі є вимога про відшкодування збитків, понесених позивачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія ОСОБА_1 , який на момент ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем.

Стаття 22 Цивільного кодексу України визначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками у відповідності до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Визначення поняття збитків наводяться також у частині 2 статті 224 Господарського кодексу України, відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частина 3 статті 22 Цивільного кодексу України).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичній або юридичній особі, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для відшкодування шкоди згідно статті 1166 Цивільного кодексу України є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №910/6657/16, від 07.02.2018 у справі №917/1651/16.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана якимись іншими обставинами.

Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, заподіяною потерпілому, є обов`язковою умовою настання відповідальності.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 1 статті 1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Таким чином, на позивача у спірних правовідносинах покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Так, постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області у справі №748/2417/20 (провадження №3/748/1363/20), яка набрала законної сили, визнано ОСОБА_1 , який перебував на момент ДТП у трудових відносинах із відповідачем, винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, передбачене ст.124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Отже, матеріалами справи підтверджується протиправність поведінки ОСОБА_1 .

За приписами статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Шкода у розмірі 268 785,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, визначена висновком №201 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику комбайну, складеного 20.07.2021 суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем Козаковим О.О. на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія».

Відповідач щодо позовних вимог заперечує з огляду на те, що пошкодження комбайна «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_2 були отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 28.09.2020, проте за експертним автотоварознавчим дослідженням по визначенню вартості збитку, завданого власнику комбайну, позивач звернувся лише у липні 2021 року, що виключає імовірність того, що збитки, вартість яких було визначено експертом у висновку №201 від 20.07.2021, були спричинені саме дорожньо-транспортною пригодою, яка сталась 28.09.2020, а пошкодження, описані в тому ж висновку, є наслідком такої ДТП від 28.09.2020. При цьому, вартість матеріального збитку, нанесеного власникові комбайна марки «John Deere», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у результаті пошкодження останнього при ДТП, за висновком експерта №201, складає 81 223,50 грн. в той час коли позивачем заявлено до стягнення 268 785,00 грн з урахуванням переліку та вартості деталей, що потребують заміни.

Також за твердженнями відповідача, після ДТП 28.09.2020 комбайн «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_2 перебував в експлуатації на підставі договору №ОТЕ 26/09/20-СГПТ оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем), і Акт приймання-передачі техніки в оренду від 26.09.2020 та Акт приймання-передачі (повернення) техніки з оренди від 29.11.2020 до зазначеного договору свідчать, що стан сільськогосподарської техніки нормальний, придатний до експлуатації.

Приймаючи оскаржуване у даній справі судове рішення, суд прийняв до уваги заперечення відповідача проти позову, дійшовши висновку про відмову в його задоволенні.

Позивач, натомість, зазначає в апеляційній скарзі, що судом невірно здійснено оцінку доказів, наданих ТОВ «Спецагропромтехнологія» на підтвердження своїх позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог та відхиляє доводи апеляційної скарги позивача з огляду на наступне.

Згідно частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За змістом частин 1, 2 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд у постановах від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17 відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

У практиці Європейського суду з прав людини також трапляються рішення, в яких суд посилається на баланс вірогідностей задля оцінки обставин у справі. Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 (заява № 59166/12) Дж. К. та Інші проти Швеції (J.K. AND OTHERS v. SWEDEN) Європейський суд з прав людини наголошує, що «У країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

З урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності та як уже зазначалося вище, саме позивач у справі мав довести належними та допустимими доказами ті обставини, що пошкодження комбайна «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_2 , встановлені висновком №201 експертного автотоварознавчого дослідження від 20.07.2021, отримані саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 28.09.2020; факт завдання вказаної у висновку шкоди саме відповідачем або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду; реальний обсяг пошкоджень, завданих комбайну «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП 28.09.2020 та як результат, яка вартість матеріального збитку, нанесеного власнику комбайна «John Deere», державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП.

Оцінюючи наданий позивачем на підтвердження позовних вимог про стягнення 268 785,00 грн шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, висновок №201 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику комбайна, складеного 20.07.2021 суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем Козаковим О.О., колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту наданого висновку вбачається, що перед експертом було поставлено питання: Яка вартість матеріального збитку, нанесеного власнику комбайна «John Deere», державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП?

Висновок №201 експертного автотоварознавчого дослідження від 20.07.2021 містить інформацію про те, що огляд комбайна «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_2 проводився 16.07.2021, тобто фактично більш ніж через 9 місяців після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 28.09.2020.

У висновку №201 від 20.07.2021 зазначено, що Федін О.Г. власник досліджуваного комбайну, ознайомлений з результатами огляду, заперечень та доповнень по зафіксованим пошкодженням не має.

Разом з тим, як вірно наголосив суд першої інстанції, описова частина висновку №201 експертного автотоварознавчого дослідження від 20.07.2021 не містить жодної інформації про те, які саме пошкодження (їх характер) були зафіксовані; жодних належних посилань, що пошкодження, які досліджувались експертом, виникли чи пов`язані саме з дорожньо-транспортною пригодою 28.09.2020. Опис будь-яких документальних матеріалів ДТП 28.09.2020 чи посилання на них у висновку №201 експертного автотоварознавчого дослідження від 20.07.2021 відсутні. В описовій частині висновку також зазначено, що перелік деталей (вузлів) тих, що підлягають, на думку експерта, заміні або ремонту по наслідках ДТП, за результатами огляду, зведено в протокол огляду від 16.07.2021, заміні підлягають: задня панель та задня права панель, однак самого протоколу огляду від 16.07.2021 до матеріалів справи не долучено.

В апеляційній скарзі щодо відсутності протоколу огляду від 16.07.2021 позивач зазначив, що вся інформація, яка входить до предмета доказування у цій справі, вичерпно відображена у висновку експертного дослідження, а на питання відсутності протоколу суд звернув увагу лише на стадії дослідження доказів у справі, що позбавило позивача заявити клопотання про його долучення.

Зазначені доводи скаржника не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки по-перше згідно частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен подати усі наявні в нього докази разом із поданням позовної заяви, а по-друге, за наявності поважних причин та неможливості подання такого доказу разом із позовною заявою та під час розгляду справи судом першої інстанції, позивач не був позбавлений права заявити відповідне клопотання разом із апеляційною скаргою та у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, відповідного клопотання разом із апеляційною скаргою позивачем подано не було, протокол огляду від 16.07.2021 до матеріалів справи позивачем не надано.

Водночас, згідно частини 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Натомість, відповідачем додано до матеріалів справи Договір №ОТЕ 26/09/20-СГПТ оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) від 26.09.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія» (орендодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» (орендар), відповідно до умов якого орендодавець зобов`язується передати орендарю в тимчасове платне володіння та користування сільськогосподарську техніку (техніка або майно), перелік якої наведений в додатку №1 до даного договору, з персоналом (екіпажем) орендодавця, який безпосередньо її обслуговує (водії-механізатори, якими здійснюється управління та технічна експлуатація технічки), а орендар зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату.

Термін дії договору до 31.12.2020, з дати складання та підписання сторонами Акту приймання-передачі техніки в оренду (пункт 2.1. Договору №ОТЕ 26/09/20-СГПТ оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) від 26.09.2020).

Пунктами 3.2., 3.3. Договору №ОТЕ26/09/20-СГПТ оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) від 26.09.2020 передбачено, що орендодавець зобов`язується передати техніку орендарю за Актом приймання-передачі техніку в оренду протягом 2 днів із дня отримання заявки від орендаря в телефонному режимі та на e-mail адресу, вказану в розділі 12 даного договору.

В Акті приймання-передачі техніки в оренду зазначається найменування техніки, її державний номер та інформація про її технічний стан на момент передачі.

Повернення техніки із оренди оформлюється Актом прийому-передачі (повернення) техніки із оренди, що підписується уповноваженими представниками сторін.

Згідно з пунктом 4.1.2. Договору №ОТЕ26/09/20-СГПТ оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) від 26.09.2020, обов`язок утримання та капітального ремонту техніки покладається на орендодавця. У випадку поломки або будь-якого іншого виходу з ладу техніки, орендодавець зобов`язується провести ремонт техніки на протязі 3 днів із дня зупинення (поломки, виходу з ладу) техніки. В разі необхідності орендар може надавати допомогу орендодавцю (персоналу (екіпажу) орендодавця) у здійсненні дрібного поточного ремонту техніки (зварювання, рихтування, т.і.).

Орендодавець підтверджує, що він самостійно несе повну відповідальність за усі дії персоналу (екіпажу) при використанні (керуванні, управлінні, технічному обслуговуванні, тощо) техніки останнім, а також за невиконання екіпажом правил дорожнього руху, охорони праці, техніки безпеки, пожежної безпеки та інших вимог, які звичайно ставлять до екіпажу техніки.

У відповідності до пункту 7.1. Договору №ОТЕ26/09/20-СГПТ оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) від 26.09.2020 у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні збитки, заподіяні таким невиконанням.

У додатку №1 до Договору №ОТЕ 26/09/20-СГПТ оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) від 26.09.2020 від 26.09.2020 «Перелік техніки, яка передається в оренду за договором. Інформація про екіпаж» зазначено, що оренду за договором передається, зокрема, комбайна «John Deere» 9760, державний номер НОМЕР_2 .

Актом приймання-передачі техніки в оренду від 26.09.2020 за договором оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №ОТЕ26/09/20-СГПТ від 26.09.2020 підтверджується, що в момент підписання цього Акту орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове платне володіння та користування сільськогосподарську техніку, зокрема, комбайн «John Deere» 9760, державний номер НОМЕР_2 . Стан сільськогосподарської техніки: нормальний, придатний до експлуатації (том 1, а.с. 85).

Актом приймання-передачі (повернення) техніки із оренди від 29.11.2020 за договором оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №ОТЕ26/09/20-СГПТ від 26.09.2020 підтверджується, що в момент підписання цього Акту орендар передав (повернув), а орендодавець прийняв із оренди сільськогосподарську техніку, зокрема, комбайн «John Deere» 9760, державний номер НОМЕР_2 . Стан сільськогосподарської техніки: нормальний, придатний до експлуатації (том 1, а.с.86).

Факт надання послуг за договором №ОТЕ26/09/20-СГПТ оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) від 26.09.2020 підтверджується Актами надання послуг №102 від 25.10.2020 на суму 699 467,88 грн, №124 від 25.11.2020 на суму 48 762,12 грн (том 1, а.с.81,82); подорожніми листами трактора №294706, №294708, №294707, №294709 від 01.10.2020, №259851, №298768, №298766 від 02.10.2020, №295273, №259828 від 04.10.2020, №239681, №295265, №295256, №294511 від 05.10.2020, №302530, 302553, №302550, №302545, №302552, №302531 від 06.10.2020, №302559, №302560, №302558, №302569, №302570, №302561 від 07.10.2020, №302598, №302594, №302594 від 08.10.2020, №302915, №302916, №302906, №302913, №302907 від 10.10.2020, №302792, №302787, №302794 від 11.10.2020, №294637 від 28.09.2020 (том 1, а.с.87-123); автозаправними відомостями (том 1, а.с.124-145).

Таким чином, як підтверджується матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на момент дорожньо-транспортної пригоди (28.09.2020) комбайн «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_2 перебував у оренді відповідача і був повернутий позивачу за актом приймання-передачі від 29.11.2020 в нормальному, придатному до експлуатації стані. Вказаний акт не містить посилань на наявність механічних пошкоджень, які встановлені висновком експерта від 20.07.2021.

Суд також приймає до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що процедура переміщення великогабаритної сільськогосподарської техніки є складною та пов`язаною з великими ризиками пошкоджень (завантаження/розвантаження, закріплення спеціальними засобами задля уникнення зміщення та додаткових пошкоджень; переміщення шляхами, спеціально придатними та дозволеними для руху великогабаритного транспорту), а також з твердженнями відповідача, що обслуговування та зберігання комбайну, як в момент його простою, так і в момент експлуатації, також має свої особливості та вимагає дотримання спеціальних процедур та створення певних умов (поточні огляди, капітальні ремонтні роботи, тощо).

Твердження позивача, що задня панель та задня права панель (які зазначені у висновку №201 експертного автотоварознавчого дослідження від 20.07.2021, як такі, що потребують заміни) виконують захисну функцію механізму від пошкоджень та відповідно їх ушкодження не впливають на придатність до експлуатації комбайна, судом до уваги не приймаються, оскільки сторони з великим ступенем обачливості та з метою уникнення подальших непорозумінь щодо дати та характеру виникнення цих пошкоджень повинні були відобразити в Актах приймання-передачі техніки та обладнання в оренду від 26.09.2020 та Актах приймання-передачі (повернення) техніки та обладнання з оренди від 29.11.2020 будь-які ушкодження, які виникли на транспортному засобі в період його експлуатації.

Посилання скаржника на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження того, що у період з 28.09.2020 по 29.11.2020 транспортний засіб потрапляв у інше ДТП, ніж те, за наслідками якого заявлено позов у даній справі про стягнення збитків, оцінюються судом критично, оскільки пошкодження, про які зазначає позивач, не обов`язково мали виникнути внаслідок ДТП.

Доводи позивача про те, що після закінчення виконання робіт за договором №ОТЕ 26/09/20-СГПТ оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) від 26.09.2020 та його повернення у листопаді 2020 року комбайн «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_2 не використовувався до липня 2021 року (початку його підготовки до використання для збирання зернових культур восени), у зв`язку з чим позивач і звернувся до експерта саме у липні 2021 року, судом першої інстанції також обґрунтовано відхилені, оскільки ці доводи не підтверджені належними та допустимими доказами, а ґрунтуються тільки на поясненнях позивача.

У даному контексті колегія суддів приймає до уваги те, що законом не встановлено обмежень щодо строку, протягом якого особа має право звернутися за проведенням експертного дослідження пошкодженого транспортного засобу, однак, вчинення дій щодо фіксації завданих пошкоджень має здійснюватись позивачем у розумні строки, а наявність будь-яких пошкоджень вимагає якнайшвидшої фіксації та усунень з метою належної експлуатації комбайну, що повинно бути вчинено власником комбайну протягом часу, найближчого до моменту отримання таких пошкоджень.

При цьому, явка представників відповідача та третьої особи на огляд пошкодженого транспортного засобу, на який вони запрошувались листами №127 від 08.07.2021 та №128 від 08.07.2021, не є обов`язковою. Відповідно, їх неявка не може свідчити про згоду відповідача із наданим експертом за результатами огляду висновком.

За таких обставин, надані відповідачем Акти приймання-передачі в оренду обладнання, техніки в оренду від 26.09.2020 та Акти приймання-передачі (повернення) обладнання, техніки з оренди від 29.11.2020, складені в порядку пунктів 3.2., 3.3. Договору №ОТЕ 26/09/20-СГПТ оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) від 26.09.2020, які містять відмітку про справний стан обладнання, нормальний, придатний до експлуатації стан сільськогосподарської техніки комбайна «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_2 , є більш вірогідними у порівнянні з доводами позивача про те, що пошкодження, зазначені у експертному висновку №201 від 20.07.2021, спричинені дорожньо-транспортною пригодою, яка сталась 28.09.2020, а вартість збитку, нанесеного власникові комбайна «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_2 , розрахованого експертом у тому ж висновку №201 від 20.07.2021, є наслідком ДТП від 28.09.2020.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивачем належними, допустимими, достовірними та вірогідними у розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказами не доведено наявності безпосереднього причинного зв`язку між винними діями працівника відповідача та заявленою до стягнення шкодою у розмірі 268 785,00 грн (що вказаний розмір шкоди є наслідком протиправних дій саме працівника відповідача).

Відсутність одного із обов`язкових елементів для застосування до особи такої міри цивільно-правової відповідальності як стягнення збитків, зокрема, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною винною поведінкою особи та понесеними збитками, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків.

Незгода скаржника з наданою судом оцінкою доказів у справі не вказує на те, що така оцінка була проведена з порушенням певного стандарту доказування.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржниками зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія» не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2022 у справі №927/1302/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2022 у справі №927/1302/21 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецагропромтехнологія».

Матеріали справи №927/1302/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 29.09.2022.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка