ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/530/22

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., перевіривши матеріали позовної заяви

за позовом Дочірнього підприємства "Новоград-Волинський лісгосп АПК Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (11706, Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Потапова, 9, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СРТ-Промліс"(34640, Рівненська обл., Березнівський р-н, с.Балашівка, )

про стягнення 82 165,12 грн

без виклику сторін

Згідно з ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року Дочірнє підприємство "Новоград-Волинський лісгосп АПК Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СРТ-Промліс" про стягнення заборгованості в розмірі 82 165,12 грн (з яких - 75 826 грн 90 коп. - основний борг, 6 338 грн 22 коп. - пеня), що виникла внаслідок неналежного виконання Договору купівлі-продажу необробленої деревини № 58Б від 02.04.2021.

Ухвалою від 01.08.2022, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/530/22, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 01.08.2022, яка направлялась на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та позовній заяві, а саме: 34640, Рівненська обл., Березнівський р-н, с.Балашівка.

Із адреси Товариства з обмеженою відповідальністю "СРТ-Промліс" повернувся конверт із ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01.08.2022 за трек-номером 787 із зазначенням причин повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зважаючи на викладене, оскільки судом встановлено, що причиною невручення конверту з ухвалою від 01.08.2022 для відповідача є відсутність вказаної особи за адресою місця знаходження, відтак суд дійшов висновку, що в розумінні вимог ГПК України вказана ухвала вважається врученою відповідачу 08.08.2022 належним чином.

Відтак 24.08.2022 сплинув процесуальний строк на подання відповідачем відзиву.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступне.

02 квітня 2021 року між Дочірнім підприємством «Новоград-Волинський лісгосп АПК» (далі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СРТ-Промліс" (далі - Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу необробленої деревини № 58 Б (далі - Договір), за результатами проведення електронно-голосових біржових торгів з продажу необробленої деревини основний аукціон 2 кварталу 2021 року на Товарній біржі «Житомирські торги» 25.03.2021 (аукціонне свідоцтво № 214/9 від 25.03.2021), Продавець передає у власність на умовах франко-проміжного складу продавця необроблену деревину - лісоматеріали круглі (далі - товар), а Покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, визначених Договором ( п. 1.1. Договору).

У пункті 1.2. Договору визначено, що на підставі Регламенту організації та проведення відкритих електронно-голосових біржових торгів з продажу необробленої деревини Товарної біржі «Житомирські торги», Продавець продає, а Покупець купує товар для власної переробки.

Згідно з п. 2.1. Договору по якості необроблена деревина відповідає вимогам чинних стандартів України (ДСТУ) та технічних умов (ТУ), а саме: ДСТУ EN 1927-2:2018, ДСТУ EN 1315-1-2001, ДСТУ EN 1315-2-2001, ТУУ 16.1- 2:2018, ТУУ-3:2018, ТУУ-4:2018, а також іншим діючим державним стандартам та вимогам, що стосується необробленої деревини.

Відповідно до п. 3.2 Договору ціна на товар встановлена в гривнях за 1 куб.м на умовах франко-проміжного складу Продавця згідно аукціонного свідоцтва № 214/9 від 25.03.2021 про результати проведення електронно-голосових біржових торгів з продажу необробленої деревини.

Загальна сума договору становить 16 698,00 грн. з урахуванням ПДВ. (п. 3.3. Договору).

Загальна сума договору може змінюватися в залежності поставленої кількості та сортименту продукції та становити сукупну вартість всього товару, поставленого протягом дії даного договору згідно всіх товарно-транспортних накладних. (п. 3.4. Договору).

Відповідно до п 4.1. Договору Покупець здійснює попередню оплату за товар (за кожну партію товару) в розмірі 100% в безготівковому порядку на поточний рахунок Продавця по пред`явленому рахунку-фактурі (з урахуванням сплаченого гарантійного внеску).

Покупець, за згодою Сторін, може здійснювати оплату за товар (за кожну партію товару) в розмірі 100% в безготівковому порядку на поточний рахунок Продавця з урахуванням сплаченого гарантійного внеску на протязі 5 календарних днів відвантаження Товар (дати товарно-транспортної накладної).

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що приймання-передача товару здійснюється на умовах франко-проміжного складу Продавця за якістю у відповідності діючим державним стандартам та вимогам, за кількістю - у відповідності товарно-транспортним накладним.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивач відвантажив відповідачу товар, що підтверджується товарно-транспортними накладними (ТТН):

- № ЖКА124113 від 29.06.2021 на суму 29 982, 12 грн.;

- № ЖКА124114 від 29.06.2021 на суму 51 373,78 грн.

Позивач вказує, що відповідачем було частково виконано фінансове зобов`язання щодо попередньої оплати за Договором, а саме сплачено 12.04.2021 на суму 5 529,00 грн.

Оскільки інша частина заборгованості у розмірі 75 826,90 грн є неоплаченою, позивач змушений звернутися до господарського суду із даним позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 222 ГКУ та п. 8.1 Договору Сторони погоджуються застосовувати в порядку, визначеному законодавством, досудову процедуру врегулювання спорів, шляхом переговорів між Сторонами, пред`явлення Претензій.

Як вбачається із матеріалів справи, керуючись ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного Кодексу України позивач 15.11.2021 надіслав на адресу відповідача (вул. С.Б. Тулуба, буд. 28 Березнівський р-н с. Балашівка Рівненської області) претензію з вимогою виконати свої договірні зобов`язання за Договором належним чином та перерахувати на розрахунковий рахунок Дочірнього підприємства "Новоград-Волинський лісгосп АПК Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради суму заборгованості в розмірі 75 826,90 грн.

На адресу позивача повернулось повідомлення про вручення претензії з відміткою «вручено» 24.11.2021. Однак вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Як вбачається із матеріалів справи, Покупець не відмовився від товару, що підтверджує факт отримання товару згідно з товарно-транспортними накладними (ТТН) від 29.06.2021 № ЖКА124113 та № ЖКА124114 на загальну суму 81 355 грн 90 коп. та відсутність заперечень щодо якості отриманого ним Товару.

При цьому зобов`язання за Договором виконав лише частково на суму 5 529,00 грн.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного правочину, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що відповідач в порушення вимог ЦК України та ГК України взяті на себе зобов`язання не виконав, за поставлений товар своєчасно не розрахувався, відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 75 826,90 грн. (основний борг).

Окрім того, позивач просить суд стягнути із відповідача пеню у розмірі 6 338 грн 22 коп., нараховану за період з 29.06.2021 по 29.12.2021

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п 4.1. Договору Покупець здійснює попередню оплату за товар (за кожну партію товару) в розмірі 100% в безготівковому порядку на поточний рахунок Продавця по пред`явленому рахунку-фактурі (з урахуванням сплаченого гарантійного внеску).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст. 538 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Відтак оскільки позивач не виставив рахунків на попередню оплату, а відповідач їх не оплатив, факт поставки товару, суд розцінює як виконання зустрічного зобов`язання позивачем.

Отже, зважаючи на факт поставки товару за Договором та підписання товарно-транспортних накладних (ТТН) від 29.06.2021 № ЖКА124113 та № ЖКА124114 на загальну суму 81 355 грн 90 коп. стороною покупця, у Товариства з обмеженою відповідальністю "СРТ-Промліс" виник обов`язок зі сплати за товар з моменту його поставки.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази пред`явлення для відповідача рахунку-фактури, відтак 29.06.2021 є днем, коли у відповідача виник обов`язок зі сплати за товар - з моменту його поставки.

Згідно з ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Зважаючи на викладене у сукупності, відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання за Договором із 30.06.2021.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Як вбачається із ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

З аналізу чинних норм законодавства вбачається, що неустойка може бути договірною та позадоговірною (законною). Умову про договірну неустойку має бути зазначено в договорі (ч. 1 ст. 547 ЦКУ). Недотримання письмової форми зазначення в договорі умови про сплату неустойки робить його нікчемним (ч. 2 ст. 547 ЦКУ). Стосовно позадоговірної неустойки відповідно до ч. 1 ст. 231 ГКУ законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначено розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Судом встановлено, що сторони на підставі вільного волевиявлення та свободи договору узгодили між собою та визначили у п. 7.3. Договору, що за прострочення платежу покупець сплачує продавцю пеню із розрахунку: від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу 1/365 від подвійної облікової ставки НБУ по рефінансуванню, тобто згідно з положенням Закону України від 22.11.1996 «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняться через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом перевірено розрахунки пені долучені позивачем до матеріалів справи за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу (з 29.06.2022 до 29.12.2021) та встановлено, що останні не є арифметично вірними, оскільки позивач безпідставно розпочав нарахування пені із 29.06.2021, оскільки відповідач є таким, що прострочив зобов`язання із 30.06.2021.

Обґрунтований розрахунок пені за період з 30.06.2021 до 29.12.2021 складає: 6 307,14 грн.

Період прострочення грошового зобов`язання 183 дня.

Оскільки позивач просить суд стягнути з відповідача 6338,22 грн пені - господарський суд задовольняє дані позовні вимоги частково у обсязі 6 307,14 грн., а у задоволенні 31 грн 08 коп. відмовляє.

Розрахунок пені, який здійснено господарським судом долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд на підставі доказів, наданих позивачем, встановив факт перебування сторін у договірних відносинах та встановив факт порушення відповідачем умов Договору щодо своєчасної плати за надані послуги.

Отже, враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 82 134 грн 04 коп. (з яких: 75 826 грн 90 коп. - основний борг, 6 307 грн 14 коп. - пеня).

У задоволенні позовних вимог про стягнення 31 грн 08 коп. пені суд відмовляє.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то сплачений позивачем судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 480 грн 06 коп. покладається на відповідача.

Судовий збір у розмірі 00 грн 94 коп. залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Дочірнього підприємства "Новоград-Волинський лісгосп АПК Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "СРТ-Промліс" про стягнення 82 165,12 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СРТ-Промліс"(34640, Рівненська обл., Березнівський р-н, с.Балашівка, ) на користь Дочірнього підприємства "Новоград-Волинський лісгосп АПК Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (11706, Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Потапова, 9, ) 75 826 (сімдесят п`ять тисяч вісімсот двадцять шість) грн 90 коп. - основного боргу, 6 307 (шість тисяч триста сім) грн 14 коп. - пені, 2 480 (дві тисячі чотириста вісімдесят) грн 06 коп. судового збору.

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. У задоволенні позовних вимог про стягнення 31 грн 08 коп. пені - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 30.09.2022.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя І.О. Пашкевич