29 вересня 2022 року
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В.Г.,
суддів: Банаська О.О., Картере В. І.,
розглянувши касаційну скаргу Підприємства об`єднання громадян "Добробут" Дніпропетровської обласної громадської організації "Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2022
у складі колегії суддів: Сотнікова С. В. (головуючий), Грека Б. М., Отрюха Б. В.
та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2021
у складі судді Омельченко Л. В.
у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Санрайз"
до Підприємства об`єднання громадян "Добробут" Дніпропетровської обласної громадської організації "Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України"
12.07.2021 ухвалою Господарського суду міста Києва, серед іншого, відкрито провадження у справі про банкрутство Підприємства об`єднання громадян "Добробут" Дніпропетровської обласної громадської організації "Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України" (далі - ПОГ "Добробут"), визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Санрайз" (далі - ТОВ "Агрофірма Санрайз") до боржника у розмірі 1 190 000 грн, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна ПОГ "Добробут" арбітражного керуючого Шистопала Петра Миколайовича.
12.07.2021 оприлюднене повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство на офіційному веб-порталі судової влади України.
10.08.2021 Головним управлінням ДПС у м. Києві до Господарського суду міста Києва подано заяву з грошовими вимогами до боржника у розмірі 1 628 086,73 грн, яка обґрунтована тим, що за боржником обліковується заборгованість, а саме: а саме: податок на додану вартість у розмірі 1 628 086,73 грн (основне зобов`язання - 1 156 783,98 грн; штрафні санкції - 386 388,25 грн; пеня - 84 914,50 грн).
06.12.2021 ухвалою Господарського суду міста Києва прийнято заяву Головного управління Державної податкової служби у м. Києві з грошовими вимогами до боржника на суму 1 628 086,73 грн, розгляд якої призначено у судовому засіданні 22.12.2021, зобов`язано розпорядника майна ПОГ "Добробут" арбітражного керуючого Шистопала П. М. розглянути заяву Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, надати суду докази їх визнання або ж відхилення у встановленому порядку та повідомити кредитора про наслідки розгляду заяви, докази чого надати суду.
22.12.2021 ухвалою Господарського суду міста Києва, зокрема, визнано кредитором боржника Головне управління ДПС у м. Києві як відокремлений підрозділ ДПС на загальну суму 1 632 626,73 грн, а саме: 4 540 грн - судовий збір (перша черга); 1 156 783,98 грн - основне зобов`язання (третя черга); 471 302,75 грн - штрафні санкції (шоста черга).
20.01.2022, не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, боржник звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2021, відмовити у задоволенні заяви Головного управління ДПС у м. Києві про визнання кредиторських вимог до боржника на суму 1 628 086,73 грн.
ПОГ "Добробут" стверджувало, що не має заборгованості перед бюджетом, оскільки 16 та 17 грудня 2021 року боржник погасив грошові зобов`язання по акту перевірки, сплативши грошові кошти в загальній сумі 1 843 595,93 грн на підставі платіжних доручень №339 від 16.12.2021 на суму 100 000 грн, № 347 від 17.12.2021 на суму 1 743 595,93 грн. Відтак, боржник вважає, що суд першої інстанції не мав правових підстав для задоволення заяви Головного управління ДПС у м. Києві та визнання заявлених грошових вимог.
Відповідно до частини восьмої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається, зокрема, про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.
Мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію (ч. 1 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства).
Відповідно до положень частини третьої статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, серед іншого:
забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;
забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;
Положення частини п`ятої статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства передбачають, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.
Дія мораторію не поширюється на будь-які дії довірчого власника щодо об`єкта довірчої власності, довірчим засновником якої є боржник. Дія мораторію не поширюється на процедуру обов`язкового звернення стягнення на об`єкт довірчої власності.
Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації, а також ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Кодексом.
Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, крім випадків, передбачених статтею 94 цього Кодексу, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий.
Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів шляхом звернення стягнення на предмет обтяження, що забезпечує виконання зобов`язань суб`єкта підприємницької діяльності - сторони генеральної угоди відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.
Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, крім випадків, передбачених статтею 94 цього Кодексу.
Під час процедури розпорядження майном боржник має право задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію. Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство (ч. 6 ст. 41 КУзПБ).
Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство (абз. 1 ч. 8 ст. 41 КУзПБ).
Разом з тим, Суд зауважує, що відповідно до положень частини сьомої статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства боржник, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, власник корпоративних прав боржника, а у випадках, передбачених законодавством, - третя особа протягом провадження у справі про банкрутство з метою погашення вимог кредиторів та закриття провадження у справі мають право задовольнити всі вимоги конкурсних кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені). Для одночасного погашення всіх вимог кредиторів арбітражний керуючий зобов`язаний надати особі, яка виявила намір погасити вимоги кредиторів, реєстр вимог кредиторів. У разі задоволення всіх вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені), господарський суд ухвалою закриває провадження у справі про банкрутство. Вимоги щодо неустойки (штрафу, пені) вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі.
Положення вказаної норми передбачають можливість погашення одночасно всіх конкурсних вимог відповідно до реєстру вимог кредиторів, водночас діє заборона на індивідуальне погашення конкурсних вимог (крім тих, на які не поширюється дія мораторію згідно з частиною п`ятою статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства).
Зі встановлених у цій справі судами попередніх інстанцій обставин вбачається, що грошові вимоги Головного управління ДПС у м. Києві у розмірі 1 628 086,73 грн виникли з податку на додану вартість у розмірі в сумі 1 156 783,98 грн та нарахованих податковим органом штрафних санкцій в сумі та 386 388,25 грн пені в сумі 84 914,50 грн.
Заявлені податковим органом вимоги є конкурсними, оскільки виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство.
При цьому, зазначені кредиторські вимоги Головного управління ДПС у м. Києві не підпадають під визначені частиною п`ятою статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, на які не поширюється дія мораторію.
В апеляційній скарзі, заперечуючи проти визнання місцевим господарським судом зазначених вимог Головного управління ДПС у м. Києві, ПОГ "Добробут" стверджувало про відсутність заборгованості перед податковим органом, яка, за твердженням боржника, погашена ним відповідно до доручень №339 від 16.12.2021 на суму 100 000 грн, № 347 від 17.12.2021 на суму 1 743 595,93 грн.
З наведеного вбачається, що боржником вказана заборгованість перед податковим органом була погашена під час дії мораторію, введеного ухвалою Господарського суду міста Києва 12.07.2021 в індивідуальному порядку та всупереч частині сьомій статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства.
Разом з тим у цій справі, не відбулося одночасного погашення боржником всіх конкурсних вимог кредиторів згідно з реєстром, що мало б наслідком закриття провадження у цій справі про банкрутство, а провадження у справі триває на стадії розпорядження майном.
Зазначені обставини вказують на імовірну наявність в діях службових осіб ПОГ "Добробут" ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 191 Кримінального кодексу України "Привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем" у формі розтрати майна боржника (грошових коштів).
Відповідно до частин першої, сьомої-дев`ятої, одинадцятої статті 246 Господарського процесуального кодексу України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду оскарженню не підлягає.
Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, який повинен надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.
Враховуючи викладене, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості самостійно встановити наявність або відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним Кодексом України, в діях осіб, з метою перевірки зазначених вище відомостей, виключення/встановлення можливої наявності складу кримінального правопорушення, та керуючись частиною одинадцятою статті 246 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне надіслати до Генеральної прокуратури України дану окрему ухвалу.
На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 246 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді О. Банасько

В. Картере