РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.09.2022Справа № 910/16661/21
За позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест»

про стягнення 1 018 252,74 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Шилін Є.О.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» (позивач, Оператор системи розподілу) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест» (відповідач, Постачальник) про стягнення боргу у розмірі 1 018 252,74 грн., з яких: 962 003, 37грн. сума основного боргу, 40 103,89 грн. пені, 10 179,65 грн. інфляційних втрат, 5 965,83грн. -3% річних.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на порушення відповідачем умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії № 247001700 від 01.03.2020 в частині здійснення оплати за надані позивачем послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи у судове засідання.

31.12.2021 та 10.01.2022 від відповідача надійшли додаткові пояснення по суті заявлених вимог, в яких останній заперечував проти задоволення позовних вимог. Надав суду копії платіжних доручень на загальну суму 650 000,00 грн., які за переконанням останнього свідчать про повне виконання ним своїх зобов`язань за надані позивачем послуги згідно підписаних актів.

12.01.2022 від позивача надійшла заява про розгляд справи з викликом учасників справи у судове засідання.

Разом з тим, ухвалою суду від 10.02.2022 суд залишив позовну заяву без руху після відкриття провадження у справі, з наданням позивачу додаткового часу для усунення недоліків позовної заяви.

21.02.2022 позивач подав клопотання про виконання вимог ухвали суду від 10.02.2022.

Крім того, 21.02.2022 позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно змісту якої, позовні вимоги викладено в наступній редакції: 1) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» заборгованість за розподіл електричної енергії в розмірі 2 069 238 (два мільйони шістдесят дев`ять тисяч двісті тридцять вісім) грн. 46 коп.; 2) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» пені в розмірі 81 268 (вісімдесят одну тисячу двісті шістдесят вісім) грн.14 коп.

Відповідно до п. 2.ч.2 ст.46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Вказана заява прийнята судом до розгляду, отже має місце нова ціна позову 2 150 506,60 грн., виходячи з якої й вирішується спір по суті.

У контексті вказаного, суд відзначає, що відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи в яких ціна позову перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, з огляду на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху та подачу заяви про збільшення позовних вимог, суд своєю ухвалою від 29.06.2022 постановив розгляд справи № 910/16661/21 здійснювати у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 02.08.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті 06.09.2022.

У судовому засіданні 06.09.2022 представник позивача Безштанько В.В. оголосив під звукозапис заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3 % річних 5 965,83 грн. та інфляційної складової 10 179,65 грн. Вказав, що відповідні вимоги не підтримує, про що свідчить заява про збільшення позовних вимог від 21.02.2022, з якої виключено відповідні позовні вимоги.

Суд прийняв вказану заяву, з огляду на наявність у вказаного представника подавати заяву про відмову від позову, згідно повноважень, вказаних у наявній у справі довіреності № 95/2022 від 23.03.2022.

У судовому засіданні 06.09.2022 оголошено перерву до 27.09.2022.

23.09.2022 від позивача надійшли додаткові пояснення по суті заявлених вимог та обґрунтування на спростування пояснень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

Так, у судовому засіданні 27.09.2022 судом встановлено, що згідно наявних у справі матеріалів та доказів, позивач вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

За наслідком дослідження матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

У судовому засідання 27 вересня 2022 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Рішення річних Загальних зборів акціонерів Товариства від 21.08.2020 року (дата складання Протоколу 28.08.2020 року), Приватне акціонерне Товариство «Київобленерго» перейменоване у Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі».

03.09.2020 внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни найменування товариства на ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі», при цьому ідентифікаційний код не змінився.

Відповідно до п. 2.1. статуту ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» цей статут Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» є новою редакцією статуту Приватного акціонерного товариства «Київобленерго», який був зареєстрований приватним нотаріусом Теплюк Г.М. 01.08.2019 року, номер запису 8001497. Згідно вказаного реєстраційного запису Товариство є правонаступником майна, прав та обов`язків Приватного акціонерного товариства «Київобленерго».

Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Київобленерго» (далі - ПрАТ «Київобленерго», нова назва - ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі», оператор системи розподілу) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест» (Постачальник) 01.03.2020 року було укладено Договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії № 247001700.

Далі, з 11.06.2017 набув чинності Закон України «Про ринок електричної енергії». Так, на виконання вимог вказаного закону постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 08.11.2018 № 1382 було прийнято рішення, згідно з яким ПрАТ «Київобленерго» було анульовано з 01.01.2019 ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 21 серпня 1996 № 44, та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 09 жовтня 1996 року № 149. Разом з цим, пунктом 1 постанови НКРЕКП від 08.11.2018 № 1385 було видано ПрАТ «Київбленерго» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, яка набирає чинності з 01.01.2019.

Постановою НКРЕКП від 12.04.2019 № 546 було видано ТОВ «Екотехноінвест» ліцензію з постачання електричної енергії споживачу.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Екотехноінвест» подано до ПрАТ «Київобленерго» заяву приєднання до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 31.05.2019 року .

За цією заявою - приєднання відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України ДПЗД «Укрінтеренерго» погоджується з умовами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії розміщеного на сайті Оператора системи розподілу ПрАТ «Київобленерго».

Відповідно до договору електропостачальника про надання послуг Оператор системи (ПрАТ «Київобленерго») з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови передачі (розподілу) електричної енергії електропостачальнику (надалі - Постачальник) по споживачам, які входять в балансуючу групу Постачальника. Даний договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Постачальника до умов цього Договору, згідно з заявою-приєднання, що є Додатком №1 до цього Договору.

Отже, у зв`язку з поданням заяви - приєднання, відповідач з 01.03.2020 року був приєднаний до умов Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії № 247001700.

Згідно положень п. 2.1 договору Оператор системи забезпечує недискримінаційний доступ Постачальника до мереж Оператора системи з метою реалізації Постачальником, як суб`єктом роздрібного ринку, своїх прав та виконання обов`язків та функцій постачальника електричної енергії по відношенню до споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення ліцензованої діяльності Оператора системи.

Оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії Постачальнику за сукупністю споживачів, які входять в балансуючу групу Постачальника згідно зі своєчасно отриманим від Постачальника реєстром, форма якого наведена в Додатку №3 до даного Договору, за ЕІС-кодами споживачів та їх точок вимірювання.

Оператор системи забезпечує інформаційний обмін та контроль за режимами розподілу (передачі) в обсязі, необхідному та достатньому для виконання Постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії.

Постачальник здійснює оплату послуг з розподілу електричної енергії та інших послуг Оператора системи згідно з умовами глави 3 цього Договору та порядку розрахунків, який є Додатком №2 до цього Договору (п. 2.2 договору).

Прийняття Постачальником послуг з розподілу електроенергії оформляється Актом приймання-передачі послуг з розподілу електричної енергії, що підписується Сторонами до 10 числа місяця наступного за розрахунковим (п. 2.3 договору).

Розділом 3 договору визначена ціна договору, оплата послуг з розподілу електричної енергії.

Ціна договору складає вартість послуг з розподілу за сукупністю споживачів балансуючої групи Постачальника (п. 3.1 договору).

Постачальником здійснюється оплата послуг з розподілу за сукупністю споживачів, яким згідно з договорами про постачання електричної енергії споживачу, розподіл забезпечує Постачальник (п. 3.2 договору).

Розрахунковим періодом для цілей цього Договору є календарний місяць (п. 3.3 договору

Оплата послуг з розподілу здійснюється Постачальником шляхом 100-відсоткової попередньої оплати до початку розрахункового періоду (п. 3.4 договору).

Оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється Постачальником на поточний рахунок Оператора системи періоду (п. 3.5 договору).

Постачальник зобов`язаний здійснити остаточний розрахунок за послуги з розподілу електричної енергії надані Оператором системи за розрахунковий період, протягом 5-ти робочих днів після отримання рахунку Оператора системи, але не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періоду (п. 3.6 договору).

Так, суду доведено, що на виконання умов договору ПрАТ «Київобленерго» виставлено ТОВ «Екотехноінвест» рахунки - фактури за послуги з розподілу електричної енергії, рахунки - фактури по оплаті штрафних санкцій та акти приймання - передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії за період з січня 2021 по грудень 2021.

Разом з тим, як стверджує позивач, відповідач лише частково здійснював оплату наданих послуг за вище вказаним договором, у зв`язку з чим за період з січня 2021 по грудень 2021 у відповідача виникла перед позивачем заборгованість, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, у розмірі 2 150 506,60 грн. основного боргу.

Суд вказує, що матеріалами справи підтверджується наявність у Підприємства заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 у розмірі 2 150 506,60 грн., на підтвердження чого позивачем були долучені акти приймання-передачі наданих послуг та рахунки-фактури на їх оплату.

Суд відхиляє твердження відповідача, що за спірною сумою останнім не підписані Акти приймання передачі наданих послуг, у зв`язку з чим за переконанням відповідача, строк оплати не настав. Проте, судом встановлено, що вказані акти направлені відповідачу шляхом електронного документообміну, а також скеровувалися на юридичну адресу відповідача, про що свідчать надані позивачем докази (поштові реєстри).

При цьому, суд критично оцінює твердження відповідача, що вказані акти ним не підписувалися, з огляду на те, що у разі з незгодою із відомостями у вказаних актах, останній мав направити заперечення щодо підписання таких актів, проте будь яких заперечень щодо їх підписання відповідач не направляв на адресу позивача. Іншого матеріали справи не містять, а відповідачем не надано.

Щодо сплати відповідачем коштів у розмірі 650 000,00 грн., суд зазначає, що такі обставини позивачем визнаються, проте, суд акцентує увагу, що згідно наявних у матеріалах справи актах наданих послуг та посиланнях у наданих відповідачем платіжних дорученнях на відповідні акти, суд констатує, що такі оплачені відповідачем лише частково. При цьому, слід зазначити, що сума сплачених коштів не входить до предмету позову, та не заявлена до стягнення з відповідача.

Суд критично оцінює та відхиляє доводи відповідача, що йому було нараховано вартість послуг, які оплачено споживачами безпосередньо до позивача, як оператора системи розподілу, з огляду на те, що доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано, а матеріали справи не містять. Більше того, відповідачем і не надано відповідних реєстрів споживачів з яких слідує надання послуг через позивача, при цьому акти та рахунки свідчать про надання послуг саме відповідачу. Суд звертає увагу відповідача, що в силу приписів процесуального закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та умов Договору у відповідача наявна заборгованість із оплати послуг з розподілу електричної енергії на суму 2 069 238,46 грн., а строк виконання грошового зобов`язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 2 069 238,46 грн. за послуги з розподілу електричної енергії згідно Договору за період з 01.01.2021 по 31.12.2021. Відповідачем вказана заборгованість не спростована. Доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з Підприємства заборгованості у розмірі 2 069 238,46 грн. задовольняються судом повністю.

Щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 81 268,14 грн., суд відзначає наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Згідно з положеннями ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно з п. 6.6. публічного договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених порядком розрахунків, Постачальник сплачує Оператору системи пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

При цьому, згідно підпунктом 1 пункту 5.1.1 ПРРЕЕ Оператор системи має право отримувати своєчасно плату за надання послуги з розподілу або передачі електричної енергії та плату за перетікання реактивної електричної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України.

Постачальник електричної енергії зобов`язаний нести фінансову відповідальність відповідно до договорів, укладених згідно з цими Правилами (пп. б п. 5.2.2 НРРЕЕ).

Отже, сторонами договору, було погоджено письмово застосування такого виду відповідальності до постачальника, як стягнення пені.

Відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Оскільки заявлений до стягнення розмір пені є вірним, та відповідно наявні рахунки по нарахованій пені, у відповідності до умов договору, позовна вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі 81 268,14 грн. також підлягає задоволенню судом.

Суд вказує, що первісно позивачем було заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційну складову.

При цьому, при розгляді вказаних вимог, судом враховано, що згідно заяви про збільшення позовних вимог, вказані вимоги позивачем не заявлені. Більш того, в судових засіданнях 06.09.2022 та 27.09.2022 представником позивача Безштаньком В.В. заявлено про не підтримання таких позовних вимог, з огляду на що такі дії представника розцінені судом як відмова від позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційної складової.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Суд, розглянувши усну Заяву представника позивача та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що відмова від позову в частині позовних вимог заявлена уповноваженою на такі дії особою, не суперечить законодавству та не порушує чиїх-небудь прав та охоронюваних законом інтересів.

У зв`язку з цим, суд приймає відмову від позову в частині вимог про стягнення з відповідача 5 965,83 грн 3 % річних та 10 79,65 грн. інфляційної складової.

З огляду на прийняття господарським судом відмови позивача від позову, суд відповідно до пункту 4 частини 1 статті 231 ГПК України закриває провадження у справі №910/16661/21 в частині вимог про стягнення з відповідача 5 965,83 грн 3 % річних та 10 79,65 грн. інфляційної складової.

Одночасно суд роз`яснює позивачу правові наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі, передбачені частиною 2 статті 231 ГПК України, якими є недопущення повторного звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. п. 4 ст. 231, 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства ДТЕК Київські регіональні електромережі (04136, м. Київ, вул. Стеценка, - А, ) задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест» (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 18/14, офіс 311 ) 2 069 238 (два мільйони шістдесят дев`ять тисяч двісті тридцять вісім) грн. 46 коп. основного боргу, 81 268 (вісімдесят одну тисячу двісті шістдесят вісім) грн. 14 коп. пені та 32 257 (тридцять дві тисячі двісті п`ятдесят сім) грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

В частині стягнення з відповідача 5 965,83 грн 3 % річних та 10 79,65 грн. інфляційної складової закрити провадження у справі.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.09.2022.

Суддя І.І. Борисенко