Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/569/22

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн",

до відповідача: Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради,

про стягнення 601 491,99грн. з них: 84 939,19 грн. - пеня, 59788,60 грн. - 3% річних, 456764,20 грн. - інфляційні

за участю:

від позивача: Кушнарьов Дмитро Віталійович - адвокат, (договір про надання правової допомоги від 03.01.2022; ордер серія АА № 107222 від 22.08.2022)

від відповідача: Устинський А.В. адвокат

установив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн" (далі позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради (далі відповідач) про стягнення заборгованості за договором про закупівлю товарів за бюджетні кошти в сумі 499 330,27 грн., з них: 84 939,19 грн. - пеня, 54 597,37 грн. - 3% річних, 359 793,71 грн. - інфляційні.

Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.06.2021 у справі №909/223/21, в якому суд встановив факт неналежного виконання відповідачем умов договору про закупівлю товарів за бюджетні кошти № 321/2020/57 від 22.06.2020 в частині оплати за поставлений позивачем товар та вирішив стягнути з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн" 2 177 928 (два мільйони сто сімдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять вісім) грн основного боргу, 51 524 (п`ятдесят одну тисячу п`ятсот двадцять чотири) грн 41 коп. пені, 25 564 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот шістдесят чотири) грн 37 коп. 3 % річних, 99 658 (дев`яносто дев`ять шістсот п`ятдесят вісім) грн 86 коп. інфляційних втрат. Позивач вказав, що станом на момент звернення з позовом до суду рішення залишається невиконаним в сумі 2 177 928 грн 00к. на яку він, керуючись приписами норм ЦК України, нарахував пеню, інфляційні втрати та 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 04.08.2022 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 29.08.2022.

18.08.2022 позивачем по справі подано до суду заяву про збільшення позовних вимог (вх.№ 11180/22 від 18.08.2022) відповідно до якої просить стягнути з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн" заборгованості за договором про закупівлю товарів за бюджетні кошти в сумі 601 491,99грн. з них: 84 939,19 грн. - пеня, 59788,60 грн. - 3% річних, 456764,20 грн. - інфляційні.

Вказана заява подана позивачем з дотриманням вимог ст. 46 Господарського процесуального кодексу України . В судовому засіданні 29.08.2022 судом оголошено про прийняття даної заяви про збільшення позовних вимог.

Таким чином, предметом спору є стягнення заборгованості за договором про закупівлю товарів за бюджетні кошти 601 491,99 грн. штрафних санкцій, з них: 84 939,19 грн. - пеня, 59788,60 грн. - 3% річних, 456764,20 грн. - інфляційні.

22.08.2022 відповідачем по справі подано відзив на позов (вх. №10934/22 від 22.08.2022) відповідно до якого проти позову заперечує та просить суд в позові відмовити. Свої заперечення мотивує форс-мажорними обставинами (воєнними діями на території України), що, на думку відповідача, звільняє його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Ухвалою від 29.08.2022 року Господарський суд Івано-Франківської області відклав підготовче засідання на 12.09.2022.

31.08.2022 позивачем по справі подано до Господарського суду Івано-Франківської області заперечення на відзив (11438/22 від 31.08.2022) відповідно до якого позивач проти відзиву на позов заперечує, мотивуючи тим, що приписи ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі якої і здійснено позивачем нарахування заборгованості за неналежне виконання грошового зобов`язання по рішенню суду, є спеціальною нормою закону і не передбачає жодних підстав для звільнення від відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання. Щодо нарахування пені, то позивач пояснює, що з моменту введення на території України воєнного стану (тобто з 24.02.2022 ) позивачем припинено її нарахування.

Ухвалою від 12.09.2022 Господарський суд Івано-Франківської області закрив підготовче провадження та призначив справу по суті на 26.09.2022.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та з підстав викладених у позовній заяві і запереченні на відзив. Разом з тим, в судовому засіданні під час розгляду справи по суті позивач відмовився від позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 84 939,19 грн. - пеня.

Вказана відмова з урахуванням приписів ст. 46 Господарського процесуального кодексу України прийнята судом.

Відповідач проти позову заперечив, з підстав зазначених у відзиві та просив суд в позові відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача 601 491,99грн. з них: 84 939,19 грн. - пеня, 59788,60 грн. - 3% річних, 456764,20 грн. - інфляційні за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.06.2021 у справі №909/223/21.

17.06.2021 Господарський суд Івано-Франківської області у справі №909/223/21 постановив рішення, відповідно до якого встановив неналежне виконання відповідачем по справі згідно договору про закупівлю товарів за бюджетні кошти № 321/2020/57 від 22.06.2020 і, як наслідок, вирішив стягнути з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн" 2 177 928 грн 00к. заборгованості.

26.07.2021 на виконання вказаного рішення суд видав наказ.

Рішенням від 06.12.2021 по справі №909/964/21 Господарським судом Івано-Франківської області стягнуто з відповідача на користь позивача за прострочення виконання грошового зобов`язання по рішенню суду по справі №909/223/21 за період з 15.03.2021 по 17.09.2021 в сумі 200 861 грн 65 к. штрафних санкцій, з них: 83 715 грн 97 к. - пеня, 33 295 грн 45 к. - 3 % річних, 83 850 грн 23 к. - інфляційні.

Проте, відповідач рішення суду від 17.06.2021 по справі №909/223/21 в частині стягнення 2 177 928 грн 00к. так і не виконав, що зумовило позивача звернуть до суду з даним позовом (про стягнення штрафних санкцій в сумі 601 491,99грн. з них: 84 939,19 грн. - пеня, 59788,60 грн. - 3% річних, 456764,20 грн. - інфляційні).

З урахуванням наведеного суд враховує наступне.

Із змісту ч.5 ст. 11 ЦК України вбачається, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Частина 4 ст. 75 ГПК України вказує на те, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В силу статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобо`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно положень статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Однак, якщо зобов`язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, зокрема стягнення штрафний санкцій за неналежне виконання грошового зобов`язання.

За наведеного, позивач, у зв`язку з подальшим неналежним виконанням відповідачем рішення суду від 17.06.2021 по справі №909/223/21 в частині стягнення 2 177 928 грн 00к., звернувся із даним позовом до суду, зокрема стягнення 601 491,99грн. з них: 84 939,19 грн. - пеня, 59788,60 грн. - 3% річних, 456764,20 грн. - інфляційні.

В ході провадження у справі, зокрема в судовому засіданні після розгляду справи по суті позивач заявив усне клопотання про відмову від частини позовних вимог, зокрема в частині стягнення пені в сумі 84 939,19 грн. Решту позовних вимог позивач підтримав та просив про їх задоволення.

Згідно п. 4 ч. 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У відповідності до ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Вказане свідчить про відсутність предмету спору в частині стягнення 84 939,19 грн. , а тому провадження цій частині відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України слід закрити.

Разом з тим, непогашеною залишилась заборгованість в частині стягнення 59788,60 грн. - 3% річних, 456764,20 грн. - інфляційні за неналежне виконання відповідачем рішення суду від 17.06.2021 по справі №909/223/21 в частині стягнення 2 177 928 грн 00к.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень вище зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Суд встановив факт невиконання відповідачем свого зобов`язання щодо сплати частини заборгованості в сумі 2 177 928 грн 00к., встановленої рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.06.2021 у справі №909/223/21 та дійшов висновку про правомірність покладення позивачем на відповідача додаткових юридичних обов`язків, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України у вигляді інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості за прострочення виконання грошового зобов`язання інфляційних втрат складають за період з 01.10.2021 по 31.07.2022 в сумі 456764,20 грн. та 59788,60 грн. - 3% річних за період 18.09.2021 по 17.08.2022.

Суд перевірив правильність нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат, прийшов до висновку про арифметично вірне їх нарахування та таких, що підлягають до задоволення.

З аналізу наведеного вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Зокрема, про стягнення з відповідача на користь позивача 456764,20 грн. - інфляційних втрат та 59788,60 грн. - 3% річних. В частині стягнення пені в сумі 84 939,19 грн . - провадження у справі слід закрити.

Заперечення відповідача про неможливість виконання рішення суду із посиланням на форс-мажорні обставини судом не приймаються , оскільки нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, адже виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання . Разом з тим, посилання відповідача на воєнні дії на території України, як на форс-мажорну обставину, що перешкоджає належним чином виконати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.06.2021 у справі №909/223/21 щодо сплати частини заборгованості в сумі 2 177 928 грн 00к ніяким чином та належними доказами не доведено.

Щодо судових витрат по справі, то суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом до суду позивач за подання позову сплатив судовий збір в сумарному розмірі 9022 грн 38к.

Про відшкодування інших судових витрат позивач по справі не просив.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведених правових норм та результату задоволення позову (позов задоволено частково) суд приходить до висновку про часткове відшкодування позивачу за рахунок відповідача судового збору по даній справі, зокрема пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає в розмірі 7748,29 грн. Решту судового збору, зокрема в розмірі 1274 грн 09к., - залишити за позивачем, оскільки в частині стягнення пені позивач відмовився після початку розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, статтями 2, 74, 77, 86, 123, 129, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн" до Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради про стягнення 601 491,99грн. з них: 84 939,19 грн. - пеня, 59788,60 грн. - 3% річних, 456764,20 грн. - інфляційні - задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради (вул. Кардинала Любомира Гузара, 15, м. Івано-Франківськ, 76019, код 40312499) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн" (вул. Північно-Сирецька, буд. 3, м. Київ, 04136, код 37726414) - 516 552,80 грн. (п`ятсот шістнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві гривні вісімдесят копійки) з них: 59 788,60 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот вісімдесят вісім гривні шістдесят копійки) - 3% річних , 456 764,20 грн. (чотириста п`ятдесят шість тисячсімсот шістдесят чотири гривні двадцять копійки) - інфляційні та 7748,29 грн. (сім тисяч чотириста вісімдесят дев`ять гривень вісімдесят шість копійки) судового збору.

В частині стягнення пені в сумі 84 939,19 грн . (вісімдесят чотири дев`ятсот тридцять дев`ять гривні дев`ятнадцять копійки) - провадження у справі закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.09.2022

Суддя О. М. Фанда