ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2022 р. м. Київ Справа № 911/479/22

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/479/22

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи

«Київоблгаз», м. Боярка Києво-Святошинського району

до Комунального підприємства «Васильківтепломережа», м. Васильків

про стягнення 6 224 173,23 грн.

представники:

від позивача: Волощук П.Ю., адвокат, довіреність № ДР-7/0122 від 04.01.2022;

від відповідача: Кашуба Л.Г., витяг з ЄДР

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (надалі -позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства «Васильківтепломережа» (надалі - відповідач) про стягнення 6 224 179,23 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору розподілу природного газу № 09420VPGCРСТ016 від 01.01.2016 та Договору № 1 про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу від 20.10.2021, в частині своєчасної оплати отриманих послуг з розподілу природного газу, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 5 797 516,29 грн., з огляду на наявність якої нараховані 268 254,06 грн. пені, 44 346,56 грн. 3 % річних, 15 869,84 грн. інфляційних нарахувань та 98 186,48 грн. штрафу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.02.2022 відкрито провадження у справі № 911/479/22, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 16.03.2022.

Водночас Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24.02.2022 року, а також запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішення Ради суддів України № 9 від 24.02.2022, враховуючи положення Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, розпоряджень Київської обласної військової адміністрації, прийнятих відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», було зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України, підготовче засідання, призначене на 16.03.2022 не відбулося.

Ухвалою суду від 27.04.2022 було повідомлено сторін про те, що підготовче засідання, призначене на 16.03.2022 у справі № 911/479/22 не відбулось; призначено підготовче засідання у справі № 911/479/22 на 01.06.2022.

23.05.2022 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив вих. № 278 від 20.05.2022 (вх. № суду 5547/22) на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Так, заперечуючи проти позову, відповідач вказує про те, що відповідно до листа Департаменту економіки систем життєзабезпечення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України вих. № 8/10-1244-17 від 10.07.2017, наказом Мінрегіону від 10.07.2017 № 168 КП «Васильківтепломережа» внесено до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Відповідач звертався до позивача з наміром врегулювання заборгованості за послуги розподілу природного газу в сумі 5 797 516,14 грн. відповідно до вимог Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» від 03.11.2016 № 1730-VІІІ (в редакції Закону України від 14.07.2021 № 1639-ІХ). У відповідь, листом вих. № 81001-СЛ-6032-0522 від 12.05.2022, позивач повідомив про умови укладення договору реструктуризації та подальшої процедури врегулювання.

Разом з цим, у зв`язку із запровадженням військового стану, на даний час значно обмежена діяльність органів місцевого самоврядування, яка в першу чергу спрямована на обороноздатність та гуманітарне направлення, що в свою чергу ускладнює процедуру врегулювання заборгованості, передбачену вимогами Закону № 1730.

Відповідач стверджує про відсутність підстав для нарахування штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3 % річних, оскільки відповідно до ч. 7 Закону України № 1730 на реструктуризовану заборгованість за спожитий газ, а також послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію станом на 1 червня 2021 неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховується, а нараховані підлягають списанню. Окремо, відповідач вказує про неправомірність нарахування штрафу в розмірі 5% від суми боргу, оскільки такі штрафні санкції не передбачені умовами Договору розподілу природного газу № 09420VPGCРСТ016 від 01.01.2016.

30.05.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь вих. № 1108 від 30.05.2022 (вх. № суду 5912/22) на відзив, в якій останній звертає увагу суду на те, що сам факт наявності за відповідачем заборгованості не заперечується, доказів її часткової оплати відповідачем також не надається. Позивач вказує на невірне тлумачення відповідачем Закону України № 1730, оскільки положення цього Закону передбачають реструктуризацію заборгованості, яка утворилась станом на 01.06.2021, проте як предметом позовних вимог у справі № 911/479/22 є заборгованість, яка утворилась за період: лютий 2021 - січень 2022.

Позивач стверджує про те, що відповідачем не дотримані умови, визначені Законом, зокрема, процедура врегулювання заборгованості на даний час не завершена, а договір про реструктуризацію заборгованості так і не укладено, отже посилання відповідача на Закон № 1730 є неправомірними. Договір № 1 від 20.10.2021 про реструктуризацію був укладений строком на 3 місяці на суму наданих послуг з розподілу природного газу по листопад 2021, проте який відповідачем належним чином виконано не було.

Ухвалою суду від 01.06.2022 закрито підготовче провадження у справі № 911/479/22, справу призначено до розгляду по суті на 22.06.2022.

В судовому засіданні 22.06.2022 судом оголошено перерву з розгляду справи по суті на 06.07.2022.

06.07.2022 через канцелярію суду від КП «Васильківтепломережа» надійшли додаткові пояснення вих. № 363 від 04.07.2022 (вх. № суду 8018/22), в яких відповідач зазначає, що відповідно до умов договору, якщо оплата послуг здійснюється з поточного рахунку споживача із спеціальним режимом використання, то платіж зараховується за послуги з розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Відповідач зазначає, що оскільки в платіжних дорученнях на оплату послуг з розподілу природного газу ним вказувався період за який здійснювалась оплата, то й зараховуватися вказані оплати повинні були позивачем за цей період, а не на заборгованість, яка виникла раніше. Тому відповідач визнає заборгованість перед позивачем за послуги розподілу природного газу за період з лютого 2021 року по січень 2022 року в сумі 996 244,99 грн.

В судовому засіданні 06.07.2022 судом оголошено перерву з розгляду справи по суті на 27.07.2022.

13.07.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшли заперечення вих. № 1735 від 12.07.2022 (вх. № суду 8446/22) на додаткові пояснення відповідача, в яких позивач зазначає, що відповідно до умов договору позивач має право грошові кошти, отримані від відповідача в поточному розрахунковому періоді зараховувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення, тому позиція відповідача про те, що позивач не брав до уваги призначення платежу, зазначені відповідачем у платіжних дорученнях, не відповідає умовам договірних відносин сторін.

В судовому засіданні 27.07.2022 судом оголошено перерву з розгляду справи по суті на 02.09.2022.

10.08.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення вих. № 1413 від 10.08.2022 (вх. № суду 10179/22), в яких позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

В судових засіданнях представником позивача підтримані позовні вимоги в повному обсязі, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові, відповіді на відзив та у письмових поясненнях.

В судових засіданнях представник відповідача підтримав надані суду заперечення та визнав позов в частині стягнення заборгованість за послуги розподілу природного газу в сумі 996 244,99 грн., та просив відмовити в задоволенні інших позовних вимог. У судовому засіданні 02.09.2022 у судових дебатах виступаючи з промовою (заключним словом) представник відповідача просив суд зменшити штрафні санкції, 3% річних та інфляційні нарахування на 90% (зафіксовано звукозаписом судового засідання).

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 № 329-VIII розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками.

Договір розподілу природного газу є публічним.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829) затверджено Типовий договір розподілу природного газу.

01.01.2016 між Комунальним підприємством «Васильківтепломережа» (споживач) та Публічним акціонерним товариством «Київоблгаз» (оператор ГРМ) було укладено Договір розподілу природного газу № 09420VPGCРСТ016 шляхом подання відповідачем заяви-приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу.

Публічним акціонерним товариством «Київоблгаз» було змінено назву на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 2.1 Типового договору за цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та в порядку, визначених цим договором.

При вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем (п. 2.3 Типового договору).

Згідно п. 5.2 Типового договору визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахування регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором.

Згідно з п. 6.4 Типового договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Умовами п. 6.6 Типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місця послуги проводиться споживачем до десятого числа, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Пунктом 6.7 Типового договору визначено, що у разі виникнення у споживача заборгованості за цим договором сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

Так, як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано відповідачу в лютому 2021 року - січні 2022 року послуги з розподілу природного газу на суму 12 032 686,69 грн., що підтверджується Актами наданих послуг № ОГЯ81007032 від 28.02.2021 на суму 991 864,87 грн., № ОГЯ 81010958 від 31.03.2021 на суму 991 864,73 грн., № ОГЯ 81013258 від 30.04.2021 на суму 991 864,84 грн., № ОГЯ81018915 від 31.05.2021 на суму 991 864,78 грн., № ОГЯ 81022122 від 30.06.2021 на суму 991 864,88 грн., № ОГЯ81025848 від 31.07.2021 на суму 991 864,66 грн., № ОГЯ81030713 від 31.08.2021 на суму 991 864,78 грн., № ОГЯ81034499 від 30.09.2021 на суму 991 864,87 грн., № ОГЯ81038063 від 31.10.2021 на суму 991 864,69 грн., № ОГЯ 81043333 від 30.11.2021 на суму 991 864,87 грн., № ОГЯ81048091 від 31.12.2021 на суму 972 936,42 грн., № ОГЯ820002957 від 31.01.2022 на суму 1 141 102,30 грн.

20 жовтня 2021 року між Комунальним підприємством «Васильківтепломережа» (боржник) та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (кредитор) укладений Договір № 1 про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, за умовами п. 1.1 якого боржник визнає заборгованість перед кредитором, яка утворилась за надані послуги з розподілу природного газу згідно з Договором на розподіл природного газу № 09420VPGCРСТ016 від 01.01.2016, з 01.12.2019 по 01.10.2021 в сумі 11 748 705,06 грн. та зобов`язується її оплатити, на умовах цього договору.

Пунктом 1.2 договору визначено, що кредитор надає боржникові розстрочку у погашенні заборгованості, зазначеній в п. 1.1 договору, строком на 3 місці за наступним графіком (графік погашення заборгованості): до 31.10.2021 - 1 983 729,64 грн., до 30.11.2021 - 7 781 245,78 грн., до 20.12.2021 - 1 983 729,64 грн. Всього: 11 748 705,06 грн.

Умовами п. 1.3 договору про реструктуризацію визначено, що зобов`язання боржника по сплаті чергового платежу вважаються виконаними за умовами надходження на рахунок кредитора грошових коштів в термін та сумі, встановлені у п. 1.2 договору на відповідний місяць.

За умовами п. 2.2.1 договору про реструктуризацію боржник взяв на себе обов`язок своєчасно сплачувати платежі відповідно до графіку погашення заборгованості.

Однак, відповідач в порушення умов Договору реструктуризації від 20.10.2021 та Типового договору № 09420VPGCРСТ016 від 01.01.2016 несвоєчасно здійснював оплату отриманих послуг, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за період: лютий 2021 - січень 2022, яка станом на 11.02.2022 становить 5 797 516,29 грн.

Так, відповідно до п. 2.1.1 договору про реструктуризацію кредитор має право розірвати договір в односторонньому порядку у разі невиконання умов договору; порушення боржником строків сплати поточних платежів за надані послуги з розподілу природного газу, невиконання боржником графіку погашення заборгованості. При достроковому розірванні кредитором договору боржник зобов`язується сплатити всю суму залишку реструктуризованого боргу протягом 5 робочих днів з дня його розірвання.

29.12.2021 позивач звернувся до відповідача з листом вих. № 81001-Сл-22082-1221 від 24.12.2021, в якому, повідомив, що у зв`язку із невиконанням боржником умов договору та порушенням графіку погашення заборгованості Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» розриває договір про реструктуризацію.

Разом з цим, позивач на підставі п. 2.2.4 договору про реструктуризацію просив КП «Васильківтепломережа» протягом 5 робочих днів з дати розірвання договору погасити наявну за споживачем заборгованість.

Однак, за твердженням позивача станом на день підготовки даної позовної заяви наявна за відповідачем заборгованість лишається не оплаченою.

Таким чином, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо своєчасної оплати отриманих послуг з розподілу природного газу Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» змушене було звернутись до суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з Комунального підприємства «Васильківтепломережа» заборгованості та нарахованих неналежним виконанням штрафних санкцій, процентів річних та інфляційних нарахувань.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку оплатити отримані послуги з розподілу природного газу, а також застосування до нього відповідальності, встановленої чинним законодавством за порушення взятих на себе зобов`язань.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 2 гл. 1 розділу VІ Кодексу ГРС доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498, в порядку, визначеному цим розділом.

За змістом п. п. 3, 4 гл. 3 розділу VІ Кодексу ГРС оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено Договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ст. 193 ГК України)

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

03 листопада 2016 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожитті енергоносії» № 1730-VІІІ, який набрав чинності 30.11.2016.

Зазначеним Законом визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

29 серпня 2021 року набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» № 1639-ІХ від 14.07.2021, яким внесено зміни до Закону № 1730-VІІІ.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (в редакції Закону України № 1639-IX від 14.07.2021) дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 1730-VІІІ (в редакції Закону № 1639-IX) для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1730-VІІІ (в редакції Закону № 1639-IX) реструктуризації підлягають кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 червня 2021 року для виробництва теплової та електричної енергії (у тому числі за договорами купівлі-продажу природного газу для власних потреб, що був використаний виключно для виробництва теплової та електричної енергії), надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, а також заборгованість за послуги з розподілу і транспортування природного газу та кредиторська заборгованість теплопостачальних організацій перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг споживачам, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які утворилися станом на 1 червня 2021 року (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість).

Відповідач належить до підприємств на відносини з врегулювання заборгованості яких поширюється дія Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» в редакції Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» № 1639-IX від 14.07.2021.

Відповідач зазначає, що відповідно до листа Департаменту економіки систем життєзабезпечення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України вих. № 8/10-1244-17 від 10.07.2017, наказом Мінрегіону від 10.07.2017 № 168 КП «Васильківтепломережа» внесено до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Між позивачем та відповідачем підписаний акт звіряння розрахунків від 13.09.2021, яким зафіксовано, що станом на 31.05.2021 заборгованість відповідача перед позивачем за розподіл природного газу становить 5 797 516,14 грн.

Відповідач не заперечує наявність цієї заборгованості, але вважає, що вона повинна бути врегульована відповідно до вимог Закону № 1730-VІІІ (в редакції Закону № 1639-IX), а не в судовому порядку.

Відповідач звертався до позивача з наміром врегулювання заборгованості за послуги розподілу природного газу в сумі 5 797 516,14 грн. відповідно до вимог Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» від 03.11.2016 № 1730-VІІІ (в редакції Закону України від 14.07.2021 № 1639-ІХ). У відповідь, листом вих. № 81001-СЛ-6032-0522 від 12.05.2022, позивач повідомив про умови укладення договору реструктуризації та подальшої процедури врегулювання.

Тобто, на момент звернення позивача з позовом до суду про стягнення заборгованості за розподіл природного газу та розгляду даної справи заборгованість відповідачем не сплачена та не врегульована відповідно до норм Закону № 1730-VІІІ (в редакції Закону № 1639-IX).

Також суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1730-VІІІ (в редакції Закону № 1639-IX) заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (до такої кредиторської заборгованості, зокрема, включається заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про стягнення або затверджено мирову угоду).

У договорі № 1 про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу від 20.10.2021 сторони зафіксували заборгованість відповідача за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01.12.2019 по 01.10.2021 в сумі 11 748 705,00 грн.

Позивач зазначає про часткове погашення відповідачем заборгованості в сумі 4 959 323,87 грн., здійсненої в період з 02.12.2021 по 30.12.2021.

Відповідач у додаткових письмових поясненнях вих. № 363 від 04.07.2022 зазначає, що відповідно до п. 6.6 Типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Тому з врахуванням зазначеного і того, що відповідач у платіжних дорученнях в призначенні платежу вказував період за який здійснюється оплата і позивач повинен був зараховувати платежі для погашення заборгованості за період, який було вказано, то відповідач вважає, що заборгованість за позовними вимогами з лютого 2021 року по січень 2022 року становить 996 244,99 грн., яку відповідач визнав.

Позивач зазначав, що грошові кошти, отримані від відповідача в поточному розрахунковому періоді, він зараховував в рахунок погашення існуючої заборгованості відповідача відповідно до черговості її виникнення.

Згідно п. 6.7 Типового договору визначено, що у разі виникнення у споживача заборгованості за цим договором сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від виконання поточних зобов`язань за цим договором.

Враховуючи вищевикладене факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за умовами Типового договору № 09420VPGCРСТ016 від 01.01.2016 судом встановлений та по суті відповідачем не спростований, у зв`язку з чим суд дійшов висновку щодо задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 5 797 516,29 грн. заборгованості.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, в частині своєчасної оплати отриманих послуг з розподілу природного газу, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 15 869,84 грн. інфляційних нарахувань та 44 346,56 грн. 3 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 8.2 Типового договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Крім того, згідно п. 3.1 Договорі № 1 про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу від 20.10.2021 у разі несвоєчасного внесення або не внесення платежів відповідно до графіку погашення заборгованості відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,5 % від суми боргу за кожен день прострочення платежу.

Положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (в редакції Закону України № 1639-IX від 14.07.2021) передбачено, що на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ, а також послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію станом на 01.06.2021 неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 01.06.2021, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб: підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 01.06.2021р. або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до ст. 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до ст. 4 цього Закону; підлягають списанню, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

З огляду на вимоги ч.ч. 1 та 2 ст. 2, ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Враховуючи вищевикладене суд здійснив власний розрахунок, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем, до стягнення з відповідача підлягає 90 871,12 грн. пені та 22 551,25 грн. 3% річних.

Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні нарахування в сумі 15 869,84 грн., нараховані на суму платежу 1 983 729,64 грн., що мала бут сплачена по Договору № 1 реструктуризації до 31.10.2021. Однак позивачем не зазначено за який період здійснено вказане інфляційне нарахування (ні в позовній заяві, ні в розрахунку, доданому до позовної заяви).

Позивач просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 98 186,48 грн., нарахований на суму платежу 1 983 729,64 грн., що мала бут сплачена по Договору № 1 реструктуризації до 31.10.2021.

Згідно п. 3.2 Договору № 1 про реструктуризацію у разі, якщо відповідач прострочив оплату за даним договором більше одного місяця, відповідач додатково сплачує позивачу штраф у розмірі 5% від суми боргу.

Листом вих. № 81001-Сл-22082-1221 від 24.12.2021 позивач достроково розірвав договір про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу № 1 від 20.10.2021 в односторонньому порядку.

Умовами Типового договору розподілу природного газу, до якого приєднався відповідач, не передбачена відповідальність за порушення строків своєчасної оплати за послуги розподілу природного газу у вигляді штрафу.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18, у справі № 902/855/18 від 13.01.2020.

У судовому засіданні 02.09.2022 у судових дебатах виступаючи з промовою (заключним словом) представник відповідача просив суд зменшити штрафні санкції, 3% річних та інфляційні нарахування на 90% (зафіксовано звукозаписом судового засідання).

Суд зазначає, що вказана вимога про зменшення судом штрафних санкцій не викладалась відповідачем ні у його відзиві на позовну заяву, ні у письмових поясненнях, не заявлялась усно в підготовчих засіданнях або у судових засіданнях при розгляді справи по суті.

Судом у судових засіданнях не досліджувалась вказана вимога відповідача про зменшення штрафних санкцій (оскільки не була заявлена відповідачем, який взагалі заперечував проти позову в частині стягнення пені, штрафу, інфляційних нарахувань та 3% річних), не з`ясована позиція позивача по даному питанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського процесуального кодексу України у судових дебатах виступають з промовами (заключним словом) учасники справи. У цих промовах можна посилатися на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов частково.

Витрати по сплаті судового збору у зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Васильківтепломережа» (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 60-А, ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (08150, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Шевченка, 178, ) 5 797 516 (п`ять мільйонів сімсот дев`яносто сім тисяч п`ятсот шістнадцять) грн. 29 коп. заборгованості, 90 871 (дев`яносто тисяч вісімсот сімдесят одну) грн. 12 коп. пені, 22 551 (двадцять дві тисячі п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 25 коп. 3% річних та 88 664 (вісімдесят вісім тисяч шістсот шістдесят чотири) грн. 08 коп. судового збору.

Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 28.09.2022.

Суддя О.О. Христенко