РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.09.2022Справа № 910/5495/22
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентал - Динамік»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю Телеком»

про стягнення 115 866,88 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентал - Динамік» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю Телеком» про стягнення 115 866,88 грн.

Обгрунтовуючи позовні, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов Договору оренди нежитлових приміщень № 30-20 від 19.10.2020 не у повному обсязі сплатив орендну плату у розмірі 98 719,24 грн. з ПДВ. Також позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних - 1 822,84 грн., інфляційне збільшення - 14 274,92грн., пені - 1 049,83 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2022 відкрито провадження у справі №910/4410/22, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.07.2022 була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача, що визначені в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 83, кв. 2).

Проте, поштовий конверт № 012 було повернуто суду 03.08.2022 з відміткою пошти: адресат відсутній за вказаною адресою.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рентал-Динамік» зареєстроване відповідно до законодавства України, .

Судом встановлено, що Позивач є Управителем майна (предмет спірного договору оренди), згідно Договору управління майном від 31.07.2018 №б/н, укладеного з Приватним акціонерним товариством «Інститут розвитку передових технологій», про що вказано в Договорі оренди нежитлових приміщень №30-20 від 19.10.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 1029 Цивільного кодексу України, за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

Отже, з даним позовом звернувся належний позивач.

Так, матеріалами справи встановлено, що 19.10.2020 між Позивачем (Орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю Телеком» (Орендарем) було укладено Договір оренди нежитлових приміщень №30-20.

За Договором та Актом приймання - передачі нежитлових приміщень (Об`єкта оренди) від 20.10.2020 Позивач, як Орендодавець, передав, а Відповідач, як Орендар, прийняв у строкове платне користування наступний об`єкт оренди в нежитловому будинку - офісному центрі, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, будинок 81 літера А, а саме: нежитлове приміщення на 1-му поверсі під офіс загальною площею 46,80 кв.м. згідно із план-схемою, що є Додатком №2 до Договору (п. 1.1., 2.2. Договору).

Пунктом 8.1. Договору встановлено, що строк оренди за Договором закінчується 31 жовтня 2021 року. Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання його умов Сторонами, зокрема, у частині відповідальності - неналежне виконання умов Договору.

Судом встановлено, що договір підписаний сторонами, скріплений печатками, отже, є таким, що набув чинності та встановлює для сторін такого договору певні права та обов`язки.

Протоколом узгодження договірної ціни, що вказаний у Додатку №1 до Договору, встановлено фіксовану орендну плату за один календарний місяць у сумі 12 972,96 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 3.5. Договору, за результатами кожного календарного місяця вказана сума збільшується на вартість витрат на компенсацію експлуатаційних витрат та відшкодування фактичних витрат за комунальні послуги.

Згідно з п. 3.2. Договору Відповідач зобов`язався перерахувати фіксовану орендну плату, визначену у Протоколі узгодження договірної ціни (Додаток №1), авансовим платежем протягом п`яти банківських днів після підписання Договору, але в будь-якому випадку до підписання Акту приймання-передачі Об`єкта оренди шляхом перерахування на поточний рахунок Позивача встановленої грошової суми па підставі виставленого рахунку.

При цьому, перша орендна плата складається з фіксованої орендної плати за перший та останній місяці оренди згідно Договору; фіксована орендна плата за перший місяць оренди розраховується пропорційно фактичному часу оренди. Фіксована орендна плата за останній місяць оренди - із розрахунку, як повний календарний місяць.

На виконання вказаного пункту Договору 21.10.2020 Відповідач авансовим платежем сплатив 12 972,96 грн.

У п. 3.3. Договору встановлено, що остаточний розрахунок по орендній платі за місяць проводиться Відповідачем на підставі Акту надання послуг розрахованого згідно з п. 3.1. Договору і перераховується не пізніше 20 числа поточного місяця за попередній на поточний рахунок Позивача. Сплата орендної плати здійснюється Відповідачем на підставі Акту надання послуг або виставлених Позивачем рахунків.

В подальшому, 03.03.2021 між Позивачем та Відповідачем було підписано додаткову угоду №1 до Договору, якою було змінено розмір загальної орендованої площі Об`єкта оренди. Зокрема, Відповідач повернув нежитлове приміщення загальною площею 46,80 кв.м. та прийняв у користування нежитлове приміщення загальною площею 145,44 кв. м. згідно з оновленою план-схемою, що є Додатком №2 до Договору.

У зв`язку із збільшенням розміру загальної орендованої площі сторони у додатковій угоді №1 також виклали у новій редакції протокол узгодження договірної ціни, відповідно до якого з 15.03.2021 встановлено фіксовану орендну плату за один календарний місяць у сумі 35 001,59 грн. з ПДВ.

31.03.2021 між Позивачем та Відповідачем було підписано додаткову угоду №2 до Договору, якою сторони виклали у новій редакції протокол узгодження договірної ціни, відповідно до якого встановлено фіксовану орендну плату за один календарний місяць у сумі 28 000,02 грн. з ПДВ.

01.10.2021 між Позивачем та Відповідачем було підписало додаткову угоду №3 до Договору, якою сторони продовжили строк дії Договору до 31 жовтня 2022 року.

Для проведення остаточного розрахунку по орендній платі за кожен місяць та підтвердження факту використання об`єктів оренди, споживання комунальних послуг і понесених експлуатаційних витрат Позивачем були складені Акти надання послуг на загальну суму 439 760,48 грн., які були направлені відповідачу:

- акт від 31.10.2020 №794 на суму 5 783,48 грн з ПДВ;

- акт від 30.11.2020 №877 на суму 15 462,18 грн з ПДВ;

- акт від 31.12.2020 №957 на суму 15 770,32 грн з ПДВ;

- акт від 31.01.2021 №60 на суму 15 980,12 гри з ПДВ;

- акт від 28.02.2021 №143 на суму 16 055,15 грн з ПДВ;

- акт від 31.03.2021 №224 на суму 30 585,55 гри з 1ІДВ;

- акт від 30.04.2021 №307 на суму 34 893,56 грн з ПДВ;

- акт від 31.05.2021 №390 на суму 40 980,02 грн з ПДВ;

- акт від 30.06.2021 №473 на суму 43 535,71 грн з ПДВ;

- акт від 31.07.2021 №555 на суму 43 889,62 грн з ПДВ;

- акт від 31.08.2021 №628 на суму 43 103,94 грн з ПДВ;

- акт від 30.09.2021 №711 на суму 41 742,34 грн з ГІДВ;

- акт від 31.10.2021 №796 на суму 44 126,53 гри з ПДВ;

- акт від 30.11.2021 №881 на суму 47 851,96 грн з ПДВ.

Разом з тим, як стверджує позивач, а іншого матеріали справи не містять, Відповідач лише частково здійснив сплату орендної плати за час оренди нежитлових приміщень у розмірі 341 041,24 грн, у зв`язку з чим у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем з приводу сплати орендної плати у розмірі 98 719,24 грн.

При цьому Відповідачем залишилися неоплаченими належним чином оформлені та підписані сторонами Акти надання послуг: від 30.09.2021 №711 на суму 6 740,75 грн з ПДВ, від 31.10.2021 №796 на суму 44 126,53 гри з ПДВ, від 30.11.2021 №881 па суму 47 851,96 гри з ПДВ.

30.11.2021 між Позивачем та Відповідачем було підписано угоду про дострокове розірвання договору оренди нежитлових приміщень №30-20 від 19.10.2020.

Відповідно до п. 1 Угоди Позивач та Відповідач дійшли до згоди достроково розірвати Договір 30 листопада 2021 року.

Як указано у п. 2 Угоди, Договір вважається розірваним з моменту виконання Орендарем зобов`язань з повернення Орендодавцю орендованої площі згідно з умовами, зазначеними у п. 2.4, 2.5, 2.6 Договору.

30.11.2021 сторонами було підписано акт приймання-передачі (повернення) орендованої площі відповідно до умов Договору. Таким чином, судом встановлено, що Договір був розірваним за угодою сторін.

Згідно з п. 3 Угоди Відповідач зобов`язується провести остаточний розрахунок, сплативши заборгованість, у розмірі 98 719,24 грн з ПДВ.

Отже, п. 3 Угоди передбачав виконання Відповідачем грошового зобов`язання щодо сплати заборгованих орендних платежів за Договором.

Проте, як вказує позивач, Відповідачем так і не було виконано обов`язку, щодо сплати боргу по оренді у розмірі 98 719,24 грн. Іншого матеріали справи не містять, а відповідачем не надано.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду міста Києва.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд відзначає наступне.

Укладений сторонами Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі статями 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України), статтями 11, 202, 509 ЦК України, і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, падати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання мас виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших акт: цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаТГ ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями ст. 193 ГК України.

Згідно зі ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) мас право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 175 ГК України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами Договір є договором найму (оренди).

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України, ч. 1 ст. 762 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк; за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Як передбачено статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтями 525, 615 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Так, судом встановлено, що відповідно до Актів падання послуг за Договором, у Відповідача виник обов`язок щодо сплати орендної плати Позивачеві за користування орендованими приміщеннями на загальну суму 439 760,48 гри. Однак, Відповідачем здійснено лише часткове компенсування орендної плати за час оренди нежитлових приміщень у розмірі 341 041,24 грн.

Вказаний факт, що Відповідачем здійснено лише часткову сплату орендних платежів за Договором підтверджується також випискою із банківського рахунку Позивача в AT «Укрсиббанк» (м. Київ, код банку 351005) щодо руху коштів між Позивачем та Відповідачем, яка надана позивачем та містяться в матеріалах справи.

Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем зі сплати орендної плати за Договором становить 98 719,24 грн.

Та обставина, що між сторонами 30.11.2021 було укладено угоду про дострокове розірвання договору не свідчить про припинення зобов`язань, що випливали із нього. Вказаною угодою сторони фактично підтвердили наявність обов`язку Відповідача щодо сплати простроченої заборгованості у вигляді орендної плати за час оренди нежитлових приміщень, про що зазначено у п. 3 Угоди.

Проте Відповідач доказів взятого на себе зобов`язання щодо сплати заборгованості по оренді у розмірі 98 719,24 грн. не виконав та відповідно матеріали справи не містять.

Отже, суду доведено належним чином порушення відповідачем зобов`язання по сплаті позивачу орендної плати у розмірі 98 719,24 грн.

Суд зауважує, що несвоєчасне виконання зобов`язання щодо сплати грошових коштів відповідно до умов Договору є порушенням договірних зобов`язань зі сторони Відповідача.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, судом визнаються обґрунтованими та доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати у розмірі 98 719,24 грн., у зв`язку з чим такі підлягають до задоволення повністю.

Щодо вимог позивача про стягнення 3 % річних у розмірі 1 822,84 грн. та інфляційної складової у розмірі 14 274,92 грн., суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Так, судом встановлено прострочення відповідачем свого зобов`язання в частині внесення орендної плати.

Судом здійснено перевірку заявлених до стягнення сум інфляційних втрат, 3% річних та встановлено їх арифметичну правильність, у зв`язку з чим вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 14 274,92 грн. інфляційних втрат та 1 822,84 грн 3% річних визнаються судом обґрунтованими та задовольняються судом також.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 1 049,83 грн., суд зазначає таке.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Згідно з положеннями ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно з п. 6.2. Договору за прострочення платежів по фіксованій орендній платі, а також відшкодування витрат за комунальні послуги і компенсації експлуатаційних витрат, Відповідач сплачує Позивачеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення, яка нараховується до моменту фактичного погашення заборгованості. Нарахування господарських санкцій продовжується і після шести місяців від дня настання обставин, за які нараховуються господарські санкції.

Отже, сторонами договору, було погоджено письмово застосування такого виду відповідальності до Орендаря, як стягнення пені.

Судом враховано, що період нарахування пені позивачем здійснено включно до дати розірвання договору оренди нежитлових приміщень № 30-20 від 19.10.2020 - до 30.11.2021.

Відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Оскільки заявлений до стягнення розмір пені є вірним, позовна вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі 1 049,83 грн. також підлягає задоволенню судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, доводи Позивача, викладені у його позовній заяві підтверджені належними та допустимими доказами, а Відповідачами не надано доказів на спростування доводів і тверджень позивача чи сплати наявної суми боргу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачами, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

За встановлених обставин справи, суд вважає позовні підлягають задоволенню повністю, шляхом стягнення з відповідача 98 719,24 грн. боргу по орендній платі, 1 822,84 грн. - 3 % річних, 14 274,92 грн. - інфляційна складова, 1 049,83 грн. - пені.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 74, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентал - Динамік» (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81 - А, ) задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю Телеком» (04050, ми. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 83, кв. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентал - Динамік» (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81 - А, ) 98 719 (дев`яносто вісім тисяч сімсот дев`ятнадцять) грн. 24 коп. заборгованості по орендній платі, 1 822 (одна тисяча вісімсот двадцять дві) грн. 84 коп. - 3 % річних, 14 274 (чотирнадцять тисяч двісті сімдесят чотири) грн. 92 коп. інфляційну складову, 1 049 (одна тисяча сорок дев`ять) грн. 83 коп. - пені та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко