ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13 вересня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/638/13-г/15
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

за участі секретаря судового засідання Десятник О.С.

розглянув заяву №30-2/05 від 30.05.2022 (вх.№3500 від 06.06.2022) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на Заліщицький відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 921/638/13-г/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС", просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315, м. Київ, 03187

до відповідача: Приватного аграрно-промислового підприємства "Устечко", с.Устечко, Заліщицького р-н., Тернопільської обл., 48634

про стягнення 38 620,11 грн, із яких: 8 784, 87грн заборгованості, 2 075,04грн пені, 24 992, 96грн відсотків за користування чужими грошовими коштами, 2 635,47грн штрафу та 131 77 грн інфляційних втрат за Договором поставки на умовах товарного кредиту №ТК170311/6 від 17.03.2011.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи, на підставі ч. 3 ст. 222 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27.05.2022 у справі №921/638/13-г/15 (у складі судді Гевко В.Л.) задоволено частково скаргу №09-1/04 від 09.04.2022 (вх. №2445 від 20.04.2022) ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність державного виконавця Заліщицького ВДВС у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у виконавчому провадженні №51992631 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 20 вересня 2013 року № 921/638/13-г/15.

Представник ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" (адвокат Грищенко О.М.) подав заяву №30-2/05 від 30.05.2022 (вх.№3500 від 06.06.2022) про покладення на Заліщицький відділ державної виконавчої служби 11 900,00грн судових витрат на професійну правничу допомогу понесених товариством у зв`язку з організацією подання та розглядом судом скарги на бездіяльність органу ДВС. Розгляд заяви адвокат просить здійснити без його участі у судовому засіданні (п.4 прохальної частини заяви). На обґрунтування заяви подав: Договір №29-07-2020/7 від 29.07.2020 про надання адвокатських послуг (правової допомоги), Акт прийому-передачі документів від 29.07.2020 та Акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 30.05.2022.

Розпорядженням заступника керівника апарату Господарського суду Тернопільської області від 06.06.2022, в порядку п. 2.3.47 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку з перебуванням судді Гевко В.Л. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл у справі №921/638/13-г/15 для розгляду заяви.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2022 для розгляду заяви визначено суддю Стадник М.С.

Ухвалою суду від 08.06.2022 призначено судове засідання по розгляду заяви на 16.06.2022, учасники справи ухвали суду на дату і час судового засідання не отримали.

Ухвалами суду від 16.06.2022 та від 05.08.2022, враховуючи Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні (в редакції Указів № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022 та 341/2022 від 17.05.2022), який продовжено до 23.08.2022, розпорядження голови Господарського суду Тернопільської області від 24.02.2022 № 10-р, рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022, не отримання учасниками ухвали суду, відсутність згоди щодо розгляду заяви за наявними матеріалами та для надання можливості подати заяви по суті, відкладено розгляд заяви відповідно на 05.08.2022 та на 13.09.2022. Учасники повідомлені про дату і час судового засідання.

Заліщицький відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) заяв по суті, клопотань з процесуальних питань не подав, причин не пояснив.

Заява розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що розгляд даної справи здійснювався із врахуванням Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні (в редакції Указів № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, 341/2022 від 17.05.2022 та №573/2022 від 12.08.2022), рекомендацій Ради суддів України від 02.03.2022р. та розпорядження голови Господарського суду Тернопільської області від 24.02.2022 № 10-р, з 24.02.2022 встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану, який продовжено до 21.11.2022 року.

Враховуючи продовжені п.4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України процесуальні строки розгляду судових справ під час дії карантину, запровадження воєнного стану, права учасників подавати заяви/клопотання про продовження процесуальних строків на подання ними своїх пояснень, заперечень, доказів, тощо, судом надано таке право сторонам під час розгляду справи.

Згідно з приписами ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Розглянувши заяву ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС №30-2/05 від 30.05.2022, суд прийшов до висновку, що така підлягає до задоволення частково, з огляду на наступне.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.92, ст. 1312 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються виключно законами України .

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність (далі - Закон)).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч.1 ст.1 Закону ).

Відповідно до ст. 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

За правилами частини першої статті 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Повноваження адвоката як представника на ведення справи в суді підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (ч.4 ст.60 ГПК України).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ст.344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно зі ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до чч.1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується :

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Разом з тим, загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, а в ч. 5 наведеної норми визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат та з власної ініціативи не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу унормованого чч. 6, 7, 9 ст. 129 ГПК України.

У такому випадку суд, керуючись чч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні на користь якої ухвалено рішення у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19.

Відповідно до ст. 30 Закону про адвокатуру , гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час .

При встановленні розміру гонорару відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону про адвокатуру врахуванню підлягають, зокрема, складність справи, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Згідно ст.28 Правил адвокатської етики, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань.

Отже домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст.126 ГПК України, а саме з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ці критерії суд застосовує за наявності доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат (правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/66/18, постанови Великої Палати Верховного Суду у від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І Конвенції (ст.1 Конвенції). Така гарантія забезпечується шляхом урахування норм Конвенції та практики Суду в національному праві з огляду на ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 4 ст. 11 ГПК України згідно з якою суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерела права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див.mutatisт mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, §268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (правова позиція Великої Палати Верховного Суду зазначена у постанові від 12.05.2020р. у справі №904/4507/18).

На обґрунтування поданої заяви та понесених ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" судових витрат в розмірі 11 900,00 грн., що складають вартість правничої допомоги наданої адвокатом Грищенко О.М. в процесі підготовки та розгляду судом скарги на дії державного виконавця, надано:

1/ Договір №29-07-2020/7 від 29.07.2020 про надання адвокатських послуг (правової допомоги), укладений між ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (Замовник) та адвокатом Грищенко Олександром Миколайовичем ( Виконавець), який діє згідно Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3888, виданого на підставі рішення Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №35-8-36 від 29.10.2009 ), відповідно до п. 1.1 якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між Замовником, ПАП "Устечко" та Заліщицьким РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), котрі виникли у виконавчому провадженні № 51992631 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 20 вересня 2015 року у справі №921/638/13-г/15; надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів Заліщицьким РВ ДВС, направлених на примусове виконання наказу суду та стягнення із Боржника безспірного розміру грошових коштів; консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін і доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення; підготовки, написання та подання від імені Замовника до Заліщицького РВ ДВС різного роду клопотань та заяв із врахуванням Закону України "Про виконавче провадження"; підготовки, написання та подання до Господарського суду відповідної скарги на бездіяльність Заліщицького РВ ДВС під час примусового виконання наказу суду при наявності підстав для такого заходу; представництві інтересів замовника у суді і під час розгляду судової справи за поданою скаргою; здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків Виконавця за даним договором.

У п. 3.1 Договору сторони погодили, що вартість виконання комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт, виходячи із вартості однієї години роботи 800,00 грн (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до п.1.1 Договору), окремо сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи Виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становлять: - ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції 900,00 грн; - судові засідання 1500,00 грн/ судове засідання у суді апеляційної інстанції (у випадку затримки часу початку призначеного слухання, тривалості очікування на початок призначеного до слухання судового засідання як наслідок витрати часу більше ніж година від дати призначеного початку судового засідання, відповідна участь у судовому засіданні становитиме 1800,00 грн); - побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду, інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи із розрахунку 800,00 грн/год;- витрати (квитки, добові тощо) згідно підтверджуючих документів.

Відповідно до пункту 3.2 Договору Замовник оплачує 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення суду за результатами завершення розгляду судом справи №921/638/13-г/15за скаргою ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Заліщицького РВДВС.

2/ Акт прийому-передачі документів від 29.07.2020 згідно якого Замовник, відповідно до Договору №29-07-2020/7 від 29.07.2020 передав, а Виконавець прийняв копію наказу Господарського суду Тернопільської області від 20 вересня 2013 року у справі №921/638/13-г/15;

3/ Акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 30.05.2022, згідно якого за період з 29.07.2020 по 27.05.2022 Виконавець передав, а Замовник прийняв надані послуги, вартість яких становить 11 900,00 грн, із яких: - 1 година: зустріч із Замовником з метою з`ясування обставин справи №921/638/13-г/15 в призмі існування та допущення Заліщицьким РВ ДВС порушення прав та інтересів Замовника під час виконання рішення; - 5 годин: організація, процесуально-правовий супровід, підготовка тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги; - за участь у судових засіданнях 26.04.2022, 17.05.2022 та 27.05.2022, надання пояснень, підтримання процесуальної та правової позиції, із врахуванням затримки часу початку призначеного слухання, тривалості очікування на початок призначеного до слухання судового засідання як наслідок витрати часу більше ніж година від дати призначеного початку судового засідання по 1500,00грн./год. за кожне засідання на загальну суму 4500,00грн;- гонорар адвоката на підставі пункту 3.8 Договору 1800,00 грн.

Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та детальний опис наданих позивачу адвокатом Грищенком О.М. послуг, а також докази на підтвердження обґрунтування цих витрат, суд вважає, що відображена інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та обсягу часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.

Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.

Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно, вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час.

З огляду на зазначене, суд вважає, що такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установ та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта.

З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, участь у судовому засіданні є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

Аналогічна правова позиція викладена у пунктах 3.44 -3.50 постанови Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19.

Такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 30.11.2020 у справі №922/2869/19, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19.

ГПК України визначено роль суду як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд, надавши оцінку поданим доказам, керуючись в тому числі такими критеріями, як пов`язаність цих витрати з розглядом справи, обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову (пункти 1-2 частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України), враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, приймаючи до уваги часткове задоволення скарги, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, оцінки виконаних адвокатом робіт, їх об`ємом та часом витраченим ним, приходить до висновку щодо зменшення його розміру в цілому до 6 000,00 грн, що є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи та оцінкою складності надання правової допомоги.

Керуючись ст.ст.42, 123, 124, 126, 129, 221, 232-235, 237, 238, 240, 241, 244, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" №17-№30-2/05 від 30.05.2022 (вх.№3500 від 06.06.2022) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі № 921/638/13-г/15 задовольнити частково.

2. Стягнути із Заліщицького відділу державної виконавчої служби у Чортківському району Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (вул. Гонти, 5, м. Заліщики, Тернопільська обл., 48600, ідентифікаційний код 34852894) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (просп. Академіка Глушкова, буд.40, офіс 315, м. Київ, ідентифікаційний код 38039872) 6 000 (шість тисяч) грн 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом скарги №09-1/04 від 09.04.2022.

На примусове виконання даної ухвали видати наказ.

3. В решті заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання згідно ст.235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня підписання.

Ухвалу складено 23.09.2022.

Суддя М.С. Стадник