ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2022 Справа № 914/234/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю БК Молот Україна, Львівська обл., Жидачівський р-н, с. Монастирець

до відповідача: Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, м. Львів

про визнання недійсною односторонньої відмови від договору, розірвання договору, повернення 7 596 485,00грн.

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Брошко І.

Представники:

Від позивача: Пащинська Аліна Олександрівна представник;

Від відповідача: Онищак Михайло Петрович - представник

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю БК Молот Україна до відповідача Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові про визнання одностороньої відмови Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові від Договору про закупівлю робіт №12/241 від 29.10.2019 року недійсною; розірвання Договору про закупівлю робіт №12/241 від 29.10.2019 року у звязку із істотною зміною обставин, на підставі 652 Цивільного кодексу України, визначення наслідків розірвання Договору шляхом повернення Товариству з обмеженою відповідальністю БК Молот Україна забезпечення виконання договору у розмірі 7 596 485,00грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2022р. справу № 914/234/22 передано для розгляду судді Риму Т.Я.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.02.2022р. провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 23.03.2022 року. Протокольною ухвалою суду від 23.03.2022 року відкладено підготовче засідання на 11.05.2022 року.

12.05.2022 року через канцелярію суду представником позивача подано заяву за вх.№9864/22 про відвід судді Рим Т.Я. у справі №914/234/22.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.05.2022р. задоволено заяву представника позивача про відвід судді Рима Т.Я. у справі 914/234/22, відведено суддю Рима Т.Я. від розгляду справи №914/234/22.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Львівської області № 38 від 19.05.2022р. призначено повторний автоматизований розподіл справи для визначення складу суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2022р., справу № 914/234/22 передано для розгляду судді Коссаку С.М.

Ухвалою суду від 23.05.2022 року прийнято справу № 914/234/22 до розгляду, підготовче засідання призначено на 16.06.2022 о 10:00 год. в приміщенні Господарського суду Львівської області, за адресою: 79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128. Рух справи в ухвалах суду.

У клопотанні від 19.04.2022 року за вх.№8196/22 відповідач просить зобов`язати позивача забезпечити явку свідка ОСОБА_1 , який є директором ТзОВ «БК «Молот Україна». Клопотання задоволено та ухвалою від 08.09.2022 суд викликав в судове засідання, яке відбудеться 29.09.2022р. о 11:30 год., ОСОБА_1 для допиту як свідка у справі №914/234/22.

06.09.2022 року представником позивача подано заяву свідка ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, визначених ст.177 ГПК України та вирішення питань які підлягають з`ясуванню у порядку ст.182 ГПК України, суд прийшов до висновку про необхідність закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті на 22.09.2022 року на 11:30год.

В судове засідання учасники справи з`явилися, надали пояснення по суті справи.

Судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція учасників справи.

Аргументи позивача

ТОВ «БК «Молот»(надалі ТОВ, позивач) та Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові (надалі Бюро, відповідач) уклали договір про закупівлю робіт від 29.10.2019 № 12/241 (надалі Договір підряду), на виконання умов якого Заявник (підрядник) на замовлення Бюро будує адміністративну будівлю органу державної влади з господарськими будівлями та контрольно-пропускним пунктом по вулиці Трускавецькій вулиці Академіка Я. Підстригача в місті Львові.

Після укладення Договору підряду та на підставі частини 1 статті 27 Закону України "Про публічні закупівлі" ТОВ перерахувало в забезпечення його виконання 7'596'485,00 гривень.

Листом від 24.01.2022 № 12-09-953вих-22 Бюро відмовилося від Договору підряду в односторонньому порядку на підставі пунктів 5.2, 6.1.8, частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 320 Господарського кодексу України порушення графіку виконання робіт.

ТОВ категорично не погоджується з наявністю підстав для односторонньої відмови від Договору підряду. Вважає, що наявні підстави для розірвання договору в судовому порядку у зв`язку з істотною зміною обставин зростання ціни будівельних матеріалів, що стане підставою для повернення суми сплаченого забезпечення.

Просить суд визнати односторонню відмову Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові від Договору про закупівлю робіт № 12/241 від 29.10.2019 недійсною; розірвати Договір про закупівлю робіт № 12/241 від 29.10.2019 у зв`язку із істотною зміною обставин, на підставі ст. 652 Цивільного кодексу України; визначити наслідки розірвання Договору шляхом повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "БК "Молот України" забезпечення виконання Договору у розмірі 7 596 485,00 грн.

Аргументи відповідача

Просить відмовити в задоволені позову з підстав. зазначених у відзиві та інших процесуальних заявах. Наголошує, що Графік виконання робіт на 2022 рік на суму 75 000 000 грн. позивачем не був представлений, що унеможливлювало укладення додаткової угоди на 2022 рік, а згідно обстеження об`єкта будівництва, яке проводилось 20 та 21 січня 2022 року представниками позивача, замовника, на будівельному майданчику будівельні роботи не проводяться, будівельна техніка та працівники відповідача, підрядника відсутні. Листом №19/1 від 19.01.2022 позивач вказав про неможливість виконання будівельних робіт у 2022 році. Крім того, відповідно до змісту листів позивача № 25/1 від 25.06.2021, № 22/1 від 22.07.2021, № 19/1 від 19.08.2021, № 08/1 від 08.10.2021, останній інформував відповідача про неможливість продовження будівельних робіт. Це стало наслідком односторонньої відмови від договору. Відтак підстав для розірвання договору та повернення коштів немає.

Обставини, встановлені судом.

29.10.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір про закупівлю робіт № 12/241. Згідно з пунктами 1.1 та 1.2 Договору позивач, підрядник зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/або із залученням субпідрядника виконати та здати в установлений цим договором термін, згідно з графіком виконання робіт, що є невід`ємною частиною договору, завершені роботи з будівництва адміністративної будівлі органу державної влади з господарськими будівлями та контрольно-пропускним пунктом по вул. Трускавецькій - вул. Академіка Я. Підстригана (А) в м. Львові згідно технічної специфікації викладеної в тендерній документації, а замовник, відповідач зобов`язується прийняти згідно із цим договором та чинним законодавством України належним чином виконані роботи після перевірки фізичних та вартісних показників та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів на його рахунок передбачених на ці цілі. Найменування робіт: «Будівництво адміністративної будівлі органу державної влади з господарськими будівлями та контрольно- пропускним пунктом по вул. Трускавецькій - вул. Академіка Я. Підстригана (А) в м. Львові» (70112000-9 - Будівництво нежитлової нерухомості).

Пунктом 11.1 Договору встановлено, що він діє до 31.12.2021. Додатковою угодою № 10 від 11.02.2021 сторони продовжили строк дії Договору до 31.12.2022. Додатковою угодою № 6 від 11.11.2020 сторони погодили календарний графік виконання робіт на жовтень-грудень 2020 p., а додатковими угодами № 10 від 11.02.2021, № 11 від 19.04.2021, № 12 від 17.08.2021, № 13 від 02.11.2021 - календарний графік виконання робіт на січень-листопад 2021 р.

Пунктом 4.2. Договору підряду договірна ціна є твердою і може бути уточнена за наступних умов: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни обсягу та якості робіт); зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; зміни індексу інфляції; зміни тарифів, що встановлюються на законодавчому рівні.

Відповідно до п.6.1.8. Договору підряду замовник (відповідач) вправі відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк, визначений договором підряду стає неможливим.

Відповідно до п.5.1. п.5.3. Договору підряду, підрядник виконує роботи в строк, передбачений Графіком виконання робіт, що є невід`ємною частиню договору, який погоджується та підрисується сторонами при наявності фінансування за даним пердметом договору. Графік виконання робіт є обов`язковим для виконання підрядником порушення зазначений у ньому строків визначається сторонами як невиконання істотних умов договору, та є підставою для розірвання договору замовником в односторонньому порядку. Підрядник починає виконання робіт в строк зазначений в графіку виконання робіт, про що письмово повідомляє замовника, шляхом направлення відповідного листа-повідомлення на адресу замовника.

Розділ 8 Договору про закупівлю регулює порядок забезпечення зобов`язань за договором. Так, п.8.1. передбачено, що підрядник забезпечив виконання своїх зобов`язань за договором (депозит безвідсотковий) в розмірі 5% від суми договору (платіжне доручення від 29 жовтня 2019 року №318) 7 596 485,00 грн.

Забезпечення виконання договору не повертається та підлягає перерахуванню до відповідного бюджету у випадку невиконання підрядником його договірних зобов`язань, що призведе до передчасного розірвання договору, або ж розірвання договору з ініціативи підрядника, не пов`язане з наданням послуг/виконанням робіт (п.8.2.).

Відповідно до п.8.3. Договору підряду замовник повертає забезпечення виконання договору з наступних підстав: у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору про закупівлю недійсними; у випадках, передбачених ст.37 Закону України «Про публічні закупівлі», а також згідно умовами, зазначеними в договорі; у разі розірвання договору за згодою сторін, але не пізніше ніж протягом 5 банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Листом від 19.01.2022 року №19/1 позивач (підрядник) повідомив відповідача (замовника) про те, що у зв`язку з істотним зростанням цін на будівельні матеріали та ресурси та виникнення необхідності виконання додаткових об`ємів робіт по об`єкту, станом на сьогодні неможливо продовжувати будівництво вказаного об`єкту по чинному, залишковому кошторису. Цим листом також повідомлено про те, що наявне спостереження та охорона будівельного майданчика об`єкта, яка проводиться за ініціативою та за рахунок підрядника, попередньо здійснюється до 19 лютого 2022 року.

Додатками до цього листа позивач надав Акт прийому-передачі будівельного майданчика, у якому, зокрема зазначено, що сторони погодили, що будівельний майданчик прийнятий замовником для подальшого зберігання та виконання робіт та Реєстр виконавчої документаціїпо об`єкту «Будівництво адміністративної будівлі органу державної влади з господарськими будівлями та контрольно-пропускним пунктом по вул. Трускавецькій вул. Академіка Я.Підстригача(А) в м. Львові». Ці документи підписані в односторонньому порядку позивачем.

Листом від 24.01.2022 № 12-09-953вих-22 Замовник повідомив Підрядника про недотримання п.п. 5.2 та 6.1.8 Договору, неналежне виконання Підрядником умов Договору, що призведе до невиконання робіт у строки, встановлені Договором та неотримання Замовником кінцевого результату. У зв`язку з цим у цьому листі Замовник відмовився в односторонньому порядку від Договору.

Матеріали справи містять переписку учасників справи що предмета спору. Зокрема, листами № 25/1 від 25.06.2021 та № 22/1 від 22.07.2021 підрядник повідомив замовника про істотне зростання цін на будівельні ресурси та матеріали, яке неможливо було передбачити наперед, просив збільшити встановлену у Договорі вартість робіт або ж розірвати його за взаємною згодою сторін.

У відповідь на ці листи, замовник листами від 14.07.2021 № 12-09-12275вих-21 та листом від 06.08.2021 № 12-09-13728вих-21 відмовився змінювати вартість робіт та розривати Договір. Також замовник звернув увагу на ненадання Підрядником доказів істотного зростання вартості будівельних ресурсів та матеріалів.

Листами № 19/1 від 19.08.2021, № 08/1 від 08.10.2021 підрядник надав замовникові наявні у нього докази істотного зростання цін на будівельні ресурси та матеріали, та запропонував розірвати Договір за взаємною згодою сторін на підставі ч. 4 ст. 321 Господарського кодексу України та абз. 2 ч. 5 ст. 844 Цивільного кодексу України.

Листом № 20/1 від 20.12.2021 Підрядник надіслав Замовнику проект додаткової угоди про розірвання Договору за взаємною згодою сторін. У відповідь Замовник надіслав Підряднику лист від 14.012022 № 12-09-579вих-21 про відмову від розірвання Договору та пропозицією з`явитися на зустріч з метою підписання додаткового договору на 2022 рік та з Графіком виконання робіт на 20222 на суму 75000 000,00.

Норми права та мотиви суду.

Предметом доказування є встановлення обставин невиконання чи неналежного виконання умов договору, правомірності розірвання (односторонньої відмови) від договору.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії; 3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; 4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; 5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку; 6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

Дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку.

У разі внесення змін до істотних умов договору про закупівлю у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, замовник обов`язково оприлюднює повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю.

29.10.2019 між сторонами укладено Договір про закупівлю робіт № 12/241, за умовами якого підрядник (позивач) зобов`язався у порядку та на умовах, визначених договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/або із залученням субпідрядників виконати та здати в установлений цим договором термін, згідно з Графіком виконання робіт, що є невід`ємною частиною Договору, завершені роботи з будівництва адміністративної будівлі органу державної влади з господарськими будівлями та контрольно- пропускним пунктом по вул. Трускавецькій - вул. Ак. Я. Підстригача в м. Львові згідно Технічної специфікації викладеної в тендерній документації, а Замовник (відповідач) зобов`язується прийняти згідно із цим договором та чинним законодавством України належним чином виконані роботи після перевірки фізичних та вартісних показників та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів на його рахунок передбачених на ці цілі.

З аналізу матеріалів справи слідує, що спірний договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ст.317 ГК України будівництво об`єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб`єктами господарювання для інших суб`єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду.

Для здійснення робіт, зазначених у частині першій цієї статті, можуть укладатися договори підряду: на капітальне будівництво (в тому числі субпідряду); на виконання проектних і досліджувальних робіт; на виконання геологічних, геодезичних та інших робіт, необхідних для капітального будівництва; інші договори. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст.318 ГК України за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов`язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об`єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов`язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об`єкти і оплатити їх.

Зміст договору підряду на капітальне будівництво, що укладається на підставі державного замовлення, має відповідати цьому замовленню.

Відповідно до ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом. Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв`язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи.

Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов`язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.

Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати.

У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.

За умовами п.4.2. Договору підряду договірна ціна є твердою і може бути уточнена за наступних умов: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни обсягу та якості робіт); зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; зміни індексу інфляції; зміни тарифів, що встановлюються на законодавчому рівні.

Щодо вимоги про визнання односторонньої відмови від договору недійсною суд зазначає таке.

Відповідно до п.6.1.8. Договору підряду замовник (відповідач) вправі відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк, визначений договором підряду стає неможливим.

Відповідно до п.5.1. п.5.3. Договору підряду, підрядник виконує роботи в строк, передбачений Графіком виконання робіт, що є невід`ємною частиню договору, який погоджується та підрисується сторонами при наявності фінансування за даним предметом договору. Графік виконання робіт є обов`язковим для виконання підрядником порушення зазначений у ньому строків визначається сторонами як невиконання істотних умов договору, та є підставою для розірвання договору замовником в односторонньому порядку. Підрядник починає виконання робіт в строк зазначений в графіку виконання робіт, про що письмово повідомляє замовника, шляхом направлення відповідного листа-повідомлення на адресу замовника.

Листом від 14.01.2022 року вих.№12-09-579вих22 ТУ ДБР у м. Львові інформувало підрядника ТОВ «БК «Молот Україна» про наявність бюджетних асигнувань в сумі 75 000 000 грн. та запрошувало на 19.01.2022 року для укладення додаткової угоди на 2022 рік з підготовленим графіком виконаних робіт у 2022 на вказану суму. Також повідомлено позивача про відмову у розірвані договору за взаємною згодою сторін.

Листом від 19.01.2022 року №19/1 позивач (підрядник) повідомив відповідача (замовника) про те, що у зв`язку з істотним зростанням цін на будівельні матеріали та ресурси та виникнення необхідності виконання додаткових об`ємів робіт по об`єкту, станом на сьогодні неможливо продовжувати будівництво вказаного об`єкту по чинному, залишковому кошторису. Цим листом також повідомлено про те, що наявне спостереження та охорона будівельного майданчика об`єкта, яка проводиться за ініціативою та за рахунок підрядника, попередньо здійснюється до 19 лютого 2022 року.

Додатками до цього листа позивач надав Акт прийому-передачі будівельного майданчика, у якому, зокрема зазначено, що сторони погодили, що будівельний майданчик прийнятий замовником для подальшого зберігання та виконання робіт та Реєстр виконавчої документаціїпо об`єкту «Будівництво адміністративної будівлі органу державної влади з господарськими будівлями та контрольно-пропускним пунктом по вул. Трускавецькій вул. Академіка Я.Підстригача(А) в м. Львові». Ці документи підписані в односторонньому порядку позивачем.

Листом від 24.01.2022 року відповідач (замовник) повідомив позивача (підрядника) про односторонню відмову від Договору про закупівлю, посилаючись на ст.849 ЦК України, ст.320 ГК України та п.6.1.8 Договору про закупівлю. Крім нормативно-правового обгрунтування відповідач посилався на згаданий вище лист позивача від 19.01.2022 року №19/1 (в матеріалах справи).

Ця обставина позивачем не спростовується, у відповіді на відзив (вх.№7445/21) зазначається, що « 24 січня 2022 року відповідач повідомив нас про одностороннє розірвання ним Договору, в цей ж день опублікував лист на сайті публічних закупівель prozorro.gov.ua про розірвання Договору, а вже 25 січня 2022 року він опублікував оголошення про нову публічну закупівлю по Об`єкту». Судом встановлено, що позивач мав намір взяти участь у публічних закупівлях, однак останні були відмінені у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, а відтак і відсутністю фінансування.

Отже, відсутність погодженого Графіку виконання робіт на 2022 рік, факт направлення листа і відповідних документів відповідачу свідчить про неможливість та неготовність подальшого виконання позивачем умов договору, зокрема на 2022 рік і про закінчення будівництва у встановлений строк, що призвело до вчинення відповідачем дій, передбачених п.5.2., 6.1.8. Договору про закупівлю, а саме односторонньої відмови від договору.

Матеріали справи також містять Акти про невиконання умов договору №1 та №2 від 20.01.2022 року та 21.01.2022 року, підписані тимчасовою комісією ТУ ДБР у м. Львові за участі головних спеціалістів відділу внутрішнього аудиту Управління забезпечення діяльності ДБР Собка В.В., Якименка О.М., які згідно наказу ДБР від 11.01.2022 року №10 проводили плановий внутрішній аудит діяльності ТУ ДБР у м. Львові.

Відповідно до ст.235 ГК України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.

Згідно з термінологією ст.236 ГК України одностороння відмова від договору є оперативно-господарською санкцією. Перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

В постанові КГС ВС від 27.03.2018 у справі № 916/1385/17 зазначено, що п. 3 ст. 235 ГК України встановлено, що оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання. Сам факт виявлення у позивача порушення є підставою для застосування до нього оперативно-господарської санкції. Ідентична позиція відображена і в п. 4.2.6 постанови КГС ВС від 04.07.2018 у справі № 914/2510/17, а також постанові КГС ВС від 17.04.2018 у справі № 914/1561/17.

Отже, ГК України прямо встановлює, що застосування оперативно-господарських санкцій можливе без вини. ЦК України також недвозначно протиставляє односторонню відмову від зобов`язання заходам відповідальності (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 525, 526 цього ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків.

Положеннями ст. 615 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Отже, за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Право сторони на одностороннє розірвання договору може бути передбачено законом або безпосередньо у договорі, а може залежати від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли права на односторонню відмову у сторони немає, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.

Подібні правові висновки викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.02.2021 у справі № 904/7804/16.

Як вбачається з матеріалів справи спірний договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Статтею 846 ЦК України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів установлюються в договорі підряду. Якщо в договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Таким чином, сторони Договору врахувавши встановлену законом свободу договору, на власний розсуд погодили підстави та порядок припинення дії цього договору, що не суперечить вимогам статей 6, 525, 598, 627, 651 ЦК України та статей 188, 291 ГК України. коли Законом або умовами договору передбачено право сторони на односторонню відмову від договору, сторони вільні у виборі конкретних підстав такої відмови, в межах встановлених нормами законодавства чи умовами договору. Так, у кожному випадку особа, яка бажає відмовитись від договору у односторонньому порядку на тій чи іншій підставі має довести фактичну наявність визначених у обраній підставі обставин для такої односторонньої відмови. Положеннями ст. 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Аналогічні положення містить стаття 291 ГК України.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Як зазначено вище, Договором підряду сторони врегулювати взаємні права та обов`язки між собою, зокрема і право замовника на односторонню відмову від договору.

Судом досліджено подану відповідачем заяву свідка гр. ОСОБА_2 , а також допитано його у судовому засіданні і встановлено таке.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями свідка.

Відповідно до ч.1 ст.87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом.

Подана відповідачем заява свідка відповідає вимогам ст.88 ГПК України.

Дослідивши зміст заяви свідка ОСОБА_1 , керівника ТОВ «БК МОЛОТ Україна» та допитавши його як свідка в судовому засіданні, суд доходить висновку, що докази, які б засвідчували факт наявності для підписання Графіку виконання робіт на 2022 рік, додаткової угоди до основного договору на момент проведення зустрічі були відсутні. Фіксація цих документів на матеріальних носіях також не підтверджено, оскільки ці документи не подавалися на реєстрацію вхідної кореспонденції для відповідача, чи надавалися йому для підписання, погодження чи аналізу у інший спосіб. Матеріали справи також не містять доказів направлення цих документів відповідачу для належного реагування. Свідок також підтвердив, що зазначені вище документи ним для підпису відповідачу не залишалися. Суд звертає увагу, що із заяви свідка не можна дійти висновку, що на момент прибуття у приміщення ТУ ДБР у м. Львові Графік виконання робіт на 2022 рік існував, оскільки його документально ніхто не бачив. При цьому не переконливою є позиція позивача про відсутність у договорі норми, яка б зобов`язувала надсилати графік контрагенту, відсутність прохання у листах замовника надсилати графік зазделегідь.

З цього приводу суд зазначає,що відповідно до п.13.3., 13.4. Договору підряду листування між сторонами здійснюється електронним зв`язком шляхом направлення документів на адресу електронної пошти. Документи, відправлені електронною поштою мають повну юридичну силу, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути подані до судових інстанцій в якості належних доказів і не можуть спростовуватися стороною, від імені якої вони були відправлені.

Свідок також підтвердив, що обов`язок підготовки Графіку виконання робіт на 2022 рік покладався на позивача (підрядника), враховуючи практику попередніх років. В судовому засіданні ця обставина не спростована. Підтвердив, що Графіки виконання робіт на 2020, 2021 роки підготовлені позивачем, погоджувалися та підписувалися спершу ним, а потім керівником ТУ ДБР у м. Львові у приміщенні відповідача, в окремих випадках у разі внесення змін та доповнень надсилалися поштою (електронним зв`язком).

Прибуття представника позивача в приміщення ТУ ДБР у м. Львові 19.01.2022 відповідачем не заперечується. Проте заперечується факт надання для затвердження Графіку виконання таких робіт на 2022, який відповідно до п. 5.2 договору є обов`язковим до виконання підрядником і в листі-запрошенні відповідач наголосив позивачу на необхідності надати підготовлений Графік виконання робіт на 2022 рік на суму 75 000 000 грн.

Враховуючи зазначене вище, суд відхиляє доводи позивача та доходить висновку, що одностороння відмова від договору відповідача є правомірною, оскільки факт невиконання позивачем обов`язку з підготовки Графіку виконання робіт на 2022рік, його повідомлення про неможливість подальшого виконання умов договору в контексті його ціни, призвели до несвоєчасного початку робіт саме у 2022 році і, відповідно, до застосування наслідків, передбачених у п.6.1.8. Договору підряду.

Позивач просить також розірвати договір про закупівлю робіт №12/241 від 29.10.2019 року у зв`язку із істотною зміною обставин, на підставі ст.652 ЦК України, зокрема істотним зростанням цін на будівельні матеріали.

Відповідно до ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до ст. ст. 42, 44 ГК підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

У разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від вчинення) таких дій.

Якщо обидві сторони правочину є суб`єктами господарської діяльності (професійними комерсантами, підприємцями), стандарти усвідомлення ризиків при вчиненні відповідного правочину є іншими, ніж у випадку, якщо б стороною правочину були дві фізичні особи, або суб`єкт господарювання та пересічний громадянин. Стандарт розумної та обачливої поведінки комерсанта набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини.

Подібна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2021 у справі № 910/17876/19.

Таким чином, беручи участь в процедурі закупівлі, укладаючи відповідний договір сторони передбачили комплекс прав та обов`язків, дорожню карту своїх взаємовідносин, в тому числі настання і несення негативних наслідків.

У цивільному законодавстві закріплено конструкцію "розірвання договору" (статті 651 - 654 ЦК України). Вона охоплює собою розірвання договору: за згодою (домовленістю) сторін; за рішенням суду; внаслідок односторонньої відмови від договору. У спеціальних нормах ЦК України досить часто використовується формулювання "відмова від договору" (наприклад, у статтях 665, 739, 766, 782). Односторонню відмову від договору в тих випадках, коли вона допускається законом або договором, слід кваліфікувати як односторонній правочин, оскільки вона є волевиявленням особи, спеціально спрямованим на припинення цивільних прав та обов`язків.

Оскільки судом встановлено факт правомірності односторонньої відмови від договору, то відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про розірвання договору з інших підстав з його ініціативи.

Щодо вимоги визнати наслідки розірвання договору шляхом повернення позивачу забезпечення виконання договору у розмірі 7 596 485,00грн.

Оскільки у задоволені вимоги про розірвання договору відмовлено, то вимога про повернення позивачу коштів забезпечення виконання договору у розмірі 7 596 485,00грн не підлягає задоволенню.

Суд зазначає також таке.

Розділ 8 Договору про закупівлю регулює порядок забезпечення зобов`язань за договором. Так, п.8.1. передбачено, що підрядник забезпечив виконання своїх зобов`язань за договором (депозит безвідсотковий) в розмірі 5% від суми договору (платіжне доручення від 29 жовтня 2019 року №318) 7 596 485,00 грн.

Забезпечення виконання договору не повертається та підлягає перерахуванню до відповідного бюджету у випадку невиконання підрядником його договірних зобов`язань, що призведе до передчасного розірвання договору, або ж розірвання договору з ініціативи підрядника, не пов`язане з наданням послуг/виконанням робіт (п.8.2.).

Відповідно до п.8.3. Договору підряду замовник повертає забезпечення виконання договору з наступних підстав: у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору про закупівлю недійсними; у випадках, передбачених ст.37 Закону України «Про публічні закупівлі», а також згідно умовами, зазначеними в договорі; у разі розірвання договору за згодою сторін, але не пізніше ніж протягом 5 банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Отже, в даному випадку підстав для задоволення вимог позивача, враховуючи п.8.2.,п.8.3. договору відсутні.

Відмовляючи у задоволенні цієї вимоги суд зазначає також, що відповідно до ч.4 ст.27 Закону України «Про публічні закупівлі» та умов договору кошти, що надійшли як забезпечення виконання договору про закупівлю, якщо вони не повертаються учаснику у випадках, визначених цим Законом, підлягають перерахуванню до відповідного бюджету, а в разі здійснення закупівлі замовниками не за бюджетні кошти - перераховуються на рахунок таких замовників. Судом встановлено та сторонами не заперечується факт повернення коштів на рахунок бюджету.

Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету здійснює Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року № 226 (у редакції наказу Державного казначейства України від 29 травня 2008 року № 181; далі - Порядок).

Цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії (далі - платежі). Дія Порядку не поширюється на операції з відшкодування податку на додану вартість та повернення з бюджету коштів за рішенням суду.

Відповідно до пункту 5 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України та органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи, за підписом керівника установи або його заступників відповідно до їх компетенції з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (П. І. Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номера облікової картки платника податків з ДРФО, або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі надається платником до органу Державного казначейства України разом із його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), який підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Таким чином, територіальний орган Державної казначейської служби України є органом, який здійснює повернення коштів.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

При цьому в господарському процесі відповідно до частини четвертої статті 56 ГПК України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, зазначеної у постанові від 19 червня 2018 року у справі №910/2396/16, що держава бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади. Такими органами є Казначейська служба, яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету.

За змістом статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1, 3 статті 74 цього Кодексу).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Судовий збір

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 04.10.2022 року.

Суддя Коссак С.М.