ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2022 р. м. Київ Справа № 911/261/22

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В. за участю секретаря судового засідання Абраменко М.К., дослідивши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ Трейд Ойл»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранфест»

про визнання договору недійсним

Учасники судового процесу:

від позивача: Новосад Т.О.;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ Трейд Ойл» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранфест» про визнання договору недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладений між відповідачами Договір відступлення права вимоги (цесії) № б/н від 16.07.2021 суперечить приписам ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України, що у відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України є підставою для визнання договору недійсним. Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання № б/н від 24.01.2022 про витребування оспорюваного акту.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.02.2022 вирішено здійснювати розгляд справи № 911/261/22 за правилами загального позовного провадження; надано відповідачам строк для подачі відзиву на позовну заяву, а позивачу - відповіді на відзив; призначено підготовче засідання у справі на 02.03.2022.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідачів про розгляд справи судом та про їх право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 01.02.2022 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адреси місцезнаходження відповідачів, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, 41, оф. 2/3 (адреса місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ Трейд Ойл») та 07301, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Ватутіна, 69-Г, оф. 1/8 (адреса місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранфест»).

Зазначені поштові відправлення були вручені: відповідачу-1 особисто 11.02.2022 та відповідачу-2 особисто 22.02.2022, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення поштового конверту, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідачі не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 01.02.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

02.03.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку із тим, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24.02.2022 року строком на 30 діб, а також запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Поряд з тим, у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, керуючись ст. 3 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022, враховуючи положення Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», розпоряджень Київської обласної військової адміністрації, прийнятих відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», наказом голови Господарського суду Київської області № 3 від 03.03.2022 «Про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Київської області в умовах воєнного стану», зокрема, зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України та запроваджено з 04.03.2022 роботу у Господарському суді Київської області в віддаленому режимі.

Наказом голови Господарського суду Київської області № 4 від 01.04.2022 «Про припинення здійснення суддями Господарського суду Київської області своїх повноважень дистанційно», керуючись ст. 3 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема, припинено здійснення суддями Господарського суду Київської області своїх повноважень дистанційно.

Враховуючи те, що суддя Сокуренко Л.В., починаючи з 03.03.2022 по 15.04.2022 перебувала у відпустці, то розгляд зазначеної позовної заяви здійснюється після виходу судді на роботу.

Господарський суд Київської області ухвалою від 18.04.2022, зокрема, повідомив учасників справи про те, що судовий розгляд справи 911/261/22 у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження 02.03.2022 не відбувся.

Ухвалою суду від 25.04.2022 призначено підготовче судове засідання у справі № 911/261/22 на 26.05.2022.

10.05.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 11.05.2022 у справі № 911/261/22 задоволена заява позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів; вирішено провести судове засідання, яке призначено на 26.05.2022, в режимі відеоконференції.

26.05.2022 у судове засідання прибув представник позивача та надав усні пояснення по справі; представники відповідача-1 та відповідача-2 у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином; представник позивача надав усні пояснення щодо раніше поданого клопотання про витребування оспорюваного акту та просив суд його задовольнити.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.05.2022 у справі № 911/261/22 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» б/н від 24.01.2022 про витребування оспорюваного акту (договору відступлення права вимоги № б/н від 16.07.2021); зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранфест» надати до суду оригінал договору відступлення права вимоги (цесії), який було укладено 16.07.2021 між ТОВ «СВ Трейд Ойл» та ТОВ «Гранфест»; відкладено підготовче судове засідання у справі № 911/261/22 на 22.06.2022.

08.06.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 09.06.2022 у справі № 911/261/22 задоволена заява позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів; вирішено провести судове засідання, яке призначено на 22.06.2022, в режимі відеоконференції.

22.06.2022 у судове засідання з`явився представник позивача, надав усні пояснення по справі та просив суд повторно витребувати оригінал оспорюваного акту; представники відповідача-1 та відповідача-2 у судове засідання вдруге не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали про відкриття провадження у справі не виконали, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.06.2022 відкладено судове засідання у справі № 911/261/22 на 21.07.2022 та повторно зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранфест» надати до суду оригінал договору відступлення права вимоги (цесії), який було укладено 16.07.2021 між ТОВ «СВ Трейд Ойл» та ТОВ «Гранфест».

04.07.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 05.07.2022 у справі № 911/261/22 задоволена заява позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів; вирішено провести судове засідання, яке призначено на 21.07.2022, в режимі відеоконференції.

21.07.2022 у судове засідання з`явився представник позивача та надав усні пояснення по справі; представники відповідача-1 та відповідача-2 у судове засідання втретє не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 21.07.2022, яка занесена до протоколу судового засідання, вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу № 911/261/22 до судового розгляду по суті на 31.08.2022.

З метою повідомлення відповідачів про дату та час судового засідання, 25.07.2022 судом складено ухвалу-повідомлення. У зв`язку із відсутністю фінансування зазначена ухвала суду не була направлена поштою на адресу відповідачів. Однак, з метою належного повідомлення останніх, судом здійснено направлення зазначеної ухвали суду на електронні адреси відповідачів.

25.07.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 26.07.2022 у справі № 911/261/22 відмовлено у задоволенні заяви позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

31.08.2022 у судове засідання з`явився представник позивача та надав усні пояснення по суті спору; представники відповідача-1 та відповідача-2 у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином; у судовому засіданні представник позивача надав клопотання про долучення до матеріалів справи документів; суд протокольно долучив дане клопотання до матеріалів справи. Ухвалою суду від 31.08.2022, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошена перерва у судовому засіданні на 15.09.2022.

З метою повідомлення відповідачів про дату та час судового засідання, 31.08.2022 судом складено ухвалу-повідомлення. У зв`язку із відсутністю фінансування зазначена ухвала суду не була направлена поштою на адресу відповідачів. Однак, з метою належного повідомлення останніх, судом здійснено направлення зазначеної ухвали суду на електронні адреси відповідачів.

13.09.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

15.09.2022 у судове засідання з`явився представник позивача та надав усні пояснення по суті спору; представники відповідача-1 та відповідача-2 у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні представник позивача надав клопотання про долучення до матеріалів справи копій процесуальних документів по справі № 910/17158/21 та просив суд його долучити до матеріалів справи; суд протокольно долучив дане клопотання до матеріалів справи.

15.09.2022 у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на наступне.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що між позивачем та ТОВ «СВ Трейд Ойл» було укладено чотири договори поставки № ДП-29/21 від 27.07.2020, № ДП-40/21 від 10.08.2021, № ДП-46/21 від 14.08.2021 та № ДП-50/21 від 19.08.2021, умовами п. 6.4 яких передбачено, що постачальник (відповідач-1) не має права уступати третім особам свої права та/або обов`язки за договором без попереднього письмового дозволу покупця (позивача). Як зазначає позивач, спірний Договір відступлення права вимоги (цесії) б/н від 16.07.2021 укладений без жодного письмового дозволу на відступлення права вимоги за договорами поставки з боку позивача.

На думку позивача, укладений між відповідачами Договір відступлення права вимоги (цесії) № б/н від 16.07.2021 суперечить приписам ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України, що у відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України є підставою для визнання договору недійсним. У зв`язку із цим, позивач звернувся до суду із даним позовом про визнання Договору відступлення права вимоги (цесії) б/н від 16.07.2021, укладений між ТОВ «СВ Трейд Ойл» та ТОВ «Гранфест», недійсним.

Наразі, суд наголошує, що представники відповідача-1 та відповідача-2 у судові засідання жодного разу не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Крім того, відповідачі не були позбавлені права приймати участь у судових засіданнях поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції, однак таким правом не скористалися; вимог ухвали суду від 01.02.2022 про відкриття провадження у справі не виконали; у строк, встановлений статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, не подали до суду відзив на позов, позовних вимог не оспорили, а відтак не скористалися наданими їм процесуальними правами.

Щодо неявки сторін у судове засідання, суд зазначає наступне.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання, та яким не було повідомлено про причини неявки.

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004 р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії» (AlimentariaSanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Приймаючи до уваги, що відповідачі у строк, встановлений ухвалою суду, не подали до суду відзив на позов, а відтак не скористалися наданими їм процесуальними правами, проте, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 15.09.2022 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи те, що суддя Сокуренко Л.В., починаючи з 16.09.2022 по 23.09.2022 включно перебувала у відпустці, тому повний текст рішення було складено та підписано після виходу судді на роботу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

У період з липня 2020 по серпень 2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Трейд Ойл» (далі - постачальник, відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» (далі - покупець, позивач) були укладені 4 договори поставки, а саме:

27.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Трейд Ойл» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» (покупець) укладено договір поставки № ДП-29/31 (далі - договір-1), умовами п. 1.1. якого сторони узгодили, що постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2020 року (надалі - товар) на умовах, зазначених у цьому договорі.

Пунктом 1.2 договору-1 визначено характеристику, кількість, ціну та вартість товару: найменування товару: пшениця 4 класу код УКТ ЗЕД ; кількість товару, т. : 142,00 (+/- 5% за вибором покупця); ціна за 1 т. без ПДВ, грн.: 5 083,33 грн.; вартість товару без ПДВ, грн.: 721 832,86 грн.; ПДВ 20% за 1 т., грн.: 1 016,67 грн., сума ПДВ 20%, грн.: 144 366,57 грн.; ціна товару за 1 т. з ПДВ, грн.: 6 100,00 грн.; загальна вартість товару з ПДВ, грн.: 866 199,43 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору-1, строк дії цього договору встановлюється з дня його підписання уповноваженими представниками сторін і до 27.07.2021 року, а у випадку несвоєчасного виконання будь-якою стороною своїх договірних обов`язків - до повного виконання прийнятих ним на себе зобов`язань.

10.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Трейд Ойл» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» (покупець) укладено договір поставки № ДП-40/21 (далі - договір-2), умовами п. 1.1. якого сторони узгодили, що постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2020 року (надалі - товар) на умовах, зазначених у цьому договорі.

Пунктом 1.2 договору-2 визначено характеристику, кількість, ціну та вартість товару: найменування товару: ячмінь 3 клас код УКТ ЗЕД ; кількість товару, т. : 500,00 (+/- 5% за вибором покупця); ціна за 1 т. без ПДВ, грн.: 4 875,00 грн.; вартість товару без ПДВ, грн.: 2 437 500,00 грн.; ПДВ 20% за 1 т., грн.: 975,00 грн., сума ПДВ 20%, грн.: 487 500,00 грн.; ціна товару за 1 т. з ПДВ, грн.: 5 850,00 грн.; загальна вартість товару з ПДВ, грн.: 2 925 000,00 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору-2, строк дії цього договору встановлюється з дня його підписання уповноваженими представниками сторін і до 10.08.2021 року, а у випадку несвоєчасного виконання будь-якою стороною своїх договірних обов`язків - до повного виконання прийнятих ним на себе зобов`язань.

14.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Трейд Ойл» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» (покупець) укладено договір поставки № ДП-46/21 (далі - договір-3), умовами п. 1.1. якого сторони узгодили, що постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2020 року (надалі - товар) на умовах, зазначених у цьому договорі.

Пунктом 1.2 договору-3 визначено характеристику, кількість, ціну та вартість товару: найменування товару: ячмінь 3 клас код УКТ ЗЕД ; кількість товару, т. : 3 500,00 (+/- 5% за вибором покупця); ціна за 1 т. без ПДВ, грн.: 4 708,33 грн.; вартість товару без ПДВ, грн.: 16 479 155,00 грн.; ПДВ 20% за 1 т., грн.: 941,67 грн., сума ПДВ 20%, грн.: 3 295 831,00 грн.; ціна товару за 1 т. з ПДВ, грн.: 5 650,00 грн.; загальна вартість товару з ПДВ, грн.: 19 774 986,00 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору-3, строк дії цього договору встановлюється з дня його підписання уповноваженими представниками сторін і до 14.08.2021 року, а у випадку несвоєчасного виконання будь-якою стороною своїх договірних обов`язків - до повного виконання прийнятих ним на себе зобов`язань.

19.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Трейд Ойл» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» (покупець) укладено договір поставки № ДП-50/21 (далі - договір-4), умовами п. 1.1. якого сторони узгодили, що постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2020 року (надалі - товар) на умовах, зазначених у цьому договорі.

Пунктом 1.2 договору-4 визначено характеристику, кількість, ціну та вартість товару: найменування товару: ячмінь 3 клас код УКТ ЗЕД ; кількість товару, т. : 890,00 (+/- 5% за вибором покупця); ціна за 1 т. без ПДВ, грн.: 4 750,00 грн.; вартість товару без ПДВ, грн.: 4 227 500,00 грн.; ПДВ 20% за 1 т., грн.: 950,00 грн., сума ПДВ 20%, грн.: 845 500,00 грн.; ціна товару за 1 т. з ПДВ, грн.: 5 700,00 грн.; загальна вартість товару з ПДВ, грн.: 5 073 000,00 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору-4, строк дії цього договору встановлюється з дня його підписання уповноваженими представниками сторін і до 19.08.2021 року, а у випадку несвоєчасного виконання будь-якою стороною своїх договірних обов`язків - до повного виконання прийнятих ним на себе зобов`язань.

Згідно з п. 2.1 договорів поставки, постачальник здійснює поставку товару автомобільним транспортом на умовах DAT (місце поставки: ТОВ «ТІС-Зерно», розташований за адресою України, Одеська обл., Лиманський район, с. Визирка, вулиця Чапаєва, 60) (надалі - «Портовий елеватор») за вибором покупця, розвантажений з транспортного засобу Постачальника згідно з «Інкотермс-2010».

Відповідно до п. 2.4 договорів поставки, при поставці товару постачальник забезпечує: 1) надання покупцю: - оригіналу видаткової накладної (виписується датою поставки товару); - належним чином оформленої товарно-транспортної накладної; копії реєстру Портового елеватору про прийом товару на особливий рахунок покупця; - копію свідоцтва платника ПДВ або витягу з реєстру платників ПДВ. 2) реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (ЄДРПН) податкової накладної та/або розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної у відповідності до вимог податкового законодавства, в тому числі при складанні податкової накладної та/або розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної обов`язково вказує не менше перших 4 (чотирьох) цифр коду УКТ ЗЕД у відповідності до п. 1.2 даного договору.

Умовами п. п. 3.2 та 3.3. договорів поставки, приймання товару за кількістю та якістю товару здійснюється у місця поставки товару. Якість товару визначається лабораторією Портового Елеватора, висновок якої визнається сторонами остаточними та обов`язковими для сторін. Кількість поставленого товару визначається за результатами зважування транспортних засобів в місці поставки товару, що підтверджується реєстром, наданим постачальнику покупцем. Визначена зазначеним способом кількість поставленого товару вважається остаточною та обов`язковою для сторін.

Відповідно до п. 4.1 договорів поставки, оплата товару здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, зазначений в цьому договорі, впродовж 3 (три) банківських днів з дати поставки товару та після отримання покупцем від постачальника документів та здійснення постачальником дій, зазначений у п 2.4 та 5.5 договору. У разі ненадання зазначених документів (та/або не здійснення дій) або неповного їх надання (та/або здійснення), покупець має право затримати оплату товару або здійснити часткову оплату товару. У разі відсутності реєстрації в ЄДРПН податкової(их) накладної(их) та/або розрахунку(ів) коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної та/або оформлення їх з порушенням чинного законодавства, покупець має право затримати оплату товару до дати такої реєстрації та/або виправлення помилок. Така реєстрація та/або виправлення помилок повинна бути здійснена постачальником в строк, не більше 365 календарних днів з дати поставки товару. Сторони дійшли згоди, що в разі, якщо протягом 365 календарних днів з дати поставки товару, постачальник не зареєстрував в ЄДРПН податкову(і) накладну(і) та/або розрахунок(и) коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної (відсутні в ЄДРПН), та/або не виправив помилки в податковій(их) накладній(их), що були складені з порушенням чинного законодавства, - такі поставки товару вважаються здійсненими за ціною, вказаною в п. 1.2 цього договору в графі таблиці «ціна за 1 т, без ПДВ, грн», а загальна вартість товару за цим договором дорівнює сумі, яка зазначена в пункті 1.2 договору в графі таблиці «Вартість товару без ПДВ, грн.». При цьому податок на додану вартість або інші бюджетні платежі, сплачені або які підлягають сплаті постачальником за результатами здійснених поставок, покупцем постачальнику не відшкодовуються.

Згідно п. 4.2 договорів поставки, датою оплати за товар вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Умовами п. 6.4 договорів поставки сторонами передбачено, що постачальник не має права уступати третім особам свої права та/або обов`язки по договору без попереднього письмового дозволу покупця.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договори поставки № ДП-29/21 від 27.07.2020, № ДП-40/21 від 10.08.2021, № ДП-46/21 від 14.08.2021 та № ДП-50/21 від 19.08.2021, як належні підстави, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача-1 взаємних цивільних прав та обов`язків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши зміст укладених між сторонами договорів, суд дійшов висновку, що дані правочини за своєю правовою природою є договорами поставки.

Одночасно, судом встановлено, що 16.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Трейд Ойл» (далі - цедент, відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранфест» (далі - цесіонарій, відповідач-2) укладено договір відступлення права вимоги № б/н (далі - договір-5).

Відповідно до п. 1 договору-5, у порядку та на умовах, визначених даним договором, цедент відступає цесіонарієві, а цесіонарій набуває право вимоги, належне цедентові, і стає кредитором за договорами поставки:

- Договір поставки № ДП-29/21 від 27.07.2020 року (далі - Договір 1) на поставку пшениці 4 класу у кількості 142 т. за ціною 6 100,00 грн/т.

- Договір поставки № ДП-40/21 від 10.08.2020 року (далі - Договір 2) на поставку ячменю 3 класу у кількості 500 т. за ціною 5 850,00 грн/т.

- Договір поставки № ДП-46/21 від 14.08.2020 року (далі - Договір 3) на поставку ячменю 3 класу у кількості 3 500 т. за ціною 5 650,00 грн/т.

- Договір поставки № ДП-50/21 від 19.08.2020 року (далі - Договір 4) на поставку ячменю 3 класу у кількості 890 т. за ціною 5 700,00 грн/т.

укладеними між цедентом і ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» (, адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, бульв. Тараса Шевченка, 3 (надалі іменується «Боржник»).

Згідно з п. п. 2-4 договору-5, ціна договору встановлюється додатковою угодою до договору. За даним договором цесіонарій набуває права вимагати від боржника належного виконання обов`язків щодо сплати боржником:

А) коштів, належних постачальнику (цеденту) в сумі 5 000 000 грн. 00 коп.;

Б) штрафних санкцій за порушення зобов`язання зі сплати коштів.

Право вимоги, що відступається цесіонарієві, засвідчується договорами, зазначеними у пункті 1 даного договору, зареєстрованими податковими накладними, видатковими накладними та актом звірки ( п. 4).

Відповідно до п. п. 5-7 договору-5, копії документів, визначені у п. 4 даного договору, та документована інформація, яка є важливою для здійснення права вимоги, що відступається за даним договором, передаються цедентом цесіонарій у момент підписання сторонами даного договору і є його невід`ємною частиною. Порядок та умови розрахунків між сторонами за відступлення права вимоги визначаються у додатку до даного договору.

Згідно із п. 7 договору-5, до цесіонарія переходіть усі права, які забезпечують виконання обов`язків боржника.

Умовами п. 8 договору-5 визначено, що цесіонарій повідомлений про будь-які можливі заперечення, які може висувати проти його вимог боржник, а також про зміст листування і переговорів між цедентом і боржником.

Пунктом 10 договору-5 передбачено, що цедент відповідає перед цесіонарієм за недійсність переданого за даним договором права вимоги, але не відповідає за невиконання боржником його обов`язку.

Відповідно до п. п. 11 та 13 договору-5, даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк даного договору починає свій перебіг у момент, встановлений п. 12 даного договору, та визначається часом, достатнім для реального та належного виконання даного договору сторонами.

Дослідивши зміст укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2 договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором відступлення права вимоги (правочином щодо заміни кредитора у зобов`язанні).

Оскільки предметом позовної заяви є саме визнання Договору відступлення права вимоги б/н від 16.07.2021 недійсним, тому господарським судом досліджено та встановлено наступне.

За змістом п. 2.6 Постанови № 11 від 29.05.2013 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (договір, який не укладено). У зв`язку з наведеним господарським судам необхідно встановлювати, чи є оспорюваний правочин вчиненим та з якого моменту (статті 205-210, 640 Цивільного кодексу України, частини друга-п`ята, сьома статті 180 Господарського кодексу України тощо).

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним спірного договору, керуючись приписами чинного на момент укладання договору цивільного та господарського законодавства України, господарським судом було встановлено, що відповідачем-1 та відповідачем-2 було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору відступлення права вимоги № б/н від 16.07.2021, скріплено зазначений договір підписами посадових осіб та печатками сторін, а отже, за висновками суду, спірний правочин було вчинено.

Згідно із ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється у спосіб встановлений законом або договором.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, до яких, зокрема, відноситься визнання правочину недійсним. Аналогічні положення містить ст. 20 Господарського кодексу України.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

При вирішенні спорів про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, підлягає встановленню наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, за результатами вирішення спору в судовому рішенні вказується в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до положень ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Тобто, в силу припису зазначеної статті, правомірність правочину презюмується і обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

За приписом ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України одна із сторін договору або інша заінтересована особа вправі заперечити його дійсність, якщо недійсність правочину прямо не встановлена.

Аналіз змісту частини третьої статті 215 ЦК України свідчить про те, що договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Саме по собі порушення сторонами договору при його укладенні окремих вимог закону не може бути підставою для визнання його недійсним, якщо судом не буде встановлено, що укладеним договором порушено право чи законний інтерес позивача і воно може бути відновлене шляхом визнання договору недійсним. При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.

За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось.

Пунктом 2.1. Постанови № 11 від 29.05.2013 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України, суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

За приписами ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

За змістом Постанови № 9 від 06.11.2009 р. Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем, при зверненні до суду з вимогами про визнання договорів недійсними, повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги в частині визнання недійсним спірного Договору відступлення права вимоги № б/н від 16.07.2021, позивач посилався на те, що умовами п. 6.4 договорів поставки № ДП-29/21 від 27.07.2020, № ДП-40/21 від 10.08.2021, № ДП-46/21 від 14.08.2021 та № ДП-50/21 від 19.08.2021, що були укладені між відповідачем-1 та позивачем, передбачено, що постачальник (відповідач-1) не має права уступати третім особам свої права та/або обов`язки за договором без попереднього письмового дозволу покупця (позивача).

Як зазначає позивач, ТОВ «СВ Трейд Ойл» зверталося до позивача із листом про надання письмового дозволу на відступлення права вимоги за договорами поставки.

Однак, за ствердженням позивача, ТОВ «Кернел-Трейд» не надавало ТОВ «СВ Трейд Ойл» жодного письмового дозволу на відступлення права вимоги за договорами поставки № ДП-29/21 від 27.07.2020, № ДП-40/21 від 10.08.2021, № ДП-46/21 від 14.08.2021 та № ДП-50/21 від 19.08.2021. Протилежного суду не доведено. Доказів отримання відповідачем-1 (ТОВ «СВ Трейд Ойл») від позивача попереднього письмового дозволу на відступлення права вимоги до суду не надано.

Одночасно, як зазначає позивач, йому стало відомо про Договір відступлення права вимоги № б/н від 16.07.2021, укладений між ТОВ «СВ Трейд Ойл» та ТОВ «Гранфест», з іншої справи № 910/17158/21, що перебувала на розгляді Господарського суду міста Києва.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2021 по справі № 910/17158/21 було відкрито провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранфест» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» про визнання договору (відступлення права вимоги від 16.07.2021) дійсним та стягнення 6 060 178,78 грн. та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «СВ Трейд Ойл».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2022 по справі № 910/17158/21 позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранфест» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ Трейд Ойл» про визнання договору дійсним та стягнення 6 060 178,78 грн. залишено без розгляду.

Вказану позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із запереченням відповідача (позивач по справі 911/261/22) проти вирішення спору в господарському суді з посиланням на укладені між сторонами третейські угоди в договорах поставки від 27.07.2020 № ДП-29/21, від 10.08.2020 № ДП-40/21, від 14.08.2020 № ДП-46/21, від 19.08.2020 № ДП-50/21 у вигляді третейського застереження щодо можливості передачі всіх спорів за договором на розгляд третейського суду (п. 6.2.1 договорів поставки).

Ухвала Господарського суду міста Києва від 19.05.2022 по справі № 910/17158/21 в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Як вже було встановлено судом раніше, укладений між відповідачем-1 та відповідачем-2 Договір відступлення права вимоги № б/н від 16.07.2021 за своєю правовою природою є договором відступлення права вимоги (правочином щодо заміни кредитора у зобов`язанні).

В статті 512 Цивільного кодексу України визначено перелік основних підстав для заміни кредитора у зобов`язанні. Зокрема, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 513 Цивільного Кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статей 514, 516 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

З аналізу наведених норм вбачається, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів.

Одночасно, сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі. Отже, якщо така умова погоджена сторонами договору, за яким здійснюється заміна кредитора, або така умова прямо визначена законом, отримання згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні є обов`язковою передумовою здійснення такої заміни.

Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі частини 1 статті 203 ЦК України договору про відступлення права вимоги, оскільки у такому випадку договір про відступлення права вимоги суперечить приписам частини 1 статті 516 ЦК України. Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 904/11838/16, від 17.10.2019 у справі № 922/460/19, від 30.09.2020 у справі № 905/1787/19, від 12.12.2019 у справі № 924/51/19, від 13.08.2020 у справі № 910/16919/19, а також постановах Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі 910/6098/14 (3-43гс15) та від 10.02.2016 у справі № 910/6098/14 (3-4гс16).

Тобто відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі частини першої статті 203 Цивільного кодексу України договору про відступлення права вимоги, оскільки він суперечить вимогам частини першої статті 516 Цивільного кодексу України.

З огляду на наведене, зважаючи на підстави заявленого позову, необхідним є встановлення наявності чи відсутності у договорах поставки № ДП-29/21 від 27.07.2020, № ДП-40/21 від 10.08.2021, № ДП-46/21 від 14.08.2021 та № ДП-50/21 від 19.08.2021 застережень щодо обов`язковості згоди боржника при заміні кредитора у зобов`язанні, яке виникає з зазначених договорів.

Як вже було встановлено судом раніше та передбачено сторонами в пунктах 6.4 договорів поставки № ДП-29/21 від 27.07.2020, № ДП-40/21 від 10.08.2021, № ДП-46/21 від 14.08.2021 та № ДП-50/21 від 19.08.2021, постачальник (ТОВ «СВ Трейд Ойл» не має права уступати третім особам свої права та/або обов`язки по договору без попереднього письмового дозволу покупця (ТОВ «Кернел-Трейд»).

З матеріалів справи вбачається, що 05.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «СВ Трейд Ойл» зверталося до позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» з листом вих. № 05/07 від 05.07.2021 щодо надання згоди на відступлення права вимоги за договорами поставки № ДП-29/21 від 27.07.2020, № ДП-40/21 від 10.08.2021, № ДП-46/21 від 14.08.2021 та № ДП-50/21 від 19.08.2021, яким відповідач-1 повідомив позивача про намір відступити право вимоги за даними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Гранфест» та просив позивача надати письмовий дозвіл на відступлення права вимоги від ТОВ «СВ Трейд Ойл» до ТОВ «Гранфест» за вказаними договорами (копія листа наявна в матеріалах справи).

Однак, як зазначає позивач, ТОВ «Кернел-Трейд» не надавало ТОВ «СВ Трейд Ойл» жодного письмового дозволу на відступлення права вимоги за договорами поставки № ДП-29/21 від 27.07.2020, № ДП-40/21 від 10.08.2021, № ДП-46/21 від 14.08.2021 та № ДП-50/21 від 19.08.2021.

Зазначені відомості відповідачами не спростовані. Доказів отримання ТОВ «СВ Трейд Ойл», як постачальником та кредитором, від позивача, як покупця та боржника, попереднього письмового дозволу на відступлення ТОВ «Гранфест» прав та/або обов`язків за договорами поставки № ДП-29/21 від 27.07.2020, № ДП-40/21 від 10.08.2021, № ДП-46/21 від 14.08.2021 та № ДП-50/21 від 19.08.2021 жодною із сторін до суду не надано.

Отже, з огляду на факт того, що позивач заперечує надання ним згоди на укладання Договору відступлення права вимоги (цесії) № б/н від 16.07.2021, а відповідач-1 та відповідач-2 не надали до суду жодних доказів на спростування таких тверджень позивача, господарський суд приходить до висновку, що Договір відступлення права вимоги (цесії)№ б/н від 16.07.2021 є таким, що укладений без згоди позивача.

Враховуючи все вищенаведене у сукупності, а також враховуючи, що пунктом 6.4 договорів поставки було прямо передбачено, що постачальник не має права уступати третім особам свої права та/або обов`язки по договору без попереднього письмового дозволу покупця, а в матеріалах справи відсутні докази належного узгодження ТОВ «СВ Трейд Ойл», як постачальником та кредитором, з ТОВ «Кернел-Трейд», як покупцем та боржником, відступлення права вимоги, обов`язковість якого передбачена договорами поставки, господарський суд приходить до висновку, що оспорюваний Договір відступлення права вимоги (цесії) № б/н від 16.07.2021 було укладено з порушенням вимог частини 1 статті 516 Цивільного кодексу України, що є підставою для визнання такого договору недійсним.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Слід зазначити, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач-1 та відповідач-2 в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростували та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надали, господарський суд приходить до висновку, що позовні про визнання недійсним Договору відступлення права вимоги (цесії) № б/н від 16.07.2021, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Трейд Ойл» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранфест» підлягають задоволенню повністю.

Приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним Договір відступлення права вимоги (цесії) № б/н від 16.07.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Трейд Ойл» (місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 41, оф. 2/3; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранфест» (місцезнаходження: 07301, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Ватутіна, 69-Г, оф. 1/8; ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ Трейд Ойл» (місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 41, оф. 2/3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, пров. Т. Шевченка, буд. 3; ) 1 240,50 грн. судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранфест» (місцезнаходження: 07301, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Ватутіна, 69-Г, оф. 1/8; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, пров. Т. Шевченка, буд. 3; ) 1 240,50 грн. судового збору.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256, ст. 257 та п. п. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.09.2022.

Суддя Л.В. Сокуренко