РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.09.2022Справа № 910/21557/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНТ-СЕРВІС» (03061, м. Київ, проспект Відрадний, буд. 95 (Літ.А2), оф. 230; ідентифікаційний код: 35841853)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП ІНЖБУД» (03148, м. Київ, вул. Юри Гната, буд. 9, кімната 414; ідентифікаційний код: 37266830)

Про стягнення 936 172, 81 грн

Суддя Г. П. Бондаренко-Легких

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕНТ-СЕРВІС» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП ІНЖБУД» про стягнення 936 172, 81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.10.2020 між сторонами укладено договір поставки №081020/2 (далі - Договір), у відповідності до умов якого позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 2 131 127, 00 грн, проте відповідач здійснив лише часткову оплату за поставлений товар і таким чином не виконав свої зобов`язання по Договору в частині повної оплати поставленого товару.

Таким чином у відповідача перед позивачем виник борг в розмірі 782 848, 70 грн.

У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача 936172, 81 грн, з яких: основний борг - 782 848, 70 грн; пеня - 99 410, 97 грн; 3% річних - 19 367, 45 грн; інфляційні втрати - 53 913, 84 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати (судовий збір).

10.01.2022 Господарський суд міста Києва залишив позовну заяву без руху, надав позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

18.01.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява, якою позивач усунув недоліки позовної заяви, встановлені ухвалою суду від 10.01.2022 та якою позивач, здійснивши перерахунок штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних втрат скористався правом наданим йому ч. 3 ст. 46 ГПК України та змінив предмет позову, виклавши матеріальну вимогу в новій редакції, зокрема, позивач просить суд стягнути з відповідача 933 839, 00 грн заборгованості, що складається з: основного боргу - 782 848, 00 грн; пені за період з 08.03.2021 по 31.08.2021 - 56 129, 13 грн; штрафу - 53 360, 15 грн; 3% річних за період з 08.03.2021 по 31.08.2021 - 11 388, 83 грн; інфляційних втрат - 30 112, 89 грн.

31.01.2022 Господарський суд міста Києва постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням зміненого предмета позову.

Вказаною ухвалою про відкриття провадження роз`яснено сторонам їх право, встановлене статтями 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, на подання до суду клопотань про перехід до розгляду справи в загальному провадженні, або в спрощеному з викликом сторін, яке відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

04.04.2021 на електронну пошту суду надійшов відгук (так званий відзив) відповідача від 24.02.2022 вих. №25 на позовну заяву. У вказаному документі відповідачем заявлено клопотання про продовження строку на підготовку та відправку детального та обрахованого відгуку у справі №910/21557/21 до закінчення дії воєнного стану по всій території України плюс 10 днів після завершення воєнного стану. Також, відповідач повідомив суд про намір подати зустрічний позов.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2022 задоволено частково клопотання ТОВ «ДП ІНЖБУД» про продовження процесуального строку на подання відзиву та доказів, продовжено ТОВ «ДП ІНЖБУД» процесуальний строк на подання відзиву та доказів до 23.08.2022 включно, роз`яснено відповідачеві, що у відповідності до ч. 1 ст. 180 ГПК України він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (тобто до 23.08.2022 включно). Витребувано від ТОВ «ВЕНТ-СЕРВІС» оригінали документів, а саме:

- Договору поставки №0810/20/2 від 08.10.2020;

- Видаткову накладну №19871 від 19.11.2020;

- Видаткову накладну №19887 від 19.11.2020;

- Видаткову накладну №21788 від 15.12.2020;

- Довіреність №248 від 18.11.2020 на інженер-теплотехніка ОСОБА_1;

- Довіреність №283 від 14.12.2020 на слюсара-сантехніка ОСОБА_2;

- Платіжні документи на часткову оплату відповідачем поставленого товару згідно Договору №0810/20/2 від 08.10.2020.

17.08.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява №б/н від 09.08.2022, якою позивач просив прийняти оригінали документів, повернути оригінали документів за клопотанням про повернення оригіналів документів, яке подано додатком до вказаної заяви.

На виконання вимог ухвали суду від 26.05.2022 позивач надав суду оригінали:

- Договору поставки №0810/20/2 від 08.10.2020 з додатком №1, 3, 4;

- Видаткової накладної №19871 від 19.11.2020;

- Видаткової накладної №19887 від 19.11.2020;

- Видаткової накладної №21788 від 15.12.2020;

- Довіреності №248 від 18.11.2020 на інженера-теплотехніка ОСОБА_1;

- Довіреності №283 від 14.12.2020 на слюсара-сантехніка ОСОБА_2;

- Платіжних документів на часткову оплату відповідачем поставленого товару згідно Договору №0810/20/2 від 08.10.2020.

Станом на дату винесення рішення на адресу суду будь-яких документів ні від позивача, ні від відповідача не надходило.

Враховуючи закінчення продовженого строку на подання відзиву у справі, а також з огляду на дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

I. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

08.10.2020 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки №081020/2 (далі - Договір) за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця вентиляційне обладнання, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору асортимент, кількість і ціна товару вказуються Постачальником у Специфікаціях, які підписуються уповноваженими представниками сторін, і які є невід`ємними частинами Договору. Специфікації укладаються Сторонами у вигляді Додатків до Договору.

Загальна ціна Договору складається із суми вартості всіх поставок Товару здійснених відповідно до Договору та розраховується шляхом складання сум, зазначених у Специфікації/видатковій накладній на всі поставки Товару протягом строку дії Договору.

За змістом пункту 2.2. Договору розрахунки за Договором здійснюються в безготівковій формі за реквізитами, вказаними в Договорі, відповідно до Специфікації згідно виставленого Постачальником Покупцю рахунку-фактури. Валюта платежу за Договором - національна валюта України -гривня.

Пункт 2.4 Договору - якщо інше не передбачено в Специфікації, Покупець зобов`язаний оплатити 100% вартості Товару в наступному порядку:

2.4.1. Перший етап: Покупець зобов`язаний внести передоплату у розмірі 10 % (десять відсотків) від загальної суми зазначеної у Специфікації протягом 1 (одного) банківського дня на підставі виставленого Постачальником рахунку-фактури.

2.4.2. Другий етап: Покупець зобов`язаний провести оплату у розмірі 43% (сорок три відсотки) від загальної суми зазначеної Постачальником в Специфікації, Покупець зобов`язаний провести протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання повідомлення від Постачальника про готовність Товару до відвантаження (поставки).

2.4.3. Третій етап: остаточний розрахунок з Постачальником у розмірі 47% (сорок сім відсотків) від загальної суми зазначеної в Специфікації, Покупець зобов`язаний провести протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з моменту відвантаження (поставки) Товару.

Пункт 2.5. Договору - враховуючи, що ціна Товарів, що постачаються, включає імпортну складову, користуючись статтями 524, 533 Цивільного кодексу України, сторони домовились при оформленні Специфікації в гривні визначати грошовий еквівалент зобов`язання по Договору (Специфікації) в іноземній валюті, а саме в євро ( EUR).

Вартість товару зазначається постачальником у Специфікації у гривневому еквіваленті по відношенню до євро згідно курсу НБУ на день складання Специфікації. При цьому Сторони погодили, що джерелом яким буде керуватися Постачальник при формуванні ціни у гривневому еквіваленті по відношенню до євро (тобто курс гривні до євро згідно курсом НБУ), буде джерело https://bank.gov,ua/control/uk/curmetal/detail/currency?period=daily (пункт 2.6 Договору).

Відповідно до пункту 2.7. курс гривні по відношенню до євро, фіксується Постачальником у Специфікації.

За змістом п.2.10 загальна вартість Товару вважається сплаченою Покупцем в повному обсязі, коли всі частини оплати, розраховані в порядку визначеному Договором, в тому числі у результаті їх перерахунку у зв`язку із зміною курсу гривні по відношенню до євро більш ніж на 2%, перераховані на поточний рахунок Постачальника, а сума відсотків від вартості зазначеній в Специфікації (N%), які відповідають кожному платежу, складає 100%.

Поставка Товару здійснюється партіями в межах кількості, зазначеної у видатковій накладній/Специфікації на підставі підписаної Сторонами Технічної характеристики (Додаток №2) та Специфікації на товар, які є невід`ємними частинами Договору.

За змістом п. 3.8. Договору - Покупець при отриманні Товару зобов`язаний надати Постачальнику належним чином оформлену довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей, зміст якої має відображати повну інформацію про суть господарської операції та осіб уповноважених на її супровід.

П.3.10., 3.11. - Зобов`язання Постачальника щодо поставки Товару вважаються виконаними з моменту передачі Товару Покупцю. Моментом поставки (передачі) Товару Покупцю є дата приймання Товару Покупцем, відображена, в підписаних уповноваженими представниками Сторін видаткових накладних.

Розділом 7 Договору передбачена відповідальність сторін у разі порушення умов договору.

За змістом п. 7.1. Договору у разі порушення термінів відвантаження Товару і складу Постачальник з вини Покупця, Постачальник вправі вимагати з покупця сплати неустойки (пені) у розмірі 0,2% від вартості не відвантаженого в строк Товару за кожний день прострочення.

У разі порушення термінів оплати Товару, Постачальник вправі вимагати з Покупця сплати штрафу у розмірі 5% від 50% вартості Товару відповідно до Специфікації, що є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 9.1. Договору, Договір набирає чинності в день його підписання обома Сторонами та скріплення відбитками печаток і діє до 31 грудня 2021 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань.

Дія Договору автоматично пролонгується на наступний рік на тих же умовах, якщо жодна із Сторін за 30 днів до дати його закінчення не повідомила письмово іншу Сторону про розірвання Договору.

08.10.2020 сторонами підписано специфікацію, яка є Додатком №1 до Договору поставки.

У вказаній специфікації сторонами погоджено найменування, кількість, ціну та вартість товару, що поставляється.

Так, специфікацією до Договору погоджено поставку:

1. Холодильної машини Alpenta AAC4-215C и комплекті вартістю з ПДВ 1 716 540, 45 грн, кількістю 1 шт.;

2. Теплообмінника MOD AQ 1500-1500/2R right вартістю з ПДВ 167184, 78 грн, кількістю - 2 шт.;

3. Вентиляторного блоку вартістю з ПДВ 250710, 52 грн , кількістю - 1 шт.

Загальна вартість Товару з ПДВ визначена еквівалентом в іноземній валюті і становить 61530 євро. Курс євро до гривні становить 100 євро= 3333.03 грн

Загальна вартість Товару у гривні складає 2 134 405, 52 грн.

Відповідно до видаткової накладної №19871 від 19.11.2020 постачальником поставлено, а покупцем прийнято товар (теплообмінник) на суму 166 927, 96 грн. Замовлення покупця №28755 від 12.10.2020.

Відповідно до видаткової накладної №19887 від 19.11.2020 постачальником поставлено, а покупцем прийнято товар (блок вентилятора) на суму 250 325, 39 грн. Замовлення покупця №28755 від 12.10.2020.

Товар отримано на підставі довіреності №248 від 18.11.2020, виданої на ім`я Бобровського В.В. Довіреність підписана керівником ТОВ «ДП-Інжбуд» та скріплена печаткою підприємства.

Відповідно до видаткової накладної №21788 від 15.12.2020 постачальником поставлено, а покупцем прийнято товар (холодильна машина) на суму 1 713 873, 65 грн. Замовлення покупця №28755 від 12.10.2020.

Товар отримано на підставі довіреності №283 від 14.12.2020, виданої на ім`я Хижняк І.Г. Довіреність підписана керівником ТОВ «ДП-Інжбуд» та скріплена печаткою підприємства.

Всього поставлено товару на суму 2 131 127, 00 грн.

Відповідно до платіжного доручення №400 від 17.05.2021 відповідачем на користь позивача сплачено 200 000, 00 грн. Призначення платежу: сплата за вентиляційне обладнання згідно Договору поставки №081020/2 від 08.10.2020

Відповідно до платіжного доручення №5783 від 28.12.2020 відповідачем на користь позивача сплачено 176 383, 00 грн. Призначення платежу: сплата за вентиляційне обладнання згідно Договору поставки №081020/2 від 08.10.2020

Відповідно до платіжного доручення №5767 від 18.12.2020 відповідачем на користь позивача сплачено 23 000, 00 грн. Призначення платежу: сплата за вентиляційне обладнання згідно Договору поставки №081020/2 від 08.10.2020

Відповідно до платіжного доручення №5748 від 14.12.2020 відповідачем на користь позивача сплачено700 000, 00 грн. Призначення платежу: сплата за вентиляційне обладнання згідно Договору поставки №081020/2 від 08.10.2020

Відповідно до платіжного доручення №5666 від 17.11.2020 відповідачем на користь позивача сплачено 35 454, 72 грн. Призначення платежу: сплата за вентиляційне обладнання згідно Договору поставки №081020/2 від 08.10.2020

Відповідно до платіжного доручення №5570 від 13.10.2020 відповідачем на користь позивача сплачено 213 440, 58 грн. Призначення платежу: сплата за вентиляційне обладнання згідно Договору поставки №081020/2 від 08.10.2020

Таким чином, відповідач здійснив лише часткову оплату Товару за Договором. Неоплаченим залишається товар на суму 782 848, 70 грн. (2 131 127-1 348 278, 30).

18.11.2021 позивач звернувся до відповідача з претензією №18/11-1 від 18.11.2021 про сплату заборгованості за Договором поставки на суму 782 848, 70 грн.

Вказана претензія залишена відповідачем без задоволення.

Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за Договором поставки в частині повної оплати товару, це стало підставою для звернення до господарського суду з відповідним позовом. За неналежне виконання господарського зобов`язання позивачем за період з 08.03.2021 по 31.08.2021 нараховано пеню у розмірі 56 129, 13 грн, штраф - 53 360, 15 грн, 3% річних - 11 388, 83 грн, інфляційні втрати - 30 112, 89 грн.

II. Предмет позову.

Предметом позову у справі є матеріально - правова вимога позивача до відповідача про стягнення 933 839, 00 грн заборгованості, що складається з: основного боргу - 782 848, 70 грн; пені - 56 129, 13 грн; штрафу - 53 360, 15 грн; 3% річних - 11 388, 83 грн; інфляційних втрат - 30 112, 89 грн.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Між позивачем та відповідачем укладено Договір поставки за умовами якого позивач поставив відповідачеві товар на суму 2 131 127, 00 грн. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором виконав частково, оплативши товар на суму 1 348 278, 30 грн.

Оскільки відповідач допустив неналежне виконання зобов`язань за договором поставки в частині повної оплати, позивач звернувся до господарського суду за захистом своїх порушених прав.

В зв`язку порушенням строку виконання грошового зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідача 3% та інфляційні витрати на підставі статті 625 ЦК України, а також пеню та штраф за неналежне виконання зобов`язань по договору.

IV. Доводи відповідача щодо суті позовних вимог.

У відзиві на позовну заяву від 24.02.2022 №25 відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, а також посилається на те, що жодних договорів та інших документів, які надає позивач як доказ, керівник відповідача - не підписував. Жодних матеріальних цінностей відповідач від позивача не отримував. На підтвердження вказаних обставин відповідач надав суду скановану копію паспорта керівника ТОВ "ДП ІНЖБУД" Балана Р.С.

Також, відзив обґрунтовано тим, що грошові кошти переказані позивачеві від імені відповідача помилково і підлягають поверненню.

V. Оцінка доказів судом та висновки суду.

На переконання суду, для вирішення справи по суті суду, необхідно надати відповіді на наступні питання, що мають значення для вирішення спору:

- чи укладався між позивачем та відповідачем Договір поставки?;

- чи підтверджений факт виконання позивачем взятих на себе зобов`язань з поставки товару?;

- чи підтверджений факт виникнення заборгованості відповідача на суму 782 848, 70 грн. у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором?;

- чи є підстави для нарахування пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат, якщо так, то в якому розмірі?

Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №081020/2 від 08.10.2020.

Предмет договору. Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця вентиляційне обладнання, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах, визначених договором (пункт 1.1 договору).

Ціна договору. Загальна ціна цього Договору складається із суми вартості всіх поставок Товару здійснених відповідно до цього Договору та розраховується шляхом складання сум, зазначених у Специфікації/видатковій накладній на всі поставки Товару протягом строку дії цього Договору ( п.2.1 договору).

Строк. Цей Договір набирає чинності в день його підписання обома Сторонами та скріплення відбитками печаток і діє до 31 грудня 2021, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань.

Дія Договору автоматично пролонгується на наступний рік на тих же умовах, якщо жодна із Сторін за 30 днів до дати його закінчення не повідомила письмово іншу Сторону про розірвання Договору (п.п. 9.1, 9.2).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач поставив відповідачеві товар на суму 2 131 127, 00 грн, що підтверджується видатковими накладними №19871 від 19.11.2020, №19887 від 19.11.2020, №21788 від 15.12.2020, які надані позивачем до матеріалів справи в оригіналі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив оплату товару частково на суму 1 348 278, 30 грн.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язань щодо повної оплати товару на суму 2 131 127, 00 грн., у зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 782 848, 70 грн основного боргу.

Посилання відповідача на те, що жодних договорів він не підписував, а жодних матеріальних цінностей він не отримував суд вважає необґрунтованими, оскільки вказані обставини не підтверджені доказами. Доказів того, що печатка підприємства вибула з користування відповідача матеріали справи не містять.

Відповідно до пунктів 1, 5, 9, 10 розділу 3 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 червня 2015 року N 1000/5 право на застосування гербових печаток (для установ, які мають право використовувати державну символіку) або печаток установи із зазначенням найменування установи та ідентифікаційного коду (далі - печатка установи) закріплюється у положенні (статуті) установи і зумовлюється її правовим статусом.

Розпорядчим документом керівника установи визначаються порядок використання, місце зберігання печатки установи і посадові особи, відповідальні за її зберігання, а також перелік посадових осіб, підписи яких скріплюються печаткою установи.

Облік усіх печаток та штампів, що застосовуються в установі, ведеться у журналі за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Видача печаток, штампів посадовим особам здійснюється під підпис у відповідному журналі. Печатки зберігаються у шафах (сейфах), що надійно замикаються і опечатуються.

Встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, суди мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа (вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.12.2018 у справі № 915/878/16).

Особи, які мають право зберігати та використовувати печатки підприємства, призначаються наказом керівника організації та несуть персональну відповідальність за неналежне зберігання та використання печатки.

Договір містить відтиск печатки відповідача, що є засвідченням легітимності підпису перед третіми особами.

Матеріали справи не містять документів, які б свідчили про втрату зазначених штампів, їх підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі відповідача.

Таким чином, відтиск печатки підприємства, наявний, зокрема, на договорі, є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у господарських правовідносинах (у даному випадку - підписанні договору з контрагентом).

Крім того, в матеріалах справи наявні видаткові накладні, які підтверджують факт отримання товару, і які підписані представником відповідача за довіреностями №248, №283, виданими директором ТОВ «ДП-ІНЖБУТ» та скріплені його підписом та печаткою підприємства.

Відповідач твердження позивача викладені в позовній заяві у встановленому ГПК України порядку не заперечив, доказів повної оплати вартості до суду не надав, відтак з огляду на наявні в матеріалах справи докази суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 782 848, 70 грн, як такі, що є доведеними.

Що стосується пені.

Позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 56 129, 13 грн за період з 08.03.2021 по 31.08.2021, відповідні розрахунки надані до заяви на усунення недоліків №б/н від 11.01.2022.

Втім, у договорі поставки №081020/2 від 08.10.2020, у розділі 7 сторони погодили відповідальність сторін, зокрема, що пеня в Договорі передбачається у п. 7.1. і виникає вона лише у разі порушення термінів відвантаження товару. Вимоги позивача щодо стягнення пені мотивовані тим, що відповідач не здійснив повної оплати поставленого товару в терміни визначені Договором, а тому прострочив термін оплати. Пунктом 7.3. Договору сторони передбачили, що у разі порушення термінів оплати товару, постачальник вправі вимагати з покупця сплати штрафу у розмірі 5% від 50% вартості товару відповідно до специфікації.

Отже, сторони в Договорі погодили, що у випадку порушення термінів оплати товару, позивач має право вимагати від відповідача сплатити штраф, а не пеню.

Таким чином, підстави для стягнення пені - відсутні.

Що стосується 3% річних та інфляційних втрат.

Позивач нараховує 3% річних та інфляційні втрати на загальну суму боргу за трьома видатковими накладними за період з 08.03.2021 по 31.08.2021.

Відповідно до п. 2.4.3. Договору остаточний розрахунок з Постачальником у розмірі 47% (сорок сім відсотків) від загальної суми зазначеної в Специфікації, Покупець зобов`язаний провести протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з моменту відвантаження (поставки) Товару.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже:

за видатковою накладною №19874 від 19.11.2020 відповідач мав здійснити остаточний розрахунок в строк до 17.02.2021 (включно).

за видатковою накладною №19887 від 19.11.2020 відповідач мав здійснити остаточний розрахунок в строк до 17.02.2021 (включно).

за видатковою накладною №21788 від 15.12.2020 відповідач мав здійснити остаточний розрахунок в строк до 15.03.2021 (включно).

Суд зазначає про неправильність визначення позивачем періоду прострочення з 08.03.2021 по 31.08.2021. Адже, період прострочення мав бути визначений за кожною видатковою накладною окремо, про що зазначено судом вище.

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат необхідно рахувати від суми боргу за кожною видатковою накладною окремо.

При цьому, суд надавав позивачу можливість подати обґрунтований розрахунок позовних вимог, про що вказав в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 10.02.2022, однак, усуваючи вказаний судом недолік, позивач лиш повторно надав суду розрахунок на загальну суму боргу, що на думку суду є необґрунтованим.

Суд зазначає, що арифметичні розрахунки повинні бути обґрунтованими датою настання строку остаточної оплати за поставлений товар по кожній поставці окремо (в даному випадку з дати отримання відповідачем поставленого товару згідно кожної накладної як те передбачено п. 2.4.3 Договору).

Пунктом 1.12. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність про порушення грошових зобов`язань" господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Однак, з двічі поданого позивачем розрахунку (в позовній заяві від 23.12.2021 та заяві від 11.01.2022) вбачається, що позивачем двічі проведені розрахунки на загальну суму боргу за трьома видатковими накладними, а не за кожне грошове зобов`язання окремо.

За наявних обставин, суд не вбачає можливим здійснити власний обрахунок, оскільки первинні документи, які наявні в матеріалах справи (виписка по рахунку НОМЕР_1 ) не дозволяють суду встановити за якою саме із видаткових накладних здійснено часткову оплату, і відповідно - визначити в якій частині кожна із накладних залишилась не оплаченою. Оскільки, у графі "Призначення платежу" відсутні відомості про номер та дату видаткової накладної, за якою здійснювалась оплата. За відсутності інформації про розмір часткової оплати за кожною із видаткових накладних неможливо визначити точний розмір 3% річних та інфляційних втрат.

Такими чином, суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок 3% та інфляційних втрат, що міститься в позовній заяві від 23.12.2021 та заяві від 11.01.2022, не може бути перевірений та розрахований судом самостійно, оскільки, у ньому не відображено необхідної інформації, крім того, не конкретизовано по яких саме накладних здійснювалася часткова оплата та у яких сумах, лише наявна вказівка, на яку загальну суму боргу нараховано 3% річних та інфляційні втрати.

Відтак, з огляду на те, що суд не може збирати докази за власною ініціативою, а в силу принципів господарського судочинства, зокрема і принцип змагальності, саме на сторону покладається обов`язок здійснити розрахунок, а також неможливість самостійного визначення та обґрунтування позовних вимог та їх розрахунків судом, замість позивача, оскільки саме на позивача вимогами процесу покладено такий обов`язок, заявлені позивачем до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 11 388,83 грн, інфляційні втрати у розмірі 30 112, 89 грн - задоволенню не підлягають, оскільки з поданих позивачем доказів суду достеменно не відомо, коли і за якими видатковими накладними здійснювалась часткова оплата.

Сума штрафу у розмірі 53 360, 15 грн, відповідно до умов Договору, розрахована правильно, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено неналежне виконання зобов`язань відповідачем за договором (не здійснення розрахунку за поставлений товар у встановлені строки).

VI. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 ст. 129 ГПК судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За таких обставин, у зв`язку тим, що спір виник внаслідок порушення відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань, факт чого встановлений судом вище, суд покладає сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви на відповідача.

Керуючись 13, 73-77, 86, 129, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНТ-СЕРВІС» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП ІНЖБУД» (03148, м. Київ, вул. Юри Гната, буд. 9, кімната 414; ідентифікаційний код: 37266830) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНТ-СЕРВІС» (03061, м. Київ, проспект Відрадний, буд. 95(Літ.А2), оф. 230; ідентифікаційний код: 35841853):

- 782 848 (сімсот вісімдесят дві тисячі вісімсот сорок вісім) грн 70 коп. - основного боргу;

- 53 360 (п`ятдесят три тисячі триста шістдесят) грн 15 коп. - штрафу;

- 14 042 (чотирнадцять тисяч сорок дві) грн 58 коп. - судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 56 129, 13 грн пені, 30 112, 89 грн інфляційних втрат, 11 388, 83 грн 3% річних - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко-Легких