РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.09.2022Справа №910/5864/22

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Фізичної особи-підприємця Тининика Андрія Васильовича

до Комунального підприємства "Київпастранс"

про стягнення 311 512,39 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року Фізична особа-підприємець Тининик Андрій Васильович звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Комунального підприємства "Київпастранс" про стягнення 311 512,39 грн.

В обґрунтування позовних вимог Фізична особа-підприємець Тининик Андрій Васильович вказує, що ним на виконання своїх зобов`язань за Договором №52.18-473 від 09.10.2018 було поставлено відповідачу товар загальною вартістю 569 887,50 грн., в той час як Комунальним підприємством "Київпастранс" було частково та з простроченням виконано свої зобов`язання з оплати поставленого товару, а саме - сплачено кошти у загальному розмірі 349 887,50 грн., у зв`язку з чим у нього виник боргу у розмірі 220 000,00 грн.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням Комунальним підприємством "Київпастранс" своїх грошових зобов`язань, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 69 153,63 грн. та 3% річних у розмірі 22 358,76 грн., нарахованих за період з 07.06.2019 по 27.06.2022

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 відкрито провадження у справі №910/5864/22; визнано її малозначною та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Вказана ухвала суду від 14.07.2022 була надіслана відповідачу 15.07.2022 на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (04070, м. Київ, вул. Набережне Шосе, буд. 2), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, та у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №960 була вручена Комунальному підприємству "Київпастранс" 20.07.2022.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 у справі №910/5864/22 встановлено Комунальному підприємству "Київпастранс" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Згідно з пунктом першим статті 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, Комунальне підприємство "Київпастранс" вправі було подати відзив на позов у строк до 04.08.2022 включно.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

09.10.2018 між Комунальним підприємством "Київпастранс" (покупець) та Фізичною особою-підприємцем Тиниником Андрієм Васильовичем (постачальник) укладено Договір №52.18-473 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупцю "Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху" код 34630000-2 за ДК 021:2015 (фланці, шестерні до трамвайних вагонів), а покупець - сплатити за товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації, що додається до цього договору та є його невід`ємною частиною.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 робочих днів з дати підписання покупцем видаткової накладної на фактично поставлену окрему партію товару.

Строк поставки товару: протягом строку дії договору (п. 5.1 Договору).

Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 09.10.2019 включно, але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань, які виникли під час дії цього договору (п. 11.1 Договору).

12.03.2019 Фізичною особою-підприємцем Тиниником Андрієм Васильовичем було поставлено Комунальному підприємству "Київпастранс" шестерні кількістю 25 шт. вартістю 272 545,00 грн. та шестерні у кількості 25 шт. вартістю 297 342,50 грн.

Спір у справі виник у зв`язку твердженнями позивача про неналежне виконання відповідачем свого зобов`язання по оплаті поставленого згідно Договору товару, у зв`язку з чим у Комунального підприємства "Київпастранс" виник борг перед Фізичною особою-підприємцем Тиниником Андрієм Васильовичем у розмірі 220 000,00 грн. Крім того, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 69 153,63 грн. та 3% річних у розмірі 22 358,76 грн., нарахованих за період з 07.06.2019 по 27.06.2022

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Із наявних в матеріалах справи видаткових накладних №2 від 12.03.2019 та №3 від 12.03.2019 вбачається, що Фізичною особою-підприємцем Тиниником Андрієм Васильовичем було поставлено Комунальному підприємству "Київпастранс" товар (шестерні) загальною вартістю 569 887,50 грн.

Вказані видаткові накладні підписані уповноваженими представниками та скріплена печатками сторін, а відтак матеріалами справи підтверджується поставка позивачем відповідачу товару загальною вартістю 569 887,50 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 робочих днів з дати підписання покупцем видаткової накладної на фактично поставлену окрему партію товару.

З огляду на домовленість сторін у п. 4.1 Договору обраховувати строк в робочих днях, суд приходить до висновку, що Комунальне підприємство "Київпастранс" повинне було оплатити поставлений за видатковими накладними №2 від 12.03.2019 та №3 від 12.03.2019 товар до 07.06.2019 включно.

Позивач стверджує, а у суду відсутні будь-які обґрунтовані сумніви у таких твердженнях, що Комунальним підприємством "Київпастранс" було частково та з простроченням виконано свої зобов`язання з оплати поставленого товару, а саме - сплачено кошти у загальному розмірі 349 887,50 грн.

Так, позивач стверджує, а відповідачем не спростовано таких тверджень, що на оплату поставленого за видатковою накладною №2 від 12.03.2019 товару вартістю 272 545,00 грн. Комунальним підприємством "Київпастранс" 21.05.2019 було сплачено кошти у розмірі 100 000,00 грн., 24.05.2019 - кошти у розмірі 25 000,00 грн., 03.06.2019 - кошти у розмірі 20 000,00 грн., 22.11.2019 - кошти у загальному розмірі 20 000,00 грн., 03.12.2019 - кошти у розмірі 7 545,00 грн. (всього - 172 545,00 грн.).

На оплату поставленого за видатковою накладною №3 від 12.03.2019 товару вартістю 297 342,50 грн. Комунальним підприємством "Київпастранс" 01.04.2019 було сплачено кошти у розмірі 50 000,00 грн., 21.11.2019 - кошти у загальному розмірі 97 342,50 грн., 25.11.2019 - кошти у розмірі 10 000,00 грн., 03.12.2019 - кошти у розмірі 20 000,00 грн. (всього - 177 342,50 грн.)

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів оплати Комунальним підприємством "Київпастранс" поставленого позивачем товару в іншій частині - 220 000,00 грн. (569 887,50 грн. загальної вартості поставленого товару - 349 887,50 грн. часткової оплати) станом на дату розгляду даної справи відповідачем суду не надано.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язок сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на приписи ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що відповідачем було прострочено виконання своїх грошових зобов`язань з оплати поставленого позивачем згідно Договору товару та станом на дату розгляду даної справи у Комунального підприємства "Київпастранс" наявний перед Фізичною особою-підприємцем Тиниником Андрієм Васильовичем борг у розмірі 220 000,00 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, наявність та розмір заборгованості Комунального підприємства "Київпастранс" підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Тининика Андрія Васильовича підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням Комунальним підприємством "Київпастранс" своїх грошових зобов`язань, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 69 153,63 грн. та 3% річних у розмірі 22 358,76 грн., нарахованих за період з 07.06.2019 по 27.06.2022.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у визначений Договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Комунальне підприємство "Київпастранс" не навело обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач у своєму розрахунку вказує, що відповідачем було прострочено виконання своїх зобов`язань з поставки товару у період з 07.06.2019 по 27.06.2022, однак суд не погоджується з такими твердженнями Фізичної особи-підприємця Тининика Андрія Васильовича з огляду на наступне.

Статтею 253 Цивільного кодексу України унормовано, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто, в останній день виконання зобов`язання з оплати поставленого 12.03.2019 товару - 07.06.2019 відповідач не був таким, що допустив прострочення виконання такого зобов`язання, а відтак за цей день є неправомірним притягнення його до передбаченої ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України відповідальності за порушення грошових зобов`язань. Відтак, правомірним є нарахування 3% річних та інфляційних втрат з 08.06.2019 (яке є першим днем прострочення Комунальним підприємством "Київпастранс" оплати товару).

В свою чергу, день фактичного виконання зобов`язання (день, в який було сплачено частину коштів за товар) не включається в період часу, за який здійснюється стягнення 3% річних, оскільки відсотки річних можуть бути нараховані лише за кожен повний день прострочення виконання зобов`язання.

Керуючись наведеним та здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон", а також зважаючи на імперативність приписів ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог в частині вимоги про стягнення інфляційних втрат, суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Комунального підприємства "Київпастранс" 3% річних у розмірі 22 307,00 грн. та інфляційних втрат у розмірі 69 153,63 грн.

Таким чином, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Тининика Андрія Васильовича підлягають частковому задоволенню, а з Комунального підприємства "Київпастранс" підлягає стягненню сума боргу у розмірі 220 000,00 грн., 3% річних у розмірі 22 307,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 69 153,63 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Тининика Андрія Васильовича задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, м. Київ, вул. Набережне Шосе, буд. 2; ідентифікаційний код 31725604) на користь Фізичної особи-підприємця Тининика Андрія Васильовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) борг у розмірі 220 000 (двісті двадцять тисяч) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 22 307 (двадцять дві тисячі триста сім) грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 69 153 (шістдесят дев`ять тисяч сто п`ятдесят три) грн. 63 коп. та судовий збір у розмірі 4 671 (чотири тисячі шістсот сімдесят одну) грн. 91 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 23.09.2022.

Суддя Р.В. Бойко