ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" вересня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2415/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши позовні матеріали (вх. №2505/22 від 20.09.2022р.),

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Довіра та гарантія

до відповідача: Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації

про стягнення 61 943 070,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Довіра та гарантія (далі по тексту ТОВ „Фінансова компанія „Довіра та гарантія) звернулось до господарського суду Одеської області із позовною заявою до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (далі по тексту РФ) про стягнення майнових збитків, завданих внаслідок збройної агресії РФ проти України у розмірі 61 943 070,38 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ „Фінансова компанія „Довіра та гарантія посилається на перехід до нього права вимоги згідно договору про відступлення права вимоги №22/04/16 від 22.04.2016р., за умовами якого ПАТ „ОТП Банк було відступлено право вимоги до боржників, які знаходяться на території Автономної Республіки Крим. Проте, в результаті збройної агресії РФ у 2014р. та окупації Автономної Республіки Крим ТОВ „Фінансова компанія „Довіра та гарантія позбавлено можливості реалізувати набуте право вимоги.

У поданій до суду позовній заяві ТОВ „Фінансова компанія „Довіра та гарантія, посилаючись на приписи ч. 8 ст. 29 ГПК України, а також розпорядження Верховного Суду № 36/0/9-22 від 05.07.2022р. „Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (суди Автономної Республіки Крим та м. Севастополя), стверджує, що даний спір може бути розглянутий господарським судом Одеської області.

За результатами перевірки матеріалів позовної заяви ТОВ „Фінансова компанія „Довіра та гарантія господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для передачі даного позову до господарському суду м. Києва, з огляду на наступне.

За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 8 ст. 29 ГПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Згідно з ч. 1-2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В силу вимог ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Господарський суд зазначає, що по тексту позовної заяви ТОВ „Фінансова компанія „Довіра та гарантія відсутні посилання на порушення або пошкодження належного позивачу на праві власності рухомого або нерухомого майна в результаті збройної агресії РФ у 2014р.

Підставою для звернення до суду із даним позовом є завдання ТОВ „Фінансова компанія „Довіра та гарантія збитків у вигляді упущеної вигоди неможливості отримати грошові кошти, які згідно приписів ст. 192 ЦК України виступають законним платіжним засобом. Виходячи з правової природи підстав заявленого позову, господарський суд зауважує, що у позивача на підставі наданих суду документів виникло право вимоги, яке жодним чином не повинно ототожнюватися з правом власності на майно. Правові наслідки неможливості реалізації права вимоги у вигляді упущеної вигоди не є ідентичними правовим наслідкам завдання реальних збитків в результаті пошкодження майна, що, в свою чергу, свідчить про неправомірність в даному випадку застосування приписів ч.8 ст.29 ГПК України.

Згідно ч. 10 ст. 29 ГПК України позови до відповідача, який не має в Україні місцезнаходження чи місця проживання, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна.

Проте, будь-які докази на підтвердження наявності зареєстрованого у РФ права власності на території Одеської області позивачем суду надані не були.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи підстави заявленого ТОВ „Фінансова компанія „Довіра та гарантія позову, господарський суд доходить висновку про недоведеність позивачем правових підстав для розгляду даного спору саме господарським судом Одеської області.

Позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійної його діяльності (ч. 6 ст. 29 ГПК України).

08.10.1999р. Постановою Кабінету Міністрів України №1871 було затверджено Угоду між Кабінетом Міністрів України і Урядом Російської Федерації про умови розміщення та обслуговування дипломатичних представництв України в Російській Федерації і Російської Федерації в Україні та Протоколу між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації стосовно розміру, термінів та порядку компенсації вартості нерухомості, яка взаємно передається для розміщення дипломатичних представництв України в Російській Федерації та Російської Федерації в Україні, підписану 19.11.1998р.

Статтею 2 Угоди від 19.11.1998р. визначено, що Українська сторона надає право власності Російській стороні на будинки, розташовані за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 27.

Відповідно до ст. 3 Віденської конвенції про дипломатичні зносини, ратифікованої 21.03.1964р., функції дипломатичного представництва полягають, зокрема, у представництві акредитуючої держави в державі перебування, а також у захисті держави перебування інтересів акредитуючої держави і її громадян в межах, допустимих міжнародним правом.

Таким чином, як майно РФ, так і останнє зареєстроване місцезнаходження посольства РФ, яке здійснювало представництво її інтересів в Україні знаходиться за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 27, а, отже, розгляд даного спору відноситься до територіальної юрисдикції господарського суду м. Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Підсумовуючи викладене, з огляду на непідсудність даного спору господарському суду Одеської області, з урахуванням вимог ст. 31 ГПК України, суд вважає за необхідне надіслати матеріали позовної заяви ТОВ „Фінансова компанія „Довіра та гарантія до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про стягнення 61 943 070,38 грн. за встановленою підсудністю до господарського суду м. Києва.

Керуючись ст. ст. 27, 29, 30, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Матеріали позовної заяви (вх. №2505/22 від 20.09.2022р.) товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Довіра та гарантія до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про стягнення 61 943 070,38 грн. направити за встановленою підсудністю до господарського суду м. Києва /01054, м. Київ вул. Богдана Хмельницького, 44В/.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя С.П. Желєзна