УХВАЛА

26 вересня 2022 року

м. Київ

cправа № 912/3245/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Вронська Г.О., Губенко Н.М.,

розглянувши касаційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград"

на рішення Господарського суду Кіровоградської області

(суддя - Кабакова В.Г.)

від 23.05.2022

та постанову Центрального апеляційного господарського суду

(головуюча - Кощеєв І.М., судді - Березкіна О.В., Антонік С.Г.)

від 29.08.2022

у справі за позовом Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград"

до Фізичної особи-підприємця Усатенко Ольги Олександрівни

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фізичної особи - підприємця Санасаряна Рафаела Рафаеловича

про стягнення 35 120,73 грн,

та зустрічною позовною заявою Фізичної особи-підприємця Усатенко Ольги Олександрівни

до Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград"

про зобов`язання безкоштовно відновити надання послуг з водопостачання та водовідведення відповідно до Договору №1/821 від 20.04.2017 шляхом безкоштовного підключення мережі ФОП Усатенко Ольги Олександрівни до мережі водопостачання і поставлення водолічильника на комерційний облік

ВСТАНОВИВ:

1. Обласне комунальне виробниче підприємство "Дніпро-Кіровоград" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Усатенко Ольги Олександрівни (далі - відповідач) про стягнення 33 722,45 грн заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, 1 005,00 грн інфляційних втрат та 393,28 грн 3% річних.

2. Позов обґрунтований тим, що відповідач неналежно виконав зобов`язання за договором про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 1/821 від 20.04.2017 в частині сплати платежів.

3. Також до суду надійшла зустрічна позовна заява відповідача з вимогою зобов`язати позивача за первісним позовом безкоштовно відновити ФОП Усатенко О.О. надання послуг з водопостачання та водовідведення відповідно до договору № 1/821 від 20.04.2017, шляхом безкоштовного підключення її мережі до мережі водопостачання і поставлення водолічильника на комерційний облік.

4. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 23.05.2022, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.08.2022, провадження у справі в частині стягнення за первісним позовом 16 000,00 грн основного боргу закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.

Позовні вимоги в іншій частині задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 3 783,31 грн, з яких 3 380,04 грн основна заборгованість, 168,68 грн 3% річних, 234,59 грн інфляційних, 245,16 грн судового збору. В іншій частині позовних вимог за первісним позовом відмовлено.

Прийнято відмову позивача за зустрічним позовом та закрито провадження у справі за зустрічним позовом на підставі пункту 4 частини першої статті 231 ГПК України.

Стягнуто з позивача за первісним позовом на коисть відповідача за первісним позовом 14 360,00 грн витрат на правовову допомогу.

5. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, погодився з доводами відповідача про витік води в результаті проведення іншими особами робіт на водопровідній мережі ФОП Усатенко О.О., з огляду на підтвердження водоканалом приєднання субспоживачів до мережі ФОП Усатенко О.О. без відповідних дозволів, скритого витоку води, відсутність безоблікового водокористування, звернення Усатенко О.О. як до водоканалу так і до ФОП Санасаряна P.P. з приводу відключення від її мережі інших споживачів, проведення іншими особами робіт по від`єднанню магазинів від мережі ФОП Усатенко і приєднання до іншої мережі та часткову компенсацію коштів відповідачем і відмову нею від вимог у цивільній справі.

6. 07.09.2022 позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати в частині відмови у стягненні 17 442,13 грн за послуги централізованого водовідведення, 1005,00 грн інфляційних, 393,28 грн 3% річних та витрат на професійну правову допомогу у сумі 14360,00 грн, прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути на користь позивача зазначені суми заборгованості, інфляційних та 3% річних, а у стягненні витрат на професійну правову допомогу відмовити.

7. Верховний Суд вивчив касаційну скаргу та дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких мотивів.

8. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

9. Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 ГПК України, одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

10. Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

11. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 270,00 грн.

12. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

13. Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 12 ГПК України справа, що розглядається, є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100 х 2270,00 грн = 227 000,00 грн).

14. Так, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

15. Скаржник вважає, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки у спорах щодо порядку і способу визначення обсягу спожитих послуг водовідведення та розміру плати, яка має нараховуватися споживачами відповідно до укладених договорів та правил користування системами централізованого водопостачання та водовідведення існують відмінні від оскаржуваних рішень висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 07.02.2019 у справі № 921/74/18, від 29.04.2014 у справі № 905/1078/13-г, від 13.07.2016 у справі № 917/164/15, від 12.04.2018 у справі № 905/675/17, які не були враховані судами попередніх інстанцій та визначає підставою касаційного оскарження пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України.

16. Також скаржник зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для нього, оскільки питання стосуються добробуту населення, правильність визначення обсягів стічних вод та нарахування плати за послуги водовідведення стосується всіх споживачів та позивача, як виконавця таких послуг, від прийнятого судового рішення залежить правильність в подальшому визначення об`ємів та розміру плати за водовідведення всім споживачам при виконанні договорів про надання послуг водовідведення, а також врегулювання питань зі споживачами при виникненні аналогічних спорів.

17. Вивчивши доводи скаржника щодо наявності підстав для оскарження судових рішень у справі за підпунктами "а" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Верховний Суд вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

18. Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження, буде впливати на значну кількість спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

19. Використання оціночних чинників, як-то: "винятковість значення справи для скаржника", "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики" тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже, виходячи із статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

20. Наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та аналіз оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки у скарзі не наведено належних обґрунтувань та наявності неоднакового застосування судами одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах, а лише зазначено про значну кількість звернення з подібними позовними заявами до господарських судів.

21. У касаційній скарзі відсутні посилання на справи та їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію щодо вирішення справ з аналогічними обставинами справи.

22. Посилання скаржника на відмінність оскаржуваних судових рішень правовим висновкам Верховного Суду, викладених у постановах від 07.02.2019 у справі № 921/74/18, від 29.04.2014 у справі № 905/1078/13-г, від 13.07.2016 у справі № 917/164/15, від 12.04.2018 у справі № 905/675/17 Суд відхиляє з огляду на те, що висновок у цих справах не доводить наявності неоднакового застосування судом одних і тих самих норм права, а свідчить лише про наявність у цих справах різних істотних обставин, підтверджених/непідтверджених належними та допустимими доказами, в залежності від яких і були постановлені відповідні судові рішення.

23. Крім того, доводи скаржника зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного їх викладення, при цьому, сама по собі незгода сторони з оцінкою судом конкретних обставин справи не може бути підставою для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

24. За оцінкою Суду касаційна скарга також не містить переконливих аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес та виняткове значення для скаржника, оскільки незгода з ухваленими судовими рішеннями суду попередніх інстанцій не свідчить про їх незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь позивача є звичайним передбачуваним процесом.

25. Подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішення, ухваленого судами попередніх інстанції, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним.

26. Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, аргументованих обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

27. Отже, Верховний Суд вважає, що скаржник не дотримав умову допуску справи до касаційного оскарження, у якій предметом позову є стягнення у розмірі 35 120,73 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

28. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

29. Зважаючи на конкретні обставини цієї справи та відсутність обґрунтованих підстав, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини третьої статті 287, пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 912/3245/21 за касаційною скаргою Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.05.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.08.2022.

2. Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко