ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"27" вересня 2022 р. Справа№ 910/18506/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Грека Б.М.

Отрюха Б.В.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.06.2022

у справі № 910/18506/20 (Омельченко Л.В.)

за заявою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова будівельна компанія «Луч»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 було відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Фінансова Будівельна компанія «Луч».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 у задоволенні заяви Головного управління Державної податкової служби м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, про визнання кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова будівельна компанія «Луч» на суму 301 540,00 грн відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та визнати Головне управління Державної податкової служби м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова будівельна компанія «Луч» на суму 301 540,00 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 910/18506/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Грек Б.М., Отрюх Б.В. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019 й може розглядати справи про банкрутство та справи у спорах, які пов`язані з процедурою банкрутства, справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Дослідивши матеріали апеляційної скарги з доданими до неї документами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Так, згідно з пп. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною судовий збір становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Тобто, в даній справі за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, ставка судового збору становить 7 443 грн. Однак, до апеляційної скарги скаржником не додано жодних доказів сплати судового збору.

Представник апелянта подав клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якому просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" .

Апелянт в клопотанні про відстрочення сплати судового збору зазначає, що на рахунках ГУ ДПС у м.Києві не наявні кошти на сплату судового збору. У зв`язку з труднощами та тривалістю процедури отриманні необхідної суми на сплату судового збору від органів Казначейства заявник звертається з проханням відстрочити сплату судового збору

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є правом, а не обов`язком суду. Такий висновок випливає безпосередньо із змісту наведеної норми, яка, крім того, не містить чіткого переліку обставин майнового стану, який тягне за собою в якості наслідків відстрочення або розстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору. Тому, оцінка майнового стану сторони здійснюється судом на підставі оцінки доказів. Обґрунтування обставин майнового стану сторони, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону. А відтак, сторона повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення клопотання заявника апеляційної скарги про відстрочення сплати судового збору.

Пунктом 3 частини 3 статті 258 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншим сторонам у справі. Натомість, до апеляційної скарги не додано жодних доказів надсилання її копії іншим учасникам справи.

Оскільки матеріали апеляційної скарги не містять доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі та докази надсилання копій апеляційної скарги сторонам, судова колегія Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без руху на підставі ст. 260 ГПК України.

Суд вважає за потрібне звернути увагу учасників справи на те, що згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС вже зверталося до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2022, яка була залишена ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2020 без руху, оскільки скаржник не надав доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі 7 443 грн.

З огляду на те, що скаржник повторно подає апеляційну скаргу з такими ж недоліками суд зазначає, що у разі не усунення належним чином недоліків цієї апеляційної скарги або у разі повторного направлення апеляційної скарги з недоліками, суд може визнати такі дії зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки процесуального примусу, а саме: попередження, штраф, залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 43 ГПК України).

Судова колегія вважає за необхідне також зазначити, що клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження буде розглянуто після усунення вказаних недоліків. Апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що в силу положень ст.ст. 260, 261 ГПК України якщо підстави, вказані у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд може відмовити у відкритті апеляційного провадження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС про відстрочення сплати судового збору відхилити.

2. Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС на ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.06.2022 у справі № 910/18506/20 залишити без руху.

3. Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги, шляхом подання доказів сплати судового збору в сумі 7 443 грн та докази надсилання копії скарги іншим сторонам у справі.

4. Повідомити скаржника, що у разі невиконання вимог даної ухвали апеляційна скарга вважатиметься неподаною та повертається апелянту згідно ст.ст. 174, 260 ГПК України.

5. Заяви, клопотання і заперечення подаються до Північного апеляційного господарського суду виключно в електронній формі з застосуванням електронного цифрового підпису на електрону адресу суду або за допомогою підсистеми "Електронний суд" або письмовій формі через канцелярію суду.

Відповідно до частин 6 та 7 статті 6 ГПК України:

"Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою."

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді Б.М. Грек

Б.В. Отрюх