УХВАЛА

м. Київ

20.09.2022Справа № 910/12748/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглянув у відкритому судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" (код 39592941, про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, наказу виданого на виконання рішення

у справі 910/12748/21

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (код 021, Київ, Кловський узвіз,9/1, e-mail: )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" (код 39592941, 04108, м.Київ, пр..Свободи,2Г, літА, e-mail: )

про стягнення 476 701,76 грн.

за участі представників:

стягувача Косинська Л.В., довіреність № 1-2823 від 29.11.21;

боржника Василевська О.В., довіреність № 523 від 31.12.21, Тітов І.С., довіреність № 516 від 31.12.21,

ВСТАНОВИВ

Позов Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Киїоблгаз Збут» про стягнення 476 701,76 грн. задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Киїоблгаз Збут» (код 39592941) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (код 300019801) 204588,21 грн. основної заборгованості, 130294,83 грн. пені, 53730,17 грн.. - 3 % річних, 88088,55 грн. інфляційних втрат та 7 150,53 грн. судового збору.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.08.2022 залишено без змін рішення Господарського суду міста від 11.11.2021 про задоволення позову.

01.09.2022 на виконання рішення Господарського суду міста від 11.11.2021 та постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.08.2022, які набрали законної сили 23.08.2022.

Боржник звернувся із Заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що відповідно до положень Закону України «Про заходи спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (далі - Закон 1639-IX) мають бути інакше врегульовані нарахування інфляційних та трьох процентів річних з 29.08.2021, а також не передбачено механізму списання неустойки.

Відповідно до статті 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню (ч.1). Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч.2). Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання (ч.3).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2022 призначено розгляд заяви у судовому засіданні 20.09.22, учасників справи повідомлено про дату, час і місце судового засідання та попереджено, що неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 326 ГПК України та статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У зв`язку з цим сподівання та припущення заявника стосовно результатів вирішення заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню не можуть бути безумовною підставою для зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили.

20.09.22 стягувач подав заперечення проти заяви боржника.

Заперечуючи вказав на таке. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва 15.09.2022 відкриті виконавчі провадження № 69861922 та № 69861934 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 910/12748/21 від 01.09.2022 про стягнення з Боржника на користь Стягувана грошових коштів.

15.09.2022 Приватним виконавцем винесено Постанову про об`єднання виконавчих проваджень №69861922 та №69861934 у зведене виконавче провадження № 69864870.

19.09.2022 приватним виконавцем на підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» винесено Постанови про зняття арешту з коштів та майна Боржника та Постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у зв`язку з тим, що відповідно до Постанови НКРЕКП №1076 від 06.09.2022, Боржника включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 3 Закону 1639-ІХ.

Положення Закону 1639-ІХ встановлюють, що процедурою врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) за природний газ та послуги з його транспортування проводиться шляхом проведення взаєморозрахунків або реструктуризації заборгованості.

Взаєморозрахунки проводяться лише по певним видам заборгованості та у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, у межах видатків спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням та в обсягах, передбачених Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік'' та/або Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", И застосуванням рахунків, відкритих у Державному казначействі України, згідно з договором про організацію взаєморозрахунків, який укладається між учасниками розрахунків на підставі документа, що підтверджує наявність в обліку учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору, та в обсязі, що не перевищує підтверджену учасниками заборгованість.

Заборгованість, що виникла перед AT «Укртрансгаз» не входить у перелік заборгованості, яка може бути врегульована шляхом взаєморозрахунків, а тому має бути врегульована шляхом реструктуризації.

Станом на час звернення із Заявою та її розгляд відсутні будь-які договори про організацію взаєморозрахунків, а тому Боржник вводить в оману суд посилаючись на належність врегулювання заборгованості шляхом взаєморозрахунків у межах видатків спеціального фонду державного бюджету.

Крім того, в силу Закону, що учасник процедури врегулювання заборгованості може бути виключений з Реєстру, за певних обставин.

У судовому засіданні 20.09.22 боржник просив розглянути заяву по суті і задовольнити її, стягувач заперечив проти неї.

Розглядаючи подану заяву суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 326 цього Кодексу судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини 1 статті 327 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 328 цього Кодексу виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За змістом ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до постанов Приватного виконавця, останнім 15.09.2022 відкриті виконавчі провадження № 69861922 та № 69861934 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 910/12748/21 від 01.09.2022 про стягнення з Боржника на користь Стягувана грошових коштів.

15.09.2022 Приватним виконавцем винесено Постанову про об`єднання виконавчих проваджень №69861922 та №69861934 у зведене виконавче провадження № 69864870.

19.09.2022 Приватним виконавцем винесено Постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у зв`язку з тим, що відповідно до Постанови НКРЕКП №1076 від 06.09.2022, Боржника включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. З Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

Відповідно до статті 2 Закону 1639-ІХ, його дія поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у сатті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру.

Аналіз положень статті 1 Закону 1639-ІХ дає підстави для висновку, що Логіка цього Закону щодо визначення «заборгованість …, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, ...» звертає нас до розуміння , що йдеться про колись спірну заборгованість в цілому чи частково, яка в ході судових розглядів є встановленою.

Водночас норми Закону не містіть посилань про особливий порядок виконання судових рішень

Відповідно до п. 3 статті 3 Закону 1639-ІХ, передбачено, що учасник процедури врегулювання заборгованості може бути виключений з Реєстру, у разі:

- ухилення учасника процедури врегулювання заборгованості від укладення договору (договорів) про реструктуризацію заборгованості, якщо укладення такого договору (договорів) є необхідним відповідно до цього Закону, протягом трьох місяців з моменту включення цього учасника до Реєстру;4' !!

- неподання або подання не в повному обсязі документів, необхідних для затвердження обсягів заборгованості та обсягів перевищення, що підлягають врегулюванню відповідно до цього Закону, протягом одного календарного місяця після включення до Реєстру;

- нездійснення учасником процедури врегулювання заборгованості платежів за договором (договорами) про реструктуризацію заборгованості, укладеним (укладеними) відповідно до цього Закону, у розмірі, що дорівнює сумі тримісячного платежу за цим договором (цими договорами);

- закінчення строку дії договору (договорів) про реструктуризацію заборгованості учасника процедури врегулювання заборгованості та/або повне погашення заборгованості за договором (договорами).

Рішення про виключення учасника процедури врегулювання заборгованості з Реєстру приймається НКРЕКП у десятиденний строк з дня надходження обґрунтованого звернення підприємства-кредитора.

Крім того, згідно до приписів статті 6 Закону 1639-ІХ неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, … , підлягають списанню за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону; за умови повного виконання належним чином підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Згідно до п.19 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції згідно із Законом України від 14.07.2021 р. N 1639-IX) виконавче провадження підлягає закінченню у разі врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість учасників процедури врегулювання заборгованості, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Згідно до частини дев`ятої статті 35 Закону України про виконавче провадження (ві редакції Закону1639-IX) увипадку, передбаченому пунктом 15 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону 1639-ІХ

Отже, положення Закону 1639-ІХ не встановлюють альтернативний чи спеціальний порядок виконання судових рішень, встановленого Законом України «Про виконавче провадження».

Включення особи (боржника за виконавчим документом) до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не зумовлює закінчення виконавчого провадження.

Недотримання учасником процедури врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу є підставою правил встановлених Законом 1639-ІХ для виключення з Реєстру.

В силу ч.5 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Згідно до частини дев`ятої статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону1639-IX у разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі пункту 15 частини першої статті 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з таких підстав не підлягає.

Завданням господарського судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виконання судового рішення - сфера регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Войтенко проти України», в якому ЄСПЛ зазначав, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту 1 статті 1 Протоколу № 1).

За таких обставин у разі визнання виконавчого документу, таким, що не підлягає виконанню створить перешкоди стягувачеві для примусового виконання судового рішення, яке набрало законної сили і підлягає виконанню та становитиме втручання у право на мирне володіння майном.

Згідно з приписами частини першої статті 43 цього Кодексу учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, заявником не доведено настання обставин, визначених ч. .2 ст.328 ГПК України для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 233-234, 74-80, 327, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" (код 39592941, про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, наказу виданого на виконання рішення у справі 910/12748/21 відмовити повністю.

Ухвала набрала законної сили 20.09.2022 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту проголошення до Північного апеляційного господарського суду.

Судове рішення є врученим з дня отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи в модулі "Електронний суд" ЄСІТС (п.2ч.6ст.242 ГПК України), вказану такою особою під час подання документів до суду.

Повне судове рішення складено 05.10.2022

Суддя Ігор Курдельчук