ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2022 р. Справа№ 910/15246/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Разіної Т.І.

Іоннікової І.А.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 26.11.2021 (повний текст рішення складено та підписано 26.11.2021)

у справі №910/15246/21 (суддя - Васильченко Т.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ес Джі продакшн»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта»

про стягнення 212 367,08 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ес Джі продакшн» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» про стягнення 212 367,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №15905А від 01.06.2020 в частині оплати за отриманий товар, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення основний борг у розмірі 193210,16 грн, 3% річних в розмірі 3380,65 грн та пеню у розмірі 15776,27 грн.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі № 910/15246/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ес Джі продакшн» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» про стягнення 212 367,08 грн задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ес Джі продакшн» основний борг у розмірі 193210 грн 16 коп., пеню у розмірі 8064 грн 87 коп., 3% річних у розмірі 3375 грн 98 коп. та судовий збір у розмірі 3069 грн 77 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення основного боргу у розмірі 193 210,16 грн, враховуючи, що факт поставки обумовленого сторонами товару та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем.

Також судом частково задоволено вимоги позивача про стягнення пені та 3% річних відповідно до здійсненого судом перерахунку.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі №910/15246/21 в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «Ес Джі продакшн» в позовних вимогах в частині стягнення суми боргу за товар у розмірі 100 000,00 грн, оплата якого відбулась в період розгляду позову в суді першої інстанції.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2021 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15246/21 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/15246/21.

22.11.2021 матеріали справи №910/15246/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/15246/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі №910/15246/21, розгляд якої підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

17.01.2022 до відділу управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ес Джі продакшн» надійшла заява про продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, у якій заявник просить суд : (1) продовжити строк на подання відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі №910/15246/21, надавши Товариству з обмеженою відповідальністю «Ес Джі продакшн» строк протягом семи днів з дати отримання апеляційної скарги; (2) зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» надіслати повторно копію апеляційної скарги у даній справі з додатками Товариству з обмеженою відповідальністю «Ес Джі продакшн».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ес Джі продакшн» про продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу - задоволено частково. Відмовлено у зобов`язанні Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» надіслати повторно копію апеляційної скарги у даній справі з додатками Товариству з обмеженою відповідальністю «Ес Джі продакшн». Продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю «Ес Джі продакшн» строк на подання відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі №910/15246/21 на 10 (десять) днів з дня винесення даної ухвали.

26.01.2022 електронною поштою та 28.01.2022 до канцелярії суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт зазначає, що суд не надав сторонам можливості для мирного врегулювання спору, оскільки відповідачем було подано заяву про мирне врегулювання спору, яку судом не враховано.

Також відповідач зазначає, що ним було сплачено на користь позивача суму боргу в розмірі 100 000,00 грн, а тому судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм процесуального права. Разом з цим, апелянт надає суду проект накладної про повернення товару та зазначає, що згідно взаємних домовленостей відповідач повинен був повернути товар позивачу.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив проти доводів апеляційної скарги, зазначивши, що сторонами не було укладено мирову угоду та не подану спільну письмову заяву до суду про її затвердження, а тому судом не порушено норми процесуального права.

Сплата відповідачем боргу не свідчить про результати укладення мирової угоди, а поданий апелянтом проект накладної про повернення товару не може бути належним доказом досягнутих домовленостей між сторонами.

У зв`язку з вказаним, позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

08.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» (далі-покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ес Джі продакшн» (далі - постачальник) укладено договір поставки (далі - договір) умовами пункту 2.1 якого визначено, що постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар на підставі замовлення останнього та специфікації, а покупець зобов`язується прийняти поставлений постачальником товар та оплатити його вартість у порядку і на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі.

Умовами пункту 2.2 договору визначено, що право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент приймання товару покупцем від постачальника. Підтвердженням приймання товару є підписання сторонами (їх уповноваженими представниками) накладної або іншої обов`язкової та визначеної чинним законодавством товарно-супровідної та транспортно-супровідної документації на товар.

Постачальник здійснює поставку товару у відповідності до узгодженої сторонами та посвідченої печатками сторін специфікації. Специфікація надається покупцю постачальником (пункт 3.1 договору).

Пунктом 3.2 договору визначено, що для погодження покупцем постачальник зазначає у специфікації такі реквізити: перелік товару (асортимент), який підлягає поставці за договором; найменування кожної одиниці товару, яке повинно відповідати найменуванню товару, нанесеному на споживчу тару, найменування товару, нанесеного на транспортну тару; одиниці виміру товару; штрих-коди товару відповідно до стандарту Європейського товарного коду (EAN); код УКТ ЗЕД товару; ціну за одиницю товару з ПДВ; розмір знижки, що надається постачальником на вартість товару; ціну поставки одиниці товару з урахуванням наданих знижок та ПДВ.

Відповідно до пункту 5.1 договору товар за договором поставляється постачальником на умовах базису поставки DDP згідно міжнародних правил тлумачення комерційних термінів Інкотермс (у редакції 2010 року) з урахуванням умов цього договору.

За змістом пункту 5.7 договору сторони визначили, що кожна партія товару повинна супроводжуватися належно оформленими відповідно до вимог нормативно-правових актів України документами, що передбачені законодавством України при обороті (реалізації) замовленого покупцем товару (далі - товарно-супровідні документи), які відповідають специфікації.

У разі відповідності поставки товару умовам цього договору покупець підписує видаткову та товарно-транспортні накладні на поставлений товар. Дата поставки товару повинна відповідати даті виписки видаткової накладної на товар (пункт 5.11 договору).

Умовами пункту 8.1 договору визначено, що покупець оплачує поставлений постачальником товар по закінченню 70 календарних днів з дати поставки товару постачальником.

Згідно з пунктом 8.2 договору форма оплати - безготівковий розрахунок. Оплата вартості товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника, що зазначений в реквізитах сторін договору. Днем здійснення платежу вважається списання належних до сплати сум з банківського рахунка покупця на рахунок постачальника. Сторони можуть застосовувати інші способи розрахунків, передбаченні чинним законодавством України.

Договір набуває чинності з 01.06.2020 і діє до 31.12.2021 включно, а в частині невиконаних зобов`язань сторін, що виникли в момент дії даного договору - до їх повного виконання (пункт 12.1 договору).

На виконання умов даного договору позивачем було поставлено відповідачу узгоджений товар на загальну суму 218211,60 грн, що підтверджується видатковими накладними №ЕС-00003180 від 06.10.2020 на суму 35122,56 грн, №ЕС-00003181 від 06.10.2020 на суму 13626,96 грн, №ЕС-00003270 від 13.10.2020 на суму 15962,88 грн, №ЕС-00003657 від 06.11.2020 на суму 16375,92 грн, №ЕС-00003658 від 06.11.2020 на суму 10920,48 грн, №ЕС-00003778 від 17.11.2020 на суму 87112,80 грн, №ЕС-00003779 від 17.11.2020 на суму 554,40 грн, №ЕС-00004029 від 01.12.2020 на суму 2973,84 грн, №ЕС-00000162 від 20.01.2021 на суму 15814,08 грн та №ЕС-00001386 від 27.04.2021 на суму 19747,68 грн, які підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень та скріплені печатками, а також товарно-транспортними накладними №ТТН-3180 від 06.10.2020, №ТТН-3270 від 13.10.2020, №ТТН-3657 від 06.11.2020, №ТТН-3778 від 17.11.2020, №ТТН-4029 від 01.12.2020, №ТТН-162 від 20.01.2021 та №ТТН-1386 від 27.04.2021.

Також про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором свідчить і відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин, а також доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що відповідачем не виконано своїх зобов`язань за договором щодо оплати поставленого товару, яку здійснено частково, у зв`язку з чим виник борг за отриманий товар в сумі 193 210,16 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення основного боргу у розмірі 193 210,16 грн, оскільки факт поставки обумовленого сторонами товару та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем. Також судом частково задоволено вимоги позивача про стягнення пені та 3% річних відповідно до здійсненого судом перерахунку.

Однак апелянт вважає, що суд не надав сторонам можливості для мирного врегулювання спору, оскільки відповідачем було подано заяву про мирне врегулювання спору, яку судом не враховано.

Також відповідач зазначає, що ним було сплачено на користь позивача суму боргу в розмірі 100 000,00 грн, а тому судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм процесуального права. Разом з цим, апелянт надає суду проект накладної про повернення товару та зазначає, що згідно взаємних домовленостей відповідач повинен був повернути товар позивачу.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши вказані доводи, колегія суддів зазначає наступне.

Судова колегія враховує, що відповідачем факт порушення своїх зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару не заперечується.

Натомість, апелянт наголошує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ним було подано заяву про надання часу для укладення мирової угоди з метою врегулювання спору, у якій відповідач зазначив, що 28.09.2021 з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок між позивачем та відповідачем були досягнуті певні домовленості по укладанню мирової угоди.

Колегією суддів перевірено, що до вказаної заяви за вих. №55/777юв від 29.09.2021 (а.с. 63-67) додано лише докази надіслання її позивачеві. Тобто, подана відповідачем заява не містить жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у ній, зокрема щодо досягнення певних домовленостей між сторонами.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що згідно взаємних домовленостей відповідач повинен був повернути товар позивачеві та додає проект накладної про повернення товару №РЦ11-000198 від 19.11.2021.

Однак, суд апеляційної інстанції наголошує, що наданий апелянтом проект накладної про повернення товару №РЦ11-000198 від 19.11.2021 не може бути належним та допустимим доказом досягнення певних домовленостей, про які зазначає відповідач, оскільки такий документ не містить підписів уповноважених осіб сторін, тобто не має юридичної сили документа, а є лише проектом. Крім того, апелянтом не обґрунтовано, чому вказані обставини щодо підготовки проекту накладної про повернення товару не було наведено в поданій суду першої інстанції заяві за вих. №55/777юв від 29.09.2021.

Крім того, апелянт стверджує, що ним було сплачено на користь позивача суму боргу в розмірі 100 000,00 грн відповідно до платіжного доручення №48561 від 29.09.2021, що надане останнім разом з апеляційною скаргою.

Однак, колегія суддів наголошує, що доводи скаржника про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, є безпідставними, оскільки як надане апелянтом платіжне доручення №48561 від 29.09.2021, так і проект накладної про повернення товару №РЦ11-000198 від 19.11.2021, виходячи з дат таких документів, існували станом на момент розгляду справи в суді першої інстанції, однак причин, з яких такі докази не були подані суду (зокрема, із заявою за вих. №55/777юв від 29.09.2021), відповідачем не наведено.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а отже саме відповідач був зобов`язаний подати докази на підтвердження обставин, на які він посилається, та несе ризики, які настають у разі не вчинення ним таких процесуальних дій.

Таким чином, судова колегія дійшла до переконання, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних у справі документів з урахуванням положень Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем доказів у справі без поважних причин не свідчить про порушення судом норм процесуального права та не може бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила, що позовні вимоги щодо стягнення суми основного боргу у розмірі 193210,16 грн з відповідача на користь позивача є обґрунтованими, оскільки факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару підтверджений матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Натомість, факт часткової сплати відповідачем суми боргу в розмірі 100 000,00 грн відповідно до платіжного доручення №48561 від 29.09.2021 не свідчить про неповне з`ясування судом обставин справи чи порушення норм процесуального права, більше того, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині, як про це зазначає скаржник у прохальній частині апеляційної скарги, а є обставиною, яка має бути врахована на стадії виконання рішення суду.

Водночас, судом першої інстанції частково задоволено вимоги позивача про стягнення пені та 3% річних відповідно до здійсненого судом перерахунку, оскільки при розрахунку пені позивачем не враховано, що за умовами пункту 10.1 договору пеня розраховується у розмірі облікової ставки НБУ, а не подвійної облікової ставки, як помилково визначено позивачем та не враховано, що у 2020 році 366 днів, а не 365, а при розрахунку 3% річних позивачем також не було враховано кількість днів у 2020 році. При цьому, колегія суддів наголошує, що вказані висновки сторонами на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення не оспорюються.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

У позивача наявне право щодо отримання повної та своєчасної оплати поставленого відповідачеві товару відповідно до умов Договору, укладеного між сторонами, яке було порушене відповідачем, а тому таке право підлягає захисту.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність факту порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару, що відповідачем не спростовано, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми боргу за поставлений товар є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

Водночас, заявлені та нараховані позивачем пеня та 3% річних як похідні вимоги підлягають частковому задоволенню відповідно до перерахунку суду першої інстанції.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору чи іншого правочину.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 цієї ж статті унормовано, що до такого договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України).

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

За приписами частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Доводи позивача про ненадання сторонам можливості для мирного врегулювання спору, оскільки відповідачем було подано заяву про мирне врегулювання спору, яку судом не враховано, колегією суддів визнаються необґрунтованими та відхиляються, оскільки до поданої заяви не було додано жодних документів на підтвердження зазначених в ній обставин, зокрема щодо досягнення певних домовленостей між сторонами по укладанню мирової угоди, а тому рішення суду приймалось з огляду на наявні матеріали справи.

Судовою колегією перевірено матеріали справи та враховано доводи відповідача про сплату на користь позивача суму боргу в розмірі 100 000,00 грн відповідно до наданого разом з апеляційною скаргою платіжного доручення, однак твердження відповідача про неповне з`ясування судом обставин справи чи порушення норм процесуального права на переконання суду апеляційної інстанції є безпідставними, оскільки такий доказ не був поданий до суду першої інстанції, натомість як наданий разом з апеляційною скаргою, в якій не наведено обґрунтування неможливості його надання до суду першої інстанції.

Зокрема, з аналогічних підстав відхиляються і доводи щодо наданого відповідачем проекту накладної про повернення товару, а крім того, судова колегія наголошує, що такий проект не може вважатись належним та допустимим доказом обставин, на які посилається відповідач, оскільки такий проект накладної про повернення товару не містить підписів уповноважених осіб, а також відсутні будь - які інші відомості стосовно підписання такого документу чи досягнення інших домовленостей між сторонами.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що в силу вимог Господарського процесуального кодексу України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу, втім таких дій здійснено не було, а твердження відповідача про досягнення певних домовленостей з цього приводу не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Водночас, факт часткового погашення відповідачем боргу в розмірі 100 000,00 грн (відповідно до платіжного доручення №48561 від 29.09.2021) не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, про що просить відповідач в прохальній частині апеляційної скарги, а є обставиною, яка має враховуватись на стадії виконання рішення суду.

Судовою колегією перевірено матеріали справи, доводи відповідача та встановлено, що судом першої інстанції за результатами розгляду справи прийнято законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних матеріалів справи, що не спростовано скаржником в поданій апеляційній скарзі.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі № 910/15246/21 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі № 910/15246/21 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі № 910/15246/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі № 910/15246/21 залишити без змін.

3.Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Т.І. Разіна

І.А. Іоннікова