суддів Великої Палати Верховного Суду Ткачука О. С., Гриціва М. І., Ситнік О. М., Штелик С. П.
на ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 28 липня 2022 року у справі № 910/4518/16 провадження № 12-16гс22 у господарській справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерхім-БТВ» до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про банкрутство.
Відповідно до ч. 3 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку.
Історія справи
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 січня 2021 року, серед іншого, визнано кредитором Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» акціонерне товариство «Сбербанк» на суму більш як три мільярди гривень.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04 листопада 2021 року апеляційну скаргу ПАТ «Азовелектросталь» на ухвалу Господарського суду м. Києва від 19 січня 2021 року в частині визнання вимог АТ «Сбербанк» на суму 3.213.642.017,92 грн; задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва в частині визнання вимог АТ «Сбербанк» скасовано та прийнято в цій частині нове рішення. Визнано вимоги АТ «Сбербанк» на суму 2 921 245 282,39 грн: 159 108 060,31 грн - як такі, що забезпечені заставою, 2 762 134 022,08 грн - вимоги четвертої черги, 3 200,00 грн - вимоги першої черги.
До Верховного Суду від АТ «Міжнародний резервний банк» (що є правонаступником АТ «Сбербанк») та АТ «Державний експортно-імпортний банк України» надійшли касаційні скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04 листопада 2021 року по справі № 910/4518/16.
Ухвалою від 29 червня 2022 року Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, як таку, у якій наявна невирішена на даний момент виключна правова проблема щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 28 липня 2022 року справа прийнята до провадження.
У той же час, загальновідомим фактом є те, що 24 лютого 2022 року російська федерація почала повномасштабне воєнне вторгнення в Україну.
Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів (стаття 4 ГПК).
У зв`язку з цим, 25 лютого 2022 року Правління Національного банку України ухвалило рішення № 91-рш/БТ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Міжнародний Резервний банк», а виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - рішення № 131 «Про початок процедури ліквідації АТ «МР БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».
Під час російського вторгнення в Україну місто Маріуполь та промислові підприємства на його території практично повністю знищені збройними силами російської федерації. З кінця травня 2022 року місто перебуває під повною окупацією вказаної країни.
За наявності таких обставин Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду мав вирішити питання про наявність підстав для закриття касаційного провадження в частині вимог юридичної особи, доходи якої спрямовуються на фінансування збройної агресії росії проти України, а не передавати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Враховуючи викладене Велика Палата Верховного Суду не мала підстав для прийняття справи до свого провадження, а повинна була повернути справу до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для вирішення питання про наявність підстав для продовження розгляду відповідної касаційної скарги.
Судді О. С. Ткачук