ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"04" жовтня 2022 р. Справа № 906/616/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Миханюк М.В.

судді Коломис В.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 13.09.2022 у справі №906/616/22 (суддя Костриця О.О.)

за заявою фізичної особи ОСОБА_1 (Житомирська область, Житомирський район, с.Станишівка)

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 13.09.2022 у справі №906/616/22 повернуто без розгляду заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, повернуто без розгляду заяву арбітражного керуючого Белінської Н.О. про участь у справі, повернуто без рогляду клопотання фізичної особи ОСОБА_1 при призначення керуючого реструктуризацією.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою ОСОБА_1 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга надійшла безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Листом від 16.09.2022 матеріали справи витребувано з Господарського суду Житомирської області.

30.09.2022 метеріали справи надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Згідно п.2 ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частина 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За нормами пп.7 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що правильне застосування підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" свідчить, що положення цієї норми, якою передбачено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено цим Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали. Вказане узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 29.05.2018 у справі №915/955/15, та висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 18.06.2021 у справі №920/135/21.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму станом на 01.01.2022 становить 2481,00 гривень.

Отже, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у даній справі судовий збір підлягає сплаті в розмірі 2481,00 гривень.

Проте, апелянтом до апеляційної скарги не долучено доказів сплати судового збору.

При цьому, апелянт просить суд звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, що заявник звернувся до суду з заявою про його неплатоспроможність, що завідомо свідчить про відсутність достатніх грошових коштів у останнього. Зазначає, що відповідні документи, в тому числі, і щодо доходів заявника-пенсіонера додавалися разом з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та безпосередньо підтверджують вищевикладені обставини. Крім того, Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан, що створює обмеженість в сплаті судового збору. Посилаючись на надскрутне матеріальне становище скаржника, який звернувся з заявою до суду про його неплатоспроможність, просить суд звільнити останнього від сплати судового збору.

Розглянувши клопотання скаржника про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, з аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений у статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021р. у справі №0940/2276/18).

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

При цьому, як встановив суд апеляційної інстанції з доданої до заяви Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 11.08.2022, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 13.09.2022 у справі №906/616/22 не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік.

Відтак, апелянт не відноситься до переліку осіб, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір" та зазначені ним у заяві підстави не передбачені вказаною нормою.

Верховний Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади. Отже, самі лише обставини, пов`язані з труднощами фінансування, відсутністю коштів на рахунку, призначених для сплати судового збору та запровадженням на всій території України воєнного стану за Указом Президента України від 24.02.2022, №64/2022 не можуть вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору.

Дана правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.06.2022 у справі №920/737/21.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги процесуального законодавства, що є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням скаржнику строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 258, 260 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 13.09.2022 у справі №906/616/22.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 13.09.2022 у справі №906/616/22 - залишити без руху.

3. Запропонувати скаржнику протягом 10-ти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та подати докази сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн;

4. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Коломис В.В.