ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2022 р. Справа№ 910/2227/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Алданової С.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Шеін І.В.;

від відповідача: Гром А.М., Потлєв Є.О.;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Класс»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2022

у справі № 910/2227/22 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Класс»

до Міністерства оборони України

про стягнення 10 881 652, 71 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Класс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства оборони Україна з вимогою про стягнення 10 881 652,71 грн. за поставлений позивачем товар (обладнання для їдалень 39312200-4, казан електричний для варіння їжі, об`єм 250 л.).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Класс» до Міністерства оборони України про стягнення 10 881 652,71 грн. залишено без розгляду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Класс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 у справі №910/2227/22 скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неогрунтовано залишено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Класс» без розгляду, оскільки позивач не був обізнаний про дату та час розгляду справи.

Так, апелянт зазначив, що поштові відправлення надіслані Господарським судом міста Києва не були доставлені позивачу за адресою, вказаною на конверті.

Крім того, представник позивача - Сидоренко Д.В. проходить службу в Збройних Силах України та фактично не може приймати участь у судових засіданнях, а також відслідковувати дати та час розгляду справ.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2022 справу №910/2227/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Алданова С.О., Ткаченко Б.О.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Класс» та призначив до розгляду на 21.09.2022, своєю ухвалою від 29.08.2022 року.

Представник позивача у судовому засіданні 21.09.2022 підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.09.2022 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу ознайомитися із апеляційною скаргою.

Розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів відмовила у його задоволенні.

Крім того, представник відповідача у судовому засіданні 21.09.2022 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Класс» - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Класс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Міністерства оборони України 10 881 652, 71 грн. заборгованості за поставлений товар (обладнання для їдалень 39312200-4, казан електричний для варіння їжі, об`єм 250 л.).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 22.03.2022.

Судове засідання призначене на 22.03.2022 не відбулося, у зв`язку із широкомасштабною воєнною агресією російської федерації проти України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 призначено підготовче судове засідання у справі № 910/2227/22 на 07.06.2022.

У підготовче засідання 07.06.2022 представник позивача не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не подав.

Суд першої інстанції у судовому засіданні 07.06.2022 оголосив перерву до 30.06.2022, своєю ухвалою від 07.06.2022. Попередив позивача, що у разі його неявки у судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У судове засідання 30.06.2022 представник позивача не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2022 відкладено судове засідання на 19.07.2022.

У зв`язку із повторною неявкою позивача у судове засідання, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового розгляду, відсутністю клопотання про розгляд справи за його відсутністю або клопотання про відкладення розгляду справи, ухвалою від 19.07.2022, суд першої інстанції залишив без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Класс» до Міністерства оборони України про стягнення 10 881 652, 71 грн.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції, про залишення позову без розгляду у зв`язку з неявкою позивача у судове засідання та неподанням ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Питання процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання було предметом дослідження об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах № 910/16978/19 та № 916/3616/15.

Колегія суддів звертається до висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо застосування норм права у наведених господарський справах.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 8 вказаного Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Водночас порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами пункту 2 частини першої статті 42 наведеного Кодексу учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Відповідно до частини другої статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Частиною четвертою статті 202 ГПК України встановлено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України не пов`язують можливості залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Такий правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, скаржник зазначає, що поштові направлення 991, 575, 362 не були доставлені йому за адресою, вказаною на конверті.

Так, ухвали суду про відкриття провадження у даній справі та про відкладення розгляду справи було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Євро Класс» за адресою: 02002, м. Київ, вул. Степана Сагайдака, 101, яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Водночас, суд звертає увагу, що поштові відправлення з ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі та про відкладення розгляду справи не були вручені позивачу та були повернуті до суду з відміткою у довідці відділення поштового зв`язку на відповідних конвертах «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Виходячи зі змісту статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2020 року у справі № 904/2584/19.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, колегія суддів вважає, що факт неотримання позивачем поштових кореспонденцій, які суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу про відкриття провадження у справі та ухвали про відкладення розгляду справи за належною адресою та які повернулися до суду у зв`язку з їх неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.09.2020 року у справі № 910/9791/18.

При цьому, за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» рішення суду проголошується прилюдно, крім випадків, коли розгляд справи проводився у закритому судовому засіданні. Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження.

Також, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України сторони, зокрема, мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії.

В силу ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Щодо доводів апелянта, що його представник - адвокат Сидоренко Д.В. проходить службу в Збройних силах України та фактично не може приймати участь у судових засіданнях, то колегія суддів зазначає, що товариство не обмежене у праві вибору представника і у рамках свого права користується можливістю залучити будь-якого іншого представника для представництва своїх інтересів та участі у судовому засіданні.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Враховуючи, що жодними доводами скаржника не спростовано викладені в оскаржуваній ухвалі висновки про наявність підстав для забезпечення позову, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Класс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 у справі № 910/2227/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 року у справі № 910/2227/22 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження по справі №910/2227/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді С.О. Алданова

Б.О. Ткаченко

Дата складення повного тексту 26.09.2022