ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2022 Справа № 914/1683/22

За позовом: Державного підприємства Міжнародний аеропорт Львів імені Данила Галицького, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Талісман Тревел, м. Львів

про стягнення 2 689, 64 грн.

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Лазаренко С.В.

Представники:

від позивача: Стасишина Т.В. - представник;

від відповідача: не з`явився

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Державного підприємства Міжнародний аеропорт Львів імені Данила Галицького до Товариства з обмеженою відповідальністю Талісман Тревел стягнення 2 689, 64 грн.

Ухвалою суду від 29.07.2022 відкрито провадження у справі № 914/1683/22 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 22.08.2022. Ухвалою суду від 22.08.2022 розгляд справи відкладено на 26.09.2022 у зв`язку з неявкою представника відповідача в судове засідання.

В судове засідання, 26.09.2022, представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві та усних поясненнях.

В судове засідання, 26.09.2022, представник відповідача повторно не з`явився, причин неявки не повідомив. Поштовий конверт з ухвалою суду був надісланий на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та повернений суду з відміткою відділення поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до приписів п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 26.09.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позиція позивача.

Державне підприємство Міжнародний аеропорт Львів імені Данила Галицького (надалі позивач) звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Талісман Тревел (надалі відповідач) про стягнення 2 689, 64 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 22 січня 2018 року між сторонами у справі був укладений договір № ОД/2018/01/22/3 (надалі договір) про надання послуг з розміщення транспортних засобів на привокзальній площі терміналу А.

Відповідно до п.1.1. даного договору, позивач зобов`язується надати відповідачу послуги з розміщення транспортного засобу (-ів) відповідача на привокзальній площі терміналу А.

Згідно п. 2.2. договору, відповідач зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу винагороду у розмірі 250,00 грн в т.ч. ПДВ за кожне одне місце для розміщення автомобіля.

Проте, відповідач неналежним чином виконав взяті на себе за договором зобов`язання. Станом на день подання позову відповідачем не оплачено виставлені за березень-жовтень 2018 року до оплати рахунки за розміщення транспортного засобу на привокзальній площі терміналу А (послуги паркування).

У зв`язку із наявною заборгованістю за договором, яка тривала понад 6 місяців, позивач направив відповідачу листа від 04.10.2018 №2481/01.01-16 щодо припинення надання послуг за договором з 10.10.2018 до повного погашення заборгованості. З моменту підписання сторонами договору і до моменту припинення надання послуг за цим договором, позивачем до оплати відповідачу було виставлено 9 рахунків (від 28.02.2018 № 523; від 31.03.2018 № 1400; від 30.04.2018 № 1876; від 31.05.2018 № 2211; від 30.06.2018 № 2802; від 31.07.2018 № 3421; від 31.08.2018 № 3821; від 25.09.2018 № 4300; від 10.10.2018 № 6300), з яких тільки один (від 28.02.2018 № 523) відповідачем було сплачено.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1 830, 65 грн. Крім стягнення основної заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 148, 40 грн, інфляційні втрати в розмірі 579, 82 грн та 3 % річних в розмірі 130, 77 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновків про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з таких мотивів.

Згідно з ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, 22 січня 2018 року між сторонами у справі був укладений договір № ОД/2018/01/22/3 про надання послуг з розміщення транспортних засобів на привокзальній площі терміналу А.

Згідно з частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором

Відповідно до п. 1.1. договору, позивач зобов`язується надати відповідачу послуги з розміщення транспортного засобу відповідача на привокзальній площі терміналу А.

Згідно п. 2.2. договору, відповідач зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу винагороду у розмірі 250,00 грн. в т.ч. ПДВ за кожне одне місце для розміщення автомобіля.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, господарське зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Також, як передбачено ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Пунктами 2.4. та 3.2. договору визначено, що розрахунки за послуги проводяться відповідачем (замовником) протягом десяти банківських днів з моменту отримання рахунку від позивача (виконавця).

В порушення умов договору відповідачем не оплачено наступні виставлені позивачем до оплати рахунки за березень-жовтень 2018 року за розміщення транспортного засобу на привокзальній площі терміналу «А» (послуги паркування):

1. від 31.03.2018 № 1400 на суму 250,00 грн. в.т.ч. ПДВ

2. від 30.04.2018 № 1876 на суму 250,00 грн. в.т.ч. ПДВ

3. від 31.05.2018 № 2211 на суму 250,00 грн. в.т.ч. ПДВ

4. від 30.06.2018 № 2802 на суму 250,00 грн. в.т.ч. ПДВ

5. від 31.07.2018 № 3421 на суму 250,00 грн. в.т.ч. ПДВ

6. від 31.08.2018 № 3821 на суму 250,00 грн. в.т.ч. ПДВ

7. від 25.09.2018 № 4300 на суму 250,00 грн. в.т.ч. ПДВ

8. від 10.10.2018 № 6300 на суму 80,66 грн. в.т.ч. ПДВ.

Рахунки позивач щомісячно передавав представнику відповідача наручно.

У зв`язку із наявною заборгованістю за договором, яка тривала понад 6 місяців, позивач направив відповідачу листа від 04.10.2018 № 2481/01.01-16 щодо припинення надання послуг за договором з 10.10.2018 до повного погашення заборгованості. Тобто, з моменту підписання сторонами договору і до моменту припинення надання послуг за цим договором позивачем до оплати відповідачу було виставлено 9 рахунків (від 28.02.2018 № 523; від 31.03.2018 № 1400; від 30.04.2018 № 1876; від 31.05.2018 № 2211; від 30.06.2018 № 2802; від 31.07.2018 № 3421; від 31.08.2018 № 3821; від 25.09.2018 № 4300; від 10.10.2018 № 6300), з яких тільки один (від 28.02.2018 № 523) відповідачем було сплачено.

Сторони у п. 5.3. договору погодили, що досудове врегулювання спорів між сторонами цього договору не є обов`язковим, однак з метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією від 24.01.2020 № 217/01.01-16 та повторно надіслав рекомендованим поштовим відправленням на юридичну адресу відповідача копії виставлених рахунків за березень-жовтень 2018 року. Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що змусило позивача звернутися із відповідним позовом до господарського суду.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, доказів погашення заборгованості не надав, позовні вимоги не заперечив.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що права позивача були порушені внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо надання послуг, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 1 860, 65 грн є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати в розмірі 579, 82 грн та 3 % річних в розмірі 130, 77 грн. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд вважає його вірним, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 4.2. договору, за недотримання строків оплати наданих послуг, визначених у п. 3.2 цього договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 148, 40 грн. Суд, перевіривши поданий позивачем розрахунок пені, дійшов висновку, що розрахунок проведений відповідно до вимог законодавства, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 124, 126, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Талісман Тревел (79018, м. Львів, вул. Антоновича, 20, оф. 2, ) на користь Державного підприємства Міжнародний аеропорт Львів ім. Данила Галицького (79000, м. Львів, аеропорт ЦА, ) суму в розмірі 5 170, 64 грн, з яких:

- 1 830, 65 грн основна заборгованість;

- 148, 40 грн пеня;

- 579, 82 грн інфляційні втрати;

- 130, 77 грн 3% річних;

- 2 481, 00 грн судовий збір.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 30 вересня 2022 року.

Суддя Манюк П.Т.