ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року Справа № 924/321/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В. , суддя Крейбух О.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.06.2022 у справі №924/321/22 (суддя Заверуха С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж"

про стягнення 21588,07 грн заборгованості,

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до ч.13 ст.8, ч.3 ст.252 та ч.ч.2, 10 ст.270 ГПК України

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.06.2022 у справі №924/321/22 задоволено позов ТОВ "Укрпостач Енерго" до ТОВ "Сантехмонтаж" про стягнення 21588,07 грн заборгованості.

19.07.2022, не погоджуючись з ухваленим рішенням - ТОВ "Сантехмонтаж" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В скарзі, апелянт, зокрема зазначає, що суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Також вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про витребування доказів, проігнорував те, що до відзиву на позов були долучені документи спрямовані на отримання доказів у справі в порядку ст.ст.80, 81 ГПК України, внаслідок чого було порушено вимоги ч.5 ст.236 ГПК України.

Апелянт вважає, що приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції не звернув уваги на позицію відповідача щодо недоведеності позивачем розміру заборгованості за спожиту електричну енергію, не перевірив правильність розрахунку заборгованості у відповідності до формули, що зазначена у розділі І комерційної пропозиції, не з`ясував жодних вихідних даних та джерел їх походження (формування) відповідно до яких можна було б розрахувати вартість спожитого обсягу електричної енергії відповідно до формули, що зазначена у розділі І комерційної пропозиції.

Стверджує, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги долучений позивачем розрахунок заборгованості в якому не зазначено звідки взялись суми з яких розраховується заборгованість.

Також зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідач був позбавлений можливості надати власний контррозрахунок, оскільки неодноразово звертався до позивача з проханням надати роз`яснення щодо формування ціни електричної енергії, що була спожита ТОВ «Сантехмонтаж» протягом квітня 2022 року із деталізацією усіх її складових та джерел їх походження. Проте, жодної відповіді з роз`ясненнями не отримав. Звертає увагу, що представником відповідача було надіслано адвокатський запит, однак, адвокатський запит залишений без відповіді.

На підставі викладеного апелянт просить суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 29 червня 2022 року у справі №924/321/22 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №924/321/22 у складі: головуючий суддя Дужич С.П., суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І.

Листом від 19.07.2022 матеріали справи витребувано з Господарського суду Хмельницької області.

25.07.2022 матеріали справи №924/321/22 надійшли на адресу апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.07.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29 червня 2022 року - залишено без руху. Надано 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати оригінал платіжного документа про сплату судового збору в сумі 3405,00 грн.

10.08.2022 на адресу суду надійшло повідомлення АТ "Укрпошта" про вручення апелянту ухвали від 27.07.2022, із якого вбачається, що дану ухвалу апелянту вручено 03.08.2022.

У зв`язку із перебуванням у відпустці головуючого судді Дужича С.П., розпорядженням керівника апарату суду від 16.08.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи №924/321/22.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №924/321/22 у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Юрчука М.І., розпорядженням керівника апарату суду від 17.08.2022 призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі №924/321/22.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №924/321/22 у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В., суддя Крейбух О.Г.

18.08.2022 на адресу суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено платіжне доручення АТ "Укрсиббанк" №1849 від 11.08.2022 на суму 3405,00 грн (лист від 15.08.2022).

Ухвалою від 22.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.06.2022 у справі №924/321/22. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Запропоновано позивачу у строк до 09.09.2022 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів відповідачу.

Позивач не подав відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст.263 ГПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

Відповідно до п.1.1. Договору постачання електричної енергії споживачу цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднанням, яка є додатком № 1 до цього договору.

Як встановлено п.1.2. Договору умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.

У відповідності до п.2.1. Договору за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Як передбачено п.2.2. Договору, одиницею виміру електричної енергії приймається 1 МВт, що дорівнює 1000 кВт.

Пунктом 3.1. Договору погоджено, що датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком № 1 до цього договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією, яка є додатком № 2 до цього договору, але в будь-якому випадку не раніше строку початку дії договору.

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком №2 до цього договору (п. 5.1. Договору).

Як погоджено п.5.3. Договору, інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника в особистому кабінеті споживача не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування.

Пунктом 5.4. Договору встановлено, що ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором. У випадках застосування до споживача погодинних (диференційованих) цін на електричну енергію суми, вказані в рахунках, можуть відображати середню ціну, обчислену на базі різних погодинних (диференційованих) цін.

Згідно п.5.5. Договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Пунктом 5.6. Договору передбачено, розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника та в інший не заборонений законодавством спосіб.

Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Пунктом 5.7. Договору передбачено, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, яка є додатком № 2 до цього договору, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Згідно пункту 5.15 Договору комерційна пропозиція, яка є додатком № 2 до цього договору, має містити наступну інформацію: 1) ціну (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи); 2) спосіб оплати (необхідно обрати лише один з варіантів: попередня оплата, по факту, плановий платіж); 3) термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк оплати; 4) визначення способу оплати послуг з розподілу/передачі електричної енергії або у складі вартості (ціни) електричної енергії постачальника, або напряму з оператором системи, з яким споживач має діючий договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (необхідно обрати лише один з варіантів); 5) розмір пені за порушення строку оплати або штраф; 6) розмір компенсації споживачу за недодержання постачальником якості надання комерційних послуг; 7) розмір штрафу за дострокове розірвання договору у випадках, не передбачених умовами договору; 8) термін дії договору та умови пролонгації; 9) дата та підпис споживача; 10) можливість надання пільг, субсидій; 11) можливість постачання захищеним споживачам.

Як передбачено п.6.2. Договору споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яка є додатком №2 до цього договору та яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, яка є додатком № 1 до цього договору, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні, яка є додатком № 2 до цього договору, та сплати рахунку (квитанції) постачальника. Цей договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання споживачем таких зобов`язань.

14.02.2022р. представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж" підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 1 до договору про постачання електричної енергії споживачу). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем цієї заяви-приєднання до договору, яка повертається споживачем на адресу електропостачальника. Початок постачання електричної енергії з 01 березня 2022р.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж" підписано комерційну пропозицію №КПЕ22/70-22 від 14.02.2022, якою погоджено графік оплати електричної енергії (п.3) на наступних умовах.

Оплата обсягів споживання електричної енергії, що буде використана у розрахунковому періоді, визначеної відповідно до п.1 даної комерційної пропозиції, здійснюється наступними етапами:

до 24 дня місяця, що передує розрахунковому періоду 35% від орієнтованої вартості електричної енергії, що буде використана у розрахунковому періоді, визначеної відповідно до п. 5.3. даної комерційної пропозиції;

до 5 дня розрахункового періоду 35% від орієнтованої вартості електричної енергії, що буде використана у розрахунковому періоді, визначеної відповідно до п. 5.3. даної комерційної пропозиції;

до 15 дня розрахункового періоду 30% від орієнтованої вартості електричної енергії, що буде використана у розрахунковому періоді, визначеної відповідно до п. 5.3. даної комерційної пропозиції.

Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію здійснюється в строк до 11 числа місяця, наступного за розрахунковим, відповідно до фактичного обсягу споживання електроенергії. В разі зміни постачальника розрахунок за прогнозований обсяг споживання електричної енергії в останньому місяці постачання споживач здійснює до останнього банківського дня місяця споживання.

Згідно п.5 комерційної пропозиції рахунок за планове споживання електричної енергії виставляється до 20 числа місяця, що передує розрахунковому періоду. Зміна вартості при коригуванні заявленого обсягу в сторону зменшення розраховується споживачем самостійно. Рахунок за спожиту електричну енергію надається постачальником споживачу разом з актом приймання-передачі електричної енергії за відповідний розрахунковий період до 12 числа включно, місяця наступного за розрахунковим.

У пункті 8 комерційної пропозиції встановлено, що постачальник зобов`язується до 12 числа включно, місяця наступного за розрахунковим, направити на електронну пошту споживача акт купівлі-продажу електричної енергії за розрахунковий період. Оригінали підписаних постачальником актів купівлі-продажу електричної енергії та інших документів за розрахунковий період (у двох примірниках) надсилаються в сканованому вигляді на електронну пошту з подальшим надсиланням засобами поштового зв`язку.

У відповідності до п.12 комерційної пропозиції цей договір укладається на строк 1 рік та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до договору та оплати рахунку, визначеного в п. 5 комерційної пропозиції. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за 21 день до закінчення терміну дії договору жодної зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго" виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж" рахунок на оплату №133 від 30.04.2022 за квітень 2022 року на суму 21588,07 грн (кількість 5,103 МВт/год.).

10.05.2022 на електронну пошту відповідача позивачем відправлено рахунок №133 від 30.04.2022 на оплату за отриманий обсяг електричної енергії в квітні 2022 року, що підтверджується скріншотом відправлення.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго" направлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж" вимогу про повернення боргу за спожиту в квітні 2022 року електричну енергію на загальну суму 21588,07 грн. Відправлення даної вимоги підтверджується поштовою накладною № 194 від 18.05.2022р. та описом вкладення у лист від 18.05.2022.

Відповідно до звіту щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника ТОВ "Укрпостач Енерго", наданого акціонерним товариством "Хмельницькобленерго", фактичний корисний відпуск електроенергії товариству з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж" склав 5103 кВт/год.

Крім того, в матеріалах справи наявні копії: погодинного споживання за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 (всього 35103 кВт/год.), погодинного фактичного споживання клієнта за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 (всього 5103 кВт/год.), коефіцієнт споживання, графік планового споживання за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 (всього 3500 кВт/год.), погодинні ціни купівлі-продажу електричної енергії за період з 01.04.2022р. по 30.04.2022, розрахунок вартості купівлі-продажу електричної енергії за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 (всього на суму 11895,64 грн); наказ №2 від 30.04.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго", відповідно до якого Денісова В.В. приступила до виконання обов`язків директора товариства; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.11.2021.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Як встановлено ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.2 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Як встановлено ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві ціну проданого товару.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частинами 1, 2 статті 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Як передбачено ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору постачання електричної енергії споживачу шляхом підписання відповідачем 14.02.2022 заяви-приєднання до вказаного договору.

Взаємовідносини учасників ринку електричної енергії регулюються, зокрема, Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. № 312.

За визначенням Закону України "Про ринок електричної енергії" електроустановка - комплекс взаємопов`язаних устаткування і споруд, що призначаються для виробництва або перетворення, передачі, розподілу чи споживання електричної енергії; постачання електричної енергії - продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії (ст. 1 Закону).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Пункт 3 частини 1 статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначає, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 затверджено ПРРЕЕ.

Пунктом 2 вказаної постанови передбачено, що укладання договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною в додатку до цієї постанови.

Як встановлено пунктом 1.2.15. Правил для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов у цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Відповідно до п.3.1.7. Правил, договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Наведене узгоджується з умовами п.3.2.5. Правил, за яким укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується в передбаченому договором порядку (п. 3.2.13. Правил).

Як підтверджується матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі договору постачання електричної енергії споживачу, який був укладений сторонами шляхом підписання відповідачем 14.02.2022р. заяви-приєднання до вказаного договору (додаток 1) та підписання сторонами комерційної пропозиції №КПЕ22/70-22 від 14.02.2022р. (додаток 2), у відповідача виникло зобов`язання прийняти та оплатити позивачу вартість електричної енергії, яка була поставлена останнім у квітні 2022, в строк до 11 числа місяця, наступного за розрахунковим, відповідно до фактичного обсягу споживання електроенергії, на підставі виставленого постачальником рахунку.

За розрахунковий період квітня 2022 позивачем отримано дані (звіт фактичного корисного відпуску електричної енергії) оператора системи розподілу АТ "Хмельницькобленерго" про фактичне споживання електричної енергії Товариством з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж".

Так, згідно звіту щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника ТОВ "Укрпостач Енерго", фактичний корисний відпуск електроенергії Товариству з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж" у квітні 2022 року склав 5103 кВт/год.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунок №133 від 30.04.2022 на загальну суму 21588,07 грн, який було надіслано відповідачу на його електронну адресу.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач (постачальник) за договором поставив електричну енергію відповідачу у квітні 2022 року в загальній кількості 5103 кВт/год, вартість якої з урахування переплати на 01.04.2022 становить 21588,07 грн. Однак, вказаний борг відповідачем позивачу не сплачений.

Також, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно спростовано заперечення відповідача щодо недоведеності розміру заборгованості (зокрема ціни на електричну енергію за квітень 2022 року), оскільки у п.5.1. Договору сторони погодили, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком №2 до цього договору. При цьому, у розділі 1 комерційної пропозиції зазначено, що ціна на електричну енергію, що постачається споживачу та розраховується постачальником щомісячно відповідно формули та зазначається в розрахунковому документі, виставленому за підсумком розрахункового періоду. Так, у рахунку на оплату №133 від 30.04.2022, виставленому відповідачу, визначено кількість спожитої товариством з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж" електроенергії в кількості 5103 кВт/год., (не заперечується останнім), а також ціну за 1 кВт/год. - 3,94564. Таким чином, виходячи із наявної кількості спожитої електричної енергії, ціни та ПДВ, вартість спожитої електричної енергії у квітні 2022 року становить 24161,52 грн (5103 кВт/год. * 3,94564 грн/1 кВт/год. + 20% ПДВ).

З огляду на викладене, Господарський суд Хмельницької області дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення за поставлену електроенергію та наявність підстав для їх задоволення в повному обсязі.

Щодо твердження скаржника про порушення судом норм процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Представником відповідача 28.06.2022 подано до суду першої інстанції заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з підстав необхідності з`ясування цілого ряду обставин та витребування документів.

При цьому, відповідно ст.250 ГПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 247 ГПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно п.1 ч.5 ст.12 ГПК України зазначено, що малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, справи, у яких ціна позову не перевищує 248100,00 грн.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч.2 ст.247 ГПК України).

За змістом ч.2 та ч.4 ст.250 ГПК України у випадку, передбаченому ч.2 ст.247 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

При цьому, відповідно до ч.7 ст.250 Господарського процесуального кодексу України частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Тобто, можливість подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, передбачено лише для справ, які визначені у ч.2 ст.247 ГПК України.

Враховуючи, що у цьому позові позивачем заявлено вимоги про стягнення 21588,07 грн, дана справа згідно з ч.1 ст.247 ГПК України є малозначною в силу закону.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, положення частини другої шостої ст.250 ГПК України до цієї справи не застосовуються, оскільки відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду виключно в порядку спрощеного провадження.

А тому, судом правомірно відмовлено у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, оскільки з огляду на положення ч.7 ст.250 ГПК України справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження, враховуючи її малозначність в розумінні п.1 ч.5 ст.12 ГПК України, характер спірних правовідносин та предмет доказування. Також, вирішуючи питання про розгляд даної справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження, було враховано приписи ч.3 ст.247 ГПК України.

Крім цього, представником відповідача було подано до суду першої інстанції клопотання від 28.06.2022 про витребування доказів, а саме інформації стосовно: ціни на електричну енергію за квітень 2022 року для відповідача із зазначенням вихідних даних та джерел їх походження; ціни (тарифу) послуг оператора системи передачі електричної енергії; ціни, вартості небалансів із зазначенням вихідних даних та джерел їх походження. Обґрунтовуючи дане клопотання, відповідач зазначає, що позивачем не доведений зазначений у позові розмір заборгованості.

Статтею 81 ГПК України унормовано питання витребування доказів. Зокрема, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч.3 ст.80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Зважаючи на те, що відповідачем подано клопотання про витребування доказів з пропущенням строку, визначеного в ч.3 ст.80 ГПК України, та при цьому не подано клопотання про поновлення даного строку в порядку ст.119 ГПК України, суд першої інстанції правомірно залишив дане клопотання без задоволення.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

За змістом ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст.ст.73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ст.78 Господарського процесуального кодексу України,)

Згідно з ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.ст.74, 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Приймаючи до уваги наведене вище, виходячи із засад розумності і справедливості, колегія суддів вважає вірним висновок Господарського суду Хмельницької області про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго".

Згідно ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").

В силу приписів ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.8, 129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.06.2022 у справі №924/321/22 залишити без задоволення, а рішення - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Повний текст постанови складений 03.10.2022р.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Крейбух О.Г.