ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2022 р. Справа№ 925/678/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники учасників по справі в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС*А"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.06.2022 (повний текст рішення складено 17.06.2022),

у справі № 925/678/21 (суддя Чевгуз О.В.)

за позовом Приватного підприємства "УКРТРАНСХОЛОД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" (після зміни назви - Товариство з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС*А")

про стягнення 278 618, 75 грн,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" (після зміни назви - Товариство з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС*А")

до Приватного підприємства "УКРТРАНСХОЛОД"

про визнання недійсним договору про переведення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави первісних та зустрічних позовних вимог

Приватне підприємство "УКРТРАНСХОЛОД" звернулось до Господарського суду Черкаської області з первісним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" (після зміни назви - Товариство з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС*А") про стягнення заборгованості за договором про міжнародні перевезення № 31/03/2020 від 31.03.2020 та договором про переведення боргу від 18.11.2020 у розмірі 278 618,75 грн, з яких: 264 735,81 грн - сума основного боргу, 10 727,94 грн - інфляційні нарахування, 3155,00 грн - 3 % річних.

В обґрунтування позову позивач за первісним позовом зазначив, що за укладеним між ним (кредитором), Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТС" (первісним боржником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" (після зміни назви - Товариство з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС*А") - відповідачем за первісним позовом (новим боржником), договором про переведення боргу від 18.11.2020 первісний боржник перевів на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 264 735,81 грн, який виник на підставі основного договору про міжнародні перевезення № 31/03/2020 від 31.03.2020, укладеного між первісним боржником та позивачем.

Отже, боржник був замінений на нового боржника - відповідача за первісним позовом, який не виконує зобов`язання.

Також, у зв`язку з несплатою боргу, позивач за первісним позовом нарахував відповідачу за первісним позовом інфляційні та 3 % річних.

В подальшому, відповідач за первісним позовом звернувся до суду першої інстанції із зустрічним позовом про визнання недійсним укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТС", Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" та Приватним підприємством "УКРТРАНСХОЛОД" договору про переведення боргу від 18.11.2020.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що договір про переведення боргу від 18.11.2020 директором Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" Ходаковським Я.Л. не підписувався, печаткою не посвідчувався, відповідно, за твердження відповідача за первісним позовом, укладений без волевиявлення вказаного вище товариства, тому відповідач за первісним позовом, на підставі ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, заперечував його дійсність.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 15.06.2022 первісний позов задоволено повністю; вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС*А" на користь Приватного підприємства "УКРТРАНСХОЛОД": 264 735,81 грн основного боргу, 10 727,94 грн інфляційних нарахувань, 3155,00 грн 3 % річних, 4180,00 витрат зі сплати судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС*А" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 15.06.2022 у справі № 925/678/21 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов;

- призначити судову почеркознавчу та технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, а також на вирішення якої судовому експерту поставити наступні питання:

1) чи виконано підпис від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" Ходаковського Я.Л. у договорі про переведення боргу від 18.11.2020, який міститься в кінці документу біля слів "/Ходаковський Я.Л./" тією самою особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

2) чи нанесено відтиск печатки в договорі про переведення боргу від 18.11.2020 печаткою, експериментальні та вільні зразки якої надані для порівняльного дослідження?

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі, відповідача за первісним позовом зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача за первісним позовом зводяться до наступного.

По - перше, відповідач за первісним позовом наголошує на тому, що не отримував ухвалу суду про поновлення провадження у справі із зазначенням дати судового засідання.

Таким чином, відповідач за первісним позовом вважає, що був позбавлений права на доступ до суду, оскільки йому не була забезпечена можливість брати участь у підготовчому засіданні, тому на думку відповідача за первісним позовом, суд передчасно вирішив питання про розгляд даної справи.

По - друге, відповідач за первісним позовом зазначає, що суд першої інстанції не врахував те, що згідно з п. 28 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" директор має право укладати та підписувати угоди на суму до 100 000,00 грн, а тому повинен був мати відповідне погодження учасників товариства на підписання договору про переведення боргу від 18.11.2020.

По - третє, на думку відповідача за первісним позовом, місцевий господарський суд повинен був з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи та надання учасникам можливості скористатись своїми процесуальними правами залучити до участі у справі Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТС" (первісного боржника) за договором про переведення боргу від 18.11.2020.

Окрім цього, у поданій апеляційній скарзі відповідачем за первісним позовом викладено клопотанням про призначення повторної судової почеркознавчої та технічної експертизи.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Позивач за первісним позовом вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним, прийнятим в результаті повної та всебічної оцінки поданих доказів, відповідно до норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права.

Зокрема, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач за первісним позовом наголошує на тому, що судом першої інстанції було вжито всіх необхідних заходів для завчасного повідомлення відповідача за первісним позовом про час та місце судового засідання, а неотримання останнім відповідної поштової кореспонденції, направленої місцевим господарським судом на належну адресу, залежало від суб`єктивної волі самого заявника.

Разом з цим, позивач за первісним позовом зауважує на тому, що офіційний сайт "Судова влада", не дивлячись на запровадження по всій території України з 24.02.2022 воєнного стану, працював без перебоїв та був відкритий для всіх учасників справи, що в свою чергу, не позбавляло відповідача за первісним позовом можливості відслідкувати дати судових засідань.

Окрім того, позивач за первісним позовом проти задоволення клопотання відповідача за первісним позовом про признання судової почеркознавчої та технічної експертизи заперечує з підстав того, що відповідач за первісним позовом знаючи про наявність рахунку установи судової експертизи та про обов`язок його оплати, не вчинив жодних дій з метою виконання своїх обов`язків.

За таких обставин, позивач за первісним позовом стверджує, що зміна адреси місцезнаходження відповідача за первісним позовом не є підставою звільнення від сплати або відтермінування оплати рахунку виставленого експертною установою, оскільки представник відповідач за первісним позовом мав право та міг особисто звернутись до суду першої інстанції з метою отримання копію рахунку щодо сплати судової експертизи.

Також, позивач за первісним позовом зазначає, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" від 24.06.2021 № 41 сформованого станом на 18.11.2020, підтверджено, що директором вказаного вище товариства на той час був Ходаківський Я.Л. Також у вищезгаданому витязі відсутні обмеження на представництво, зазначені відповідачем у відзиві, у вигляді заборони підписувати без згоди учасника товариства будь-які договори на суму понад 100 000,00 грн.

Крім того, позивач за первісним позовом наголошує на тому, що ліквідація 10.11.2021 у справі № 925/52/21 юридичної особи - банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТС", який за договором про переведення боргу від 18.11.2020 є первісним боржником, унеможливлювала його залучення у якості співвідповідача у справі № 925/678/21.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2022, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС*А" на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.06.2022 у справі № 925/678/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи № 925/678/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС*А" на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.06.2022 у справі № 925/678/21; розгляд апеляційної скарги призначено на 14.09.2022.

В судове засідання, яке відбулося 14.09.2022 представники сторін не з`явилися, про час і місце судового засідання були сповіщені належним чином, про що свідчить долучений до матеріалів справи електронний лист про направлення ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 на зазначену в матеріалах справи офіційну електронну адресу учасників по справі.

До початку розгляду справи, від представника позивача за первісним позовом до суду апеляційної інстанції надійшла заява про розгляд справи без його участі. Також, у вищевказані заяві представником позивача зазначено, що він апеляційну скаргу не визнає та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Також слід вказати, що інформація про судове засідання була оприлюднена на офіційному веб-порталі "Судової влади України", тому відповідач за первісним позовом по справі не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про дату судового засідання, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

Враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представників сторін.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

31.03.2020 між Приватним підприємством "УКРТРАНСХОЛОД" (перевізник, позивач за первісним позовом) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТС" (замовник) було укладено договір про міжнародні перевезення № 31/03/2020 (надалі - договір про міжнародні перевезення), згідно з п. 1.1 якого договір визначає порядок взаємовідносин між перевізником і замовником, що виникають при організації і виконанні перевезення вантажів в міжнародному та внутрішньому сполученні, а також порядок розрахунків за вказані послуги між перевізником з однієї сторони, і замовником, з іншої сторони.

Відповідно до п. 4.1 - 4.3 договору про міжнародні перевезення:

4.1. вартість послуг по перевезенню вантажу визначається сторонами за фактично надані послуги та обумовлюється у заявці. Перевізник зобов`язаний виписувати рахунок-фактуру, акт виконаних робіт та податкову накладну на день розвантаження (у разі попередньої оплати - по дату отримання коштів);

4.2. розрахунки за цим договором здійснюються у безготівковій формі у національній валюті України шляхом переведення коштів з поточного рахунку замовника на поточний рахунок перевізника;

4.3. оплата вартості послуг перевізнику здійснюється протягом 10 (десяти) банківських днів після отримання замовником належним чином оформленого пакету оригіналів документів: рахунок-фактура (1 екз); міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу (2 екз); акт надання послуг, підписаний перевізником (2 екз); оригінал заявки, підписаної перевізником (2 екз); оригінал договору (2 екз); довідка про транспортні витрати (1 екз); копії реєстраційних документів з обов`язковим відображенням кведів, завірені згідно правил завірення документів.

Відповідно до п. 3.1.8 договору про міжнародні перевезення замовник зобов`язався оплатити належно надані перевізником послуги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором та заявкою.

На виконання умов договору про міжнародні перевезення, позивач за заявками Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТС" виконало такі автопослуги:

1) відповідно до рахунку на оплату № 654 від 08.04.2020:

- автопослуга за маршрутом: Нідерланди, 3897, Зеєволде - м.п. Ягодин (авто СКАНІЯ НОМЕР_1 , н/п НОМЕР_2 ) на суму 67787,60 грн;

- автопослуга за маршрутом: м.п. Ягодин - Україна, Черкаська обл., с. Мойсівка (авто СКАНІЯ НОМЕР_1 , н/п НОМЕР_2 ) на суму 15000,00 грн. Всього на суму 82787,60 грн.

Замовник та перевізник підписали акт наданих послуг № 655 від 20.04.2020, зареєстровано податкову накладну № 724 від 20.04.2020.

2) відповідно до рахунку на оплату № 655 від 09.04.2020:

- автопослуга за маршрутом: Нідерланди, 3897, Зеєволде - м.п. Ягодин (авто ДАФ НОМЕР_3 , н/п НОМЕР_4 ) на суму 76686,22 грн;

- автопослуга за маршрутом: м.п. Ягодин - Україна, Черкаська обл., с. Мойсівка (авто ДАФ НОМЕР_3 , н/п НОМЕР_4 ) на суму 15000,00 грн. Всього на суму 91686,22 грн.

Замовник та перевізник підписали акт наданих послуг № 656 від 18.04.2020, зареєстровано податкову накладну № 723 від 18.04.2020.

3) відповідно до рахунку на оплату № 730 від 23.04.2020:

- автопослуга за маршрутом: Нідерланди, 3897, Зеєволде - м.п. Ягодин (авто ДАФ НОМЕР_5 , н/п НОМЕР_6 ) на суму 67201,56 грн;

- автопослуга за маршрутом: м.п. Ягодин - Україна, Черкаська обл., с. Мойсівка (авто ДАФ НОМЕР_5 , н/п НОМЕР_6 ) на суму 15000,00 грн. Всього на суму 82201,56 грн.

Замовник та перевізник підписали акт наданих послуг № 730 від 30.04.2020, зареєстровано податкову накладну № 783 від 30.04.2020.

4) відповідно до рахунку на оплату № 731 від 23.04.2020:

- автопослуга за маршрутом: Нідерланди, 3897, Зеєволде - м.п. Ягодин (авто ДАФ НОМЕР_7 , н/п НОМЕР_8 ) на суму 67370,68 грн;

- автопослуга за маршрутом: м.п. Ягодин - Україна, Черкаська обл., с. Мойсівка (авто ДАФ НОМЕР_7 , н/п НОМЕР_8 ) на суму 15000,00 грн. Всього на суму 82370,68 грн.

Замовник та перевізник підписали акт наданих послуг № 731 від 30.04.2020, зареєстровано податкову накладну № 796 від 02.05.2020.

5) відповідно до рахунку на оплату № 760 від 04.05.2020:

- автопослуга за маршрутом: Нідерланди, 3897, Зеєволде - м.п. Ягодин (авто ДАФ НОМЕР_9 , н/п НОМЕР_10 ) на суму 52375,97 грн;

- автопослуга за маршрутом: м.п. Ягодин - Україна, Черкаська обл., с. Мойсівка (авто ДАФ НОМЕР_9 , н/п НОМЕР_10 ) на суму 15000,00 грн. Всього на суму 67375,97 грн.

Замовник та перевізник підписали акт наданих послуг № 760 від 09.05.2020, зареєстровано податкову накладну № 834 від 09.05.2020.

Згідно з платіжними дорученнями: № 964 від 22.04.2020,№ 3 від 30.10.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТС" провело часткову оплату наданих послуг за договором про міжнародні перевезення № 31/03/20 від 31.03.2020 в розмірі 91686,22 грн та 50000,00 грн відповідно.

18.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТС" (первісний боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" (новий боржник, відповідач) та Приватним підприємством "УКРТРАНСХОЛОД" (кредитор, позивач) було укладено договір про переведення боргу (надалі - договір), за умовами п. 1.1 якого договором регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язальної сторони (первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із договору про міжнародні перевезення № 31/03/2020 від 31.03.2020, який укладений між первісним боржником (Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТС") та кредитором (Приватним підприємством "УКРТРАНСХОЛОД" (надалі - основний договір).

Відповідно до п. 2 договору, первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 264735,81 грн, що виник на підставі Основного договору, а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання до 31.12.2020.

В силу вимог п. 3 договору кредитор не заперечує проти заміни первісного боржника новим боржником в Основному договорі, і підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим договором.

11.03.2022 Приватне підприємство "УКРТРАНСХОЛОД" надіслало Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" претензію з вимогами про погашення заборгованості протягом 30 днів з дня отримання претензії.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" заборгованість за договором не сплатило, що й спричинило даний спір.

Крім основного боргу за договором в розмірі 264735,81 грн, Приватне підприємство "УКРТРАНСХОЛОД" нарахувало Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" та просило стягнути на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні нарахування в сумі 10727,94 грн, 3 % річних в сумі 3155,00 грн.

У зустрічному позові про визнання недійсним укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТС", Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" та Приватним підприємством "УКРТРАНСХОЛОД" договору про переведення боргу від 18.11.2020, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" зазначило, що договір про переведення боргу від 18.11.2020 директором товариства - Ходаковським Я.Л. не підписувався, печаткою товариства не посвідчувався, відповідно укладений без волевиявлення товариства, тому відповідач за первісним позовом на підставі ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України заперечує його дійсність.

З метою з`ясування чи виконано підпис у договорі від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" Ходаковського Я.Л. та чи нанесено відтиск печатки товариства у договорі, судом першої інстанції було призначено експертизу.

В ухвалі від 14.09.2021 місцевий господарський суд обов`язок оплати експертизи поклав на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ". В подальшому ухвалою від 30.11.2021 останньому надсилався наданий Черкаським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз рахунок на оплату експертизи від 01.11.2021 № 3771 та встановлювався місячний строк для оплати цього рахунку.

Однак, впродовж цього часу відповідач не вживав жодних заходів, спрямованих на оплату такого рахунку.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач своїми діями спричинив неможливість проведення призначеної судом експертизи.

Також, місцевий господарський суд зазначив про те, що жодних доказів на підтвердження відсутності волевиявлення позивача за зустрічним позовом на укладення Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТ" договору про переведення боргу від 18.11.2020 і не підписання його Ходаковським Я.Л., матеріали справи не містять.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 15.06.2022 первісний позов задоволено повністю; вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС*А" на користь Приватного підприємства "УКРТРАНСХОЛОД": 264 735,81 грн основного боргу, 10 727,94 грн інфляційних нарахувань, 3155,00 грн 3 % річних, 4180,00 витрат зі сплати судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача за первісним позовом не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Статтею 3 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Господарського кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

За правилами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 521 Цивільного кодексу України встановлено, що форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Згідно ст. 522 Цивільного кодексу України новий боржник у зобов`язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником.

Як підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" (нова назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС*А") як новий боржник, до якого за договором про переведення боргу від 18.11.2020 від первісного боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТС" перейшло зобов`язання у розмірі 264 735,81 грн за договором про міжнародні перевезення, не виконав ці зобов`язання, чим порушив права Приватного підприємства "УКРТРАНСХОЛОД" на своєчасне одержання плати за виконані ним роботи в сумі 264 735,81 грн за договором про міжнародні перевезення.

Колегія суддів погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції про те, що позивач за первісним позовом в порядку захисту своїх порушених прав на своєчасне одержання боргу в сумі 264 735,81 грн вправі вимагати від відповідача за первісним позовом примусового виконання своїх зобов`язань шляхом стягнення з нього на свою користь вказаної суми коштів.

Строк оплати робіт за договором про міжнародні перевезення настав, відтак, окрім суми основного боргу в сумі 264 735,81 грн за вказаним договором, позивач за первісним позовом має право на стягнення з відповідача за первісним позовом передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань і 3% річних.

Перевіривши наданий позивачем та здійснений господарським судом першої інстанції розрахунок інфляційних нарахувань і 3% річних, колегія суддів погоджується з висновком, що з відповідача за первісним позовом підлягають стягненню 10 727,94 грн інфляційних нарахувань та 3155,00 грн 3 % річних.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги первісного позову підлягають задоволенню повністю.

Посилання відповідача за первісним позовом на те, що він не отримував ухвалу суду про поновлення провадження у справі із зазначенням дати судового засідання, колегія суддів оцінює критично, виходячи з наступного.

Місцевий господарський суд зазначив, що ухвалою від 19.05.2022 Господарський суд Черкаської області на підставі п. 1 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України відклав розгляд справи по суті на 14.06.2022, оскільки відповідач за первісним позовом в судове засідання не з`явився, у справі відсутні докази про вручення тому копії ухвали про призначення справи до судового розгляду по суті на 19.05.2022.

Також, судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до відомостей пошукової системи Укрпошти, відправлення прямує до точки видачі, отже відповідач не повідомлений належним чином про розгляд справи по суті.

Поштове відправлення з ухвалою господарського суду від 19.05.2022 було направлене Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" за адресою: вул. Мічуріна, 2, с. Мойсівка, Драбівський район, Черкаська область, 19815, що вказана у позовній заяві та зустрічній позовній заяві.

Вказане поштове відправлення з трек-номером 755 було вручено особисто відповідачу за первісним позовом 31.05.2022 органами зв`язку, що підтверджується поверненням поштового повідомлення про вручення відправлення, інформацією з офіційного сайту Укрпошти https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html щодо відстеження поштових відправлень за трек-номерами.

Колегія суддів звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

Враховуючи, що ухвалу суду першої інстанції від 19.05.2022 надіслано за адресою скаржника, судова колегія вважає, що судом першої інстанції вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення скаржника про існуюче судове рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (див. mutatis mutandis рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.89, N 11681/85)).

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, рішення у справах "Олександр Шевченко проти України" (Case of Aleksandr Shevchenko v. Ukraine) від 26.04.2007, N 8371/02 та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) від 14.10.2003, заява N 50966/99)).

Отже, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів для прискорення процедури розгляду. Відповідач за первісним позовом, з метою добросовісного користування процесуальними правами учасника судового процесу згідно з вимогами ст. 43 ГПК України повинен був виявляти інтерес до відомого йому провадження, зокрема, щодо руху справи.

Судова колегія бере до уваги, що саме скаржник був ініціатором подання клопотання про призначення експертизи, а тому, звернувшись з відповідним клопотанням до суду першої інстанції, відповідач за первісним позовом є безпосередньо зацікавленим вчиняти дії з метою одержання інформації про хід та стан справи.

При цьому, колегія суддів зауважує на тому, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

Доводи відповідача стосовно не залучення судом першої інстанції до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТС", колегія суддів до уваги не приймає, оскільки ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10.11.2021 у справі № 925/52/21 було вирішено ліквідувати Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТС", як юридичну особу (банкрута), що унеможливлювало його залучення до участі у справі № 925/678/21.

Судова колегія вважає необґрунтованими твердження відповідача за первісним позовом стосовно того, що директор Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" Ходаковський Я.Л. не підписував спірний договір про переведення боргу та стосовно того, що у директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" були обмежені повноваження щодо укладення вищезгаданого спірного правочину.

З цього приводу колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Недійсність правочину зумовлюється наявністю недоліків його складових елементів: незаконність змісту правочину, недотримання форми, невідповідність дефекту суб`єктного складу, невідповідність волевиявлення внутрішній волі (п. 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

При цьому, дієздатність юридичної особи реалізується відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України через її органи у межах визначених законом та статутом повноважень.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (ст.ст. 2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України).

Разом з тим, особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України).

Статтею 238 Цивільного кодексу України встановлено, що представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Верховний Суд у постанові від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц застосував принцип сontra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, має нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін" (under the diminant sinfluence of the party). Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.06.2021 у справі № 910/6838/20, від 21.12.2021 у справі № 910/17027/20.

У постанові від 19.01.2022 у справі № 911/841/20 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вказав, що такий самий принцип доцільно застосувати у випадку тлумачення норм статуту. Будь-які сумніви щодо наявності обмежень повноважень виконавчого органу (нечіткість викладення положень, розмиті критерії кваліфікації правочинів, які потребують погодження вищого органу), які закріплені в статуті, рівно як відсутність таких обмежень у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мають тлумачитися на користь контрагента. Схожа за змістом правова позиція міститься у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №911/3039/19.

Колегія суддів зазначає, що з відзивом на позовну заяву (первісну) відповідач за первісним позовом надав першу та восьму сторінки Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" (затверджено рішенням одноособового учасника №23/10/20 від 23.10.2020), згідно з п. 9.28 (а не п. 28, як це вказує відповідач за первісним позовом) якого директор Товариства без довіреності укладає та підписує угоди на суму до 100 000,00 грн.

Судова колегія констатує, що за відсутності інших сторінок Статуту суд позбавлений можливості перевірити дійсний обсяг повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮММІ ФРУТІ" станом на дату укладення спірного договору.

Інших належних доказів на підтвердження обставин, про які відповідач за первісним позовом вказує у відзиві (а також у апеляційній скарзі), останній не надав.

Клопотання відповідача за первісним позовом про призначення судової експертизи, яке викладене у апеляційній скарзі, судова колегія відхиляє, оскільки скаржник не був позбавлений права подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення у порядку ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, як було вище зазначено судом першої інстанції за ініціативою скаржника призначалася судова експертиза з аналогічних питань, проте вона не була проведена у зв`язку з несплатою скаржником у встановлені ухвалою місцевого господарського суду строки.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять до предмета доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Судова колегія звертається до правової позиції, наведеної у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.

При цьому одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає у тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).

За наведених підстав, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що відповідач за первісним позовом не довів належними доказами того, що він не укладав договір про переведення боргу від 18.11.2020 і, що цей договір не підписаний директором Товариства Ходаковським Я.Л.

За таких підстав, вимоги зустрічного позову задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Доводи позивача за первісним позовом викладені у відзиві на апеляційну скаргу знайшли свої підтвердження при розгляді справи судом апеляційної інстанції

В свою чергу, наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги відповідача за первісним позовом.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС*А" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Черкаської області від 15.06.2022 у справі № 925/678/21 - без змін.

Матеріали справи № 925/678/21 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.09.2022.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

Є.Ю. Шаптала