ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2022 Справа № 914/2068/21

місто Львів

За позовом: Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» Державного агентства резерву України, м. Стрий, Львівської області

до відповідача: Фізичної особи підприємця Флюнт Наталії Йосипівни, м. Дрогобич, Львівської області

про стягнення 422858,06 грн.

Суддя Олена ЩИГЕЛЬСЬКА

Секретар с/з Маркіян-Павло ЛАБАЗ

Представники сторін

від позивача:Горох В.В. адвокат,

від відповідача: Флюнт Н.Й. особисто, Грачов Д.Ю. адвокат.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Державне підприємство «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» Державного агентства резерву України звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи підприємця Флюнт Наталії Йосипівни про стягнення 422858,06 грн заборгованості.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2021 року справу передано судді Щигельській О.І.

Ухвалою суду від 12.07.2021 позовну заяву ДП «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» Державного агентства резерву України залишено без руху. Встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення ухвали шляхом подання заяви про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 19.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.08.2021. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

В судове засідання 12.09.2022 з`явився представник позивача, надав пояснення щодо спору, позов просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка та її представник в судове засідання 12.09.2022 з`явилися, надали пояснення по суті спору, відповідач частину вимог визнав, щодо іншої частини просив застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст.13 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 26.02.2015 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та ФОП Флюнт Наталією Йосипівною укладено Договір оренди державного нерухомого майна № 36, за яким відповідачу передано в строкове платне користування державне нерухоме майно, що перебувають на балансі державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1».

27.02.2015 року між ДП «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1» та ФОП Флюнт Наталією Йосипівною укладено договір про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, плати податку за землю та надання комунальних послуг.

Проте відповідачем зобов`язання за вказаними договорами в повному обсязі не виконано у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість.

Позивач вказує, що після припинення дії Договору, станом на 01.01.2021 року заборгованість ФОП Флюнт Н.Й. перед ДП «Стрийський КХП № 1» зі сплати 30% орендної плати, податку на землю та електроенергії, включаючи ПДВ, за вказаними Договорами становить 422 858,06 грн.

Аргументи відповідача

Відповідач з позовними вимогами не погоджується та зазначає, що з поданої позовної заяви та додатків до неї не зрозуміло механізм виникнення податку на землю (правовстановлюючі документи позивача на землю, площа земельної ділянки, пропорція загальної площі земельної ділянки до зайнятої площі під будівлями тощо).

ФОП Флюнт Н.Й. вказує, що не отримували від позивача жодних рахунків, на відшкодування витрат на електроенергію, а ті рахунки, що є у матеріалах справи були зроблені під написання позовної заяви. Окрім того, у рахунках починаючи з листопада 2017р. банківський рахунок позивача вказаний у форматі IBAN, тоді як такі рахунки в Україні запровадили лише у серпні 2019р. Також у матеріалах справи, відсутні докази надсилання/повідомлення відповідача про вищевказані рахунки.

Крім того відповідач зауважує, що позивачем не надано жодної податкової накладної щодо нарахування ПДВ та їх сум. Окрім того, відшкодування ПДВ стосується саме платежів по договору про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, а не суми орендованого майна. Також, такі суми згідно договору підлягали відшкодуванню на підставі виставленого рахунку, проте у матеріалах справи, відсутні докази надсилання/повідомлення відповідача про вищевказані рахунки.

Також, на переконання відповідача до позовних вимог про стягнення заборгованості яка виникла до липня 2018 слід застосувати строки позовної давності.

У письмових поясненнях (відзиві) (вх.№9901/22 від 12.05.2022) відповідач частково погодився з позовними вимогами, зокрема що випливають із договору оренди державного майна.

Відповідачем визнано заборгованість із сплати орендної плати за орендоване майно, а саме: з 01.07.2018 по 31.12.2018 у розмірі 2465,93 грн; з 01.01.2019 по 31.12.2019 у розмірі 22181,51 грн; з 01.01.2020 по 31.08.2020 у розмірі 12094,06 грн, всього на загальну суму - 36741,50 грн.

Також зазначено, що суми заборгованості згідно Договору про компенсування витрат балансоутримувачу, відповідач не визнає повністю.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

26.02.2015 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (орендодавець за договором) та Фізичною особою - підприємцем Флюнт Наталією Йосипівною (орендар за договором, відповідач по справі) укладено Договір оренди нерухомого державного майна №36 (надалі Договір 1), за яким орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення, загальною площею 1990,77м2, розміщені за адресою: Львівська обл., м.Дрогобич, вул. Стрийська, 258, що перебувають на балансі Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» (балансоутримувач за договором, позивач по справі).

Відповідно до п. 3.1. Договору 1 орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (далі - Методика) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку листопад 2014 року 17627,66 грн.

Орендна плата за перший (повний) місяць оренди січень 2015 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди листопад 2014 року на індекс інфляції за грудень 2014 року та січень 2015 року.

Для суб`єкта малого підприємництва, що провадить виробничу діяльність безпосередньо на орендованих площах орендна плата визначена на підставі Методики становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку листопад 2014 року 12339,36 грн.

Відповідно до п.п. 3.2. - 3.3. Договору 1 нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України

Пунктом 3.6. Договору 1 визначено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні:

- 70% до державного бюджету на рахунок визначений Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області.

- 30% на рахунок Балансоутримувача.

Згідно з п. 3.11. Договору 1 у разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Відповідно до положень розділу 5 Договору 1 орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується «Призначення платежу» за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди) (п.5.3.).

Крім того Договором погоджено, що орендар зобов`язується здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього Договору укласти з Балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна, плати податку на землю та надання комунальних послуг орендарю (п. 5.10.).

27.02.2015 року на виконання умов Договору 1 між Державним підприємством «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» (сторона - 1 за договором) та Фізичною особою підприємцем Флюнт Наталією Йосипівною (сторона - 2 за договором) укладено Договір про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, плати податку за землю та надання комунальних послуг (надалі Договір 2), за яким сторона - 2 зобов`язалася здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна, яке їй передано в користування Регіональним відділенням ФДМУ у Львівській області і яке розташоване за адресою: м. Дрогобич, вул. Стрийська, 258 (п. 1 Договору 2).

Згідно з п. 2 сторона - 2 зобов`язалася відшкодовувати стороні-1 всі витрати сторони-1 (Балан соутримувача), які будуть здійснені стороною-1 (балансоуотримуачем) на:

- утримання орендованого майна

- сплату податку на додану вартість та податку за землю

- сплату за надання комунальних послуг, сплату витрат на енегрозабезпечення.

Витрати на утримання орендованого майна відшкодовуються в повному обсязі. Витрати в частині сплати податку чи іншої плати за землю відшкодовуються пропорційно до площі, що використовується стороною-2. Відшкодування за надання комунальних послуг, сплати витрат на енергозабезпечення проводиться за використану частину енергоносіїв, на підставі виставленого стороною-1 рахунку. У випадку, якщо сторона-2 не згодна з пропорцією розподілу плати за використані енергоносії, сторона-2 зобов`язана негайно оплатити безспірну суму коштів, надати обґрунтоване заперечення щодо частини суми, яка нею оспорюється та в 5-денний термін зобов`язана встановити свої прилади обліку енергоносіїв, за якими здійснювати відшкодування витрат за спожиті енергоносії. В противному випадку сторона-1 має право призупинити використання стороною-2 енергоносіїв до моменту встановлення приладів їх обліку чи надання згоди стороною-2 на їх відшкодування на умовах, встановлених стороною-1 (п. 3 Договору 2).

Сплата коштів, передбачених цим договором, здійснюється стороною-2 на банківський рахунок сторони-1 протягом 5 банківських днів з моменту виставлення стороною-1 стороні-2 рахунку на оплату/компенсацію витрат, пов`язаних з утриманням орендованого майна (п. 4. Договору 2).

07.03.2018 року сторонами підписано Договір про внесення змін до Договору оренди державного нерухомого майна №36 від 26.02.2015 року, яким абз. 2 п. 1.1. викладено в наступній редакції «Вартість зазначеного орендованого майна визначена згідно зі звітом про оцінку майна станом на 30.11.2017 становить за незалежною оцінкою 2400497,00 грн».

Пункт 3.1. Розділу 3 «Орендна плата» викладено в наступній редакції: «Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КабінетуМіністрів України від 04,10.1995 №786 (зі змінами), (далі - Методика), становить без ПДВ за перший (базовий) місяць розрахунку після внесення змін - грудень 2017 року 21214,39 грн. без ПДВ.Орендна плата за перший повний місяць оренди (січень 2018 року) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди (грудень 2017 року) на індекс інфляціїза січень 2018 року.Орендна плата згідно додатку сплачується з 26.01.2018 року.Орендар зобов`язується протягом 20-ти днів з моменту підписання цих змін сплатити до державного бюджету та балансоутримувачу суму донарахувань орендної плати, що виникла у зв`язку з новою оцінкою об`єкта оренди.»

Пункт 10.1. Розділу 10 «Строк чинності, умови зміни та припинення Договору» викладено в наступній редакції: «Цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з: 26.01.2018 по 25.12.2020 включно».

29.01.2020 року сторонами підписано Акт прийому-передачі об`єкта оренди до Договору оренди державного нерухомого майна №36 від 26.02.2015 року, яким орендар згідно Договору передав, а балансоутримувач прийняв об`єкт оренди за Договором оренди нерухомого державного майна № 36 від 26.02.2015 р. будівлі складу №8 площею 484,89 кв.м., яке розташоване у Львівській обл., м. Дрогобич, вул. Стрийська 258. Сторонами зазначено, що орендоване майно передано балансоутримувачу у належному стані, що відповідає істотним умовам договору оренди. Сторони претензій одна до одної щодо стану майна не мають. Акт підписано представниками балансоутримувача та орендаря та скріплено їх печатками.

07.02.2020 року укладено Договір про внесення змін до Договору оренди державного нерухомого майна №36 від 26.02.2015 року, яким зокрема п.1.1.Розділу 1 «Предмет Договору» викладено в наступній редакції: «Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 1505,88 кв.м, …, які розміщені за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вул.Стрийська, 258-Б та перебувають на балансі ДП "Стрийський комбінат хлібопродуктів №1". Вартість зазначеного орендованого майна визначена згідно зі звітом про оцінку майна станом на 30.11.2017 і становить за незалежною оцінкою 1815810,18 грн. без ПДВ.».

Пункт 3.1. Розділу 3 «Орендна плата» викладено в наступній редакції: «Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами), становить без ПДВ за перший (базовий) місяць розрахунку після внесення змін - грудень 2019 року 18342,26 грн без ПДВ. Орендна плата за перший повний місяць оренди (січень 2020 року) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди (грудень 2019 року) на індекс інфляції за січень 2020 року. Орендна плата згідно додатку сплачується з 30.01.2020 року.».

25.09.2020 року Регіональним відділенням Фонду державною майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дівесбуд» в особі директора Флюнт Наталії Йосипівни,складено та підписано Акт №1494 приймання-передачі державного майна, за яким продавець передає, а покупець, котрий став переможцем електронного аукціону №UА-РS-2020-08-07-000141-3, який відбувся 07.09.2020, приймає у власність об`єкт малої приватизації державної власності: окреме майно - групу інвентарних об`єктів у складі: … за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Стрийська, 258-Б, що перебуває на балансі Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1».

08.10.2020 року Листом №11-04-05811 Регіональним відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях повідомлено ДП «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» про те, що на виконання наказу ФДМУ від 28.12.2019 № 1574 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській. Закарпатській та Волинській областях здійснена приватизація об`єкта малої приватизації окремого майна - групи інвентарних об`єктів у складі: … за адресою: м. Дрогобич, вул. Стрийська, 258-Б, що перебуває на балансі Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1».

Позивач стверджує, що після припинення дії Договору станом на 01.01.2021 року заборгованість ФОП Флюнт Н.Й. перед ДП «Стрийський КХП № 1» зі сплати 30% орендної плати, податку на землю та електроенергії, включаючи ПДВ, за Договором оренди державного нерухомого майна № 36 від 26.02.2015 та Договором про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, плати податку за землю та надання комунальних послуг від 27.02.2015, становить 422 858,06 грн.

Проведені відповідачем часткові оплати підтверджується виписками з банківських рахунків, які долучені до матеріалів справи. Також позивач вказує, що підтвердженням надходження коштів в 2017 році від відповідача є копія картки рахунку 3772, оскільки виписки банку за період з 01.01.2017 - 31.12.2017 року знищено, на підтвердження долучено Акт про вилучення документів для знищення від 26.10.2021 року.

У Довідці №467 від 08.12.2021 року позивачем зазначено, що Державним підприємством «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1» були виставлені рахунки та акти виконаних робіт за надані послуги по оренді, податку на землю, за електроенергію та рахунки на оплату за ПДВ. Дані рахунки та акти відправлялися Укрпоштою як рекомендованими так і звичайними листами, про що свідчать копії записів в журналі вихідної кореспонденції. Рекомендовані листи поверталися на підприємство, як не одержані, а звичайні листи не поверталися з другим підписаним актом виконаних робіт. До справи долучено рахунки, роздруковані з програми, в якій вказано теперішні банківські реквізити, тому у всіх рахунках банківські реквізити вказані у форматі ІВАN. Щодо ПДВ, рахунки виставлялися і надсилалися поштою на суму ПДВ, які не були оплачені, відповідно податкові накладні не надавалися.

До матеріалів справи позивачем долучено Акт взаєморозрахунків з контрагентом Флюнт Наталія Йосипівна ФОП станом на 19.04.2021 року за період з 01.01.2020 по 19.04.2021, за яким заборгованість складає 422858,06 грн. Акт підписаний представником позивача та скріплений печаткою підприємства.

Також позивачем долучено Акт про відмову Флюнт Наталії Йосипівни від підпису в акті звірки взаємних розрахунків від 21.04.2021 року.

Крім того, позивач долучив до матеріалів справи копії Претензій №221 від 03.05.2017 року, №536/1 від 26.12.2017 року та №316 від 30.09.2020 року якими просив відповідача перерахувати наявну заборгованість за Договорами на користь ДП «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1».

А також матеріали справи містять копії Актів згідно з яких ФОП Флюнт Н.Й. відмовилася отримати нарочно претензії №221 від 03.05.2017 року, №536/1 від 26.12.2017 року.

26.04.2021 року позивач повторно звертався до відповідача з Претензією №149, якою вимагав невідкладно, не пізніше як до 05.05,2021 року перерахувати заборговану підприємству суму в розмірі 422858,06 грн на поточний рахунок підприємства.

З долучених позивачем копій поштового конверта та Довідки установи зв`язку вбачається, що адресований ФОП Флюнт Н.Й. конверт повернувся на адресу відправника за закінченням терміну зберігання.

Зазначене вище зумовило звернення Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» Державного агентства резерву України до суду з позовом до Фізичної особи підприємця Флюнт Наталії Йосипівни про стягнення 422858,06 грн заборгованості за вказаними вище Договорами.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що 26.02.2015 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та Фізичною особою - підприємцем Флюнт Наталією Йосипівною укладено Договір оренди нерухомого державного майна №36.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

З положень ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» випливає, що орендою є речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності (ч. 3-4 ст. 17 ЗУ ««Про оренду державного та комунального майна»).

Як встановлено судом вище, Договором оренди державного нерухомого майна №36 від 26.02.2015 року сторонами погоджено порядок перерахування орендної плати та терміни внесення такої.

Зокрема, відповідно до умов Договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у співвідношенні 70% до державного бюджету на рахунок визначений Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, а 30% на рахунок Балансоутримувача.

Однак відповідачем зобов`язання з оплати виконувались неналежним чином, а саме орендна плата балансоутримувачу не була сплачена в повному обсязі.

Позивач зазначає, що відповідачу відповідно до умов договору нараховано орендної плати (30% без ПДВ) за 2017 рік 70513,26 грн, за 2018 рік 80029,90 грн, за 2019 рік 86481,51 грн та за 2020 рік 46271,94 грн. Загальна сума нарахованої орендної плати за 2017-2020 роки становить 283296,61 грн.

В той час як відповідачем така сплачена частково, зокрема за 2017 рік 69950,00 грн, за 2018 рік 58400,00 грн, за 2019 рік 64300,00 грн та за 2020 рік 21750,00 грн. Всього ФОП Флюнт Н.Й. сплачено орендної плати за період з 2017 по 2020 рік 214400,00 грн. Доказами, що підтверджують факт оплати відповідачем орендної плати є долучені до матеріалів справи виписки по рахункам та копія картки рахунку 3772.

Враховуючи наведене сума заборгованості з орендної плати балансоутримувачу складає 68896,61 грн.

Суд зауважує, що відповідачем протягом дії Договору здійснювалися часткові оплати, а також частково визнано суму заборгованості з орендної плати на загальну суму 36741,50 грн (з 01.07.2018 по 31.12.2018 у розмірі 2465,93 грн; з 01.01.2019 по 31.12.2019 у розмірі 22181,51 грн; з 01.01.2020 по 31.08.2020 у розмірі 12094,06 грн.)

Згідно ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч.1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором. Відтак, позовна вимога про стягнення 68896,61 грн заборгованості з орендної плати за Договором №36 від 26.02.2015 року є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Крім того 27.02.2015 року на виконання умов Договору 1 між Державним підприємством «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» та Фізичною особою підприємцем Флюнт Наталією Йосипівною укладено Договір про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, плати податку за землю та надання комунальних послуг.

Позивач вказує, що зобов`язання за цим Договором відповідачем не виконувались, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Згідно з п. 2 вказаного Договору ФОП Флюнт Н.Й. зобов`язалася відшкодовувати ДП «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» всі витрати Балан соутримувача, які будуть здійснені балансоуотримуачем на: утримання орендованого майна, сплату податку на додану вартість та податку за землю, сплату за надання комунальних послуг, сплату витрат на енегрозабезпечення.

Зокрема, на підставі зазначеного Договору за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 нараховано та заявлено до стягнення 50267,51 грн - земельного податку, 45823,62 грн - послуг за електроенергію та 188903,17 грн ПДВ.

Відповідач суми заборгованості згідно Договору про компенсування витрат балансоутримувачу, не визнає повністю.

Щодо суми земельного податку зазначає, що з поданої позовної заяви та додатків до неї не зрозуміло механізм виникнення податку на землю.

Проте варто зауважти, що відповідно до п. 3 Договору витрати на утримання орендованого майна відшкодовуються в повному обсязі. Витрати в частині сплати податку чи іншої плати за землю відшкодовуються пропорційно до площі, що використовується стороною-2.

Матеріали справи містять копію Державного Акту на право постійного користування землею від 16.06.1998 року, яким підтверджується що ДП «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» надано у постійне користування земельну ділянку площею 3,8977 гектарів.

Також до справи долучено податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), картку рахунку №6418 (податки і відрахування: плата (податок) за землю) за 2017-2020 роки.

Зокрема з документів встановлено, що позивачем сплачувався земельний податок (за земельну ділянку площею 2,4983) за 2020 рік -149448,41 грн, за 2019 рік 149448,41 грн, за 2018 рік 149448,41 грн та за 2017 рік 149448,41.

Оскільки відповідно до умов укладеного сторонами Договору витрати в частині сплати податку чи іншої плати за землю відшкодовуються пропорційно до площі, що використовується відповідачем, з урахуванням внесених змін до Договору оренди в частині орендованої площі, позивачем нараховано та заявлено до стягнення за 2017 рік 14290,56 грн, за 2018 рік - 14290,56 грн, за 2019 рік 14222,67 грн та за 2020 рік 7463,72 грн земельного податку.

Щодо позиції відповідача про неотримання ним рахунків суд зауважує, що за своєю правовою природою рахунок на оплату витрат не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє Відповідача від обов`язку оплатити витрати Балансоутримувачу. Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постанові Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі N 914/641/19.

Крім того як зазначалося позивачем, рахунки та акти відправлялися відповідачу Укрпоштою рекомендованими та звичайними листами, про що свідчать копії записів в журналі вихідної кореспонденції. Однак рекомендовані листи поверталися на підприємство, а звичайні листи не поверталися з другим підписаним актом виконаних робіт.

Оскільки матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем земельного податку повністю чи частково, відповідачем не спростовано суми таких нарахувань, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу по відшкодуванню витрат по сплаті податку за землю в розмірі 50267,51 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо суми заборгованості за електроенергію варто зазначити, що відповідно до умов Договору відшкодування за надання комунальних послуг, сплати витрат на енергозабезпечення проводиться за використану частину енергоносіїв, на підставі виставленого стороною-1 рахунку. У випадку, якщо сторона-2 не згодна з пропорцією розподілу плати за використані енергоносії, сторона-2 зобов`язана негайно оплатити безспірну суму коштів, надати обґрунтоване заперечення щодо частини суми, яка нею оспорюється та в 5-денний термін зобов`язана становити свої прилади обліку енергоносіїв, за якими здійснювати відшкодування витрат за спожиті енергоносії. В противному випадку сторона-1 має право призупинити використання стороною-2 енергоносіїв до моменту встановлення приладів їх обліку чи надання згоди стороною-2 на їх відшкодування на умовах, встановлених стороною-1 (п. 3 Договору 2).

Позивач просить стягнути з відповідача 45823,62 грн - послуг за електроенергію.

Суд звертає увагу, що Балансоутримувач мав би нараховувати витрати на електроенергію на підставі актів чи рахунків постачальника послуг.

Проте суд зазначає, що факт надання таких послуг, обсяги, суми витрат здійснених позивачем недоведений належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав задовольнити вимогу про стягнення 45823,62 грн послуг за електроенергію.

Щодо долученого позивачем Акту звірки взаємних розрахунків, суд звертає увагу, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій.

Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суд від 19.04.2018 р. у справі № 905/1198/17, від 24.10.2018р. у справі №905/3062/17, від 05.03.2019 р. у справі № 910/1389/18, від 04.12.2019 у справі №916/1727/17.

Суд зауважує, що відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості.

Окрім зазначеного вище ДП «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» просить стягнути з відповідача 188903,17 грн ПДВ нарахованого на суму орендної плати.

Оскільки позивач є платником податків згідно з пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 22.1 статті 22 Податкового кодексу України операції з оренди нерухомого майна, яке перебуває на його балансі, оподатковуються податком на додану вартість (ПДВ).

Згідно з підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п. 3.3. Договору 1 нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

У підпункті "б" пункту 185.1 статті 185, підпункті "а" пункту 193.1 статті 193 та пункті 194.1 статті 194 Податкового кодексу України зазначено про те, що ПДВ на суму орендної плати нараховується в розмірі 20 %.

Оскільки послуги з надання державного майна в оренду відповідно до підпункту "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу є об`єктом оподаткування, відповідно нарахування ПДВ на суму орендної плати є елементом витрат, пов`язаних з послугами з надання майна в оренду.

За змістом пункту 2 Договору 2 відповідач зобов`язався відшкодовувати позивач всі витрати Балан соутримувача, які будуть здійснені балансоуотримуачем, в тому числі на сплату податку на додану вартість.

З поданих розрахунків вбачається, що за 2017-2020 року відповідачу було нараховано 283296,61 грн 30% орендної плати. Варто зауважити, що орендна плата протягом 2017-2020 років сплачувалася відповідачем без урахування ПДВ.

З урахуванням наведеного, враховуючи норми законодавства, а також положення укладеного між сторонами Договору суд приходить до висновку що вимога позивача про стягнення ПДВ підлягає частковому задоволенню в розмірі 56659,32 грн. 20% від нарахованої орендної плати за спірний період.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності до заборгованості яка виникла до липня 2018 суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Враховуючи наведене, щодо Договору оренди №36 від 26.02.2015 року суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем здійснювалися часткові оплати, що свідчить про визнання боргу, строк позовної давності позивачем не пропущено.

Крім того суд звертає увагу, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено п. 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Постановою Кабінету Міністрів України N 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановами Кабінету Міністрів України, прийнятими протягом 2020, 2021 та 2022 років, дія карантину продовжувалась на всій території України

Судом встановлено, що станом на день введення карантину на всій території України загальний строк позовної давності про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаними договорами ще не сплинув.

За таких обставин суд вказує, що строк позовної давності в силу п. 12 Розділу Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України продовжується на строк дії карантину, у зв`язку з чим суд відхиляє доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності.

Щодо суми заборгованість в розмірі 81394,97 грн, що існувала у відповідача станом на 01.01.2017 року, суд звертає увагу, що така жодним чином не підтверджена та не обґрунтована позивачем, матеріали справи не містять документів з яких можливо встановити характер, розміри чи періоди такого боргу, відтак суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення орендної плати в сумі 81394,97грн.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України). Стандарт доказування вірогідності доказів, який на відміну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказаної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові від 21 серпня 2020 року у справі №904/2357/20.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши подані докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» Державного агентства резерву України до Фізичної особи підприємця Флюнт Наталії Йосипівни підлягають частковому задоволенню в межах доведеної належними доказами суми стягнення в розмірі 175823,44 грн. які відповідачем не спростовані. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, судовий збір в розмірі 2637,35 грн покладається на відповідача .

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Флюнт Наталії Йосипівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства "Стрийський комбінат хлібопродуктів №1" Державного агентства резерву України" (82400, Львівська обл., місто Стрий, вулиця Грабовецька, будинок 2; ідентифікаційний код 14293158) 175823,44 грн заборгованості зі сплати 30% орендної плати та податку на землю, включаючи ПДВ, за Договором оренди державного нерухомого майна № 36 від 26.02.2015 та Договором про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, плати податку за землю та надання комунальних послуг від 27.02.2015 та 2637,35 грн судового збору

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 22.09.2022р.

Суддя Щигельська О.І.