ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2022 р. Справа№ 910/13251/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Полякова Б.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Кочурової Т.О.

та представників учасників справи:

ТОВ "Виробнича фабрика "СІМІ" - Падох О.І.

ТОВ "Студіопак технології" - Гаврищук Н.Є.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича Фабрика "Сімі"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022

у справі №910/13251/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "СІМІ"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології"

2) Національного органу інтелектуальної власності - Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності"

про визнання прав на промислові зразки недійсними та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Коротке викладення суті спору та позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "СІМІ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології" (далі - відповідач-1) та Національний орган інтелектуальної власності - державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (далі - відповідач-2) з вимогами:

визнати недійсними права на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ "КРУГЛИЙ" згідно із свідоцтвом України №43312 від 24.02.2020 року повністю, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології" (ідентифікаційний код юридичної особи: 36756925);

визнати недійсними права на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ПОДВІЙНИЙ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ" згідно із свідоцтвом України №43313 від 24.02.2020 року повністю, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології" (ідентифікаційний код юридичної особи: 36756925);

визнати недійсними права на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ "ПРЯМОКУТНИЙ" згідно із свідоцтвом України №43314 від 24.02.2020 року повністю, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології" (ідентифікаційний код юридичної особи: 36756925);

зобов`язати Національний орган інтелектуальної власності внести до Державного реєстру України промислових зразків відомості про визнання недійсними прав на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ "КРУГЛИЙ" згідно із свідоцтвом України № 43312 від 24.02.2020 року повністю та здійснити публікацію про це в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності - "Промислова власність";

зобов`язати Національний орган інтелектуальної власності внести до Державного реєстру України промислових зразків відомості про визнання недійсними прав на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ПОДВІЙНИЙ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ" згідно із свідоцтвом України №43313 від 24.02.2020 року повністю та здійснити публікацію про це в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності - "Промислова власність";

зобов`язати Національний орган інтелектуальної власності внести до Державного реєстру України промислових зразків відомості про визнання недійсними прав на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ "ПРЯМОКУТНИЙ" згідно із свідоцтвом України №43314 від 24.02.2020 року повністю та здійснити публікацію про це в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності - "Промислова власність".

Відповідач-1 звернувся до господарського суду з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи в сумі 156000 грн, пов`язані з правничою допомогою адвоката.

Оскаржуване судове рішення (ухвала) господарського суду першої інстанції.

Додатковим рішенням Господарського суду м. Києва від 14.07.2022:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Студіопак технології» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "CIMI" (вул. Володимирська, буд. 92, м. Васильків, Київська область, 08600; ідентифікаційний код: 37184114) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології" (бул. Лесі Українки, буд. 21, м. Київ 133, 01133; ідентифікаційний код: 36756925) 140 000 (сто сорок тисяч) грн 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу;

понесені судові витрати відповідача-1 на професійну правничу допомогу у розмірі 16000, 00 грн покладаються на останнього.

Господарський суд дійшов висновку, що сума судових витрат заявлених відповідачем-1 до відшкодування не є такою, що істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, що наведений у відзиві, та суд не погоджується з доводами позивача щодо недоведеності понесення відповідачем-1 витрат по справі №910/13251/21, оскільки, доданими до заяви про ухвалення додаткового рішення належними та допустимими доказами підтверджено понесення відповідачем-1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 156 000, 00 грн, зокрема, актами прийому-передачі в яких міститься посилання на укладений між відповідачем-1 та адвокатом Гаврищук Н.Є. договір №6 від 01.07.2021; саме лише зазначення в призначенні платежу до платіжних доручень "Угода №6 від 01.07.2021", а не "Договір №6 від 01.07.2021" не спростовує факт сплати відповідачем-1 на рахунок адвоката послуг, у розмірі та у спосіб, що передбачений Договором №6 та додатковими угодами до нього.

Господарський суд вважав неспівмірною вартість послуги з складання і подання до суду відзиву по справі №910/13251/21 в розмірі 88 000,00 грн із затраченим часом в кількості 44 години, що зважаючи на 8-годинний 5-тиденний робочий тиждень перевищує безперервний робочий тиждень, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність, в даному випадку, підстав для зменшення розміру витрат відповідача-1 на оплату правничої допомоги за надану послугу на 8 000, 00 грн.

Так само, суд вважав неспівмірною вартість послуги з складання та подання до суду заперечення відповідача-1 на відповідь ТОВ «Виробнича фабрика «Сімі» на відзив по справі №910/13251/21 із затраченим часом в кількості 14 годин, тобто майже два повноцінних робочих дні, хоча по тексту заперечень відповідач-1 посилається на викладені ним висновки у відзиві, тобто фактично дублюються власні заперечення проти позовних вимог, що викладені у відзиві, тому суд, в даному випадку також зменшує розмір витрат відповідача-1 на оплату правничої допомоги на 8 000, 00 грн.

Господарський суд, беручи до уваги рівень складності та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для спору, а також час витрачений на їх виконання, принципи співмірності та розумності судових витрат, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги на 16 000, 00 грн.

Апеляційне провадження (рух справи).

Позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у якій просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач доводить:

розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 140000 грн не відповідає критеріям реальності (дійсної необхідності їх понесення) та розумності їх розміру, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг;

не можливо ідентифікувати конкретну справу по якій надається правова допомога та здійснена оплата послуг;

надані докази (платіжні доручення) не підтверджують оплату ні по справі №910/13251/21, ні по договору №6 та додатковій угоді №1;

акти прийому-передачі послуг №2 від 30.10.2021, №3 від 31.01.2021, №4 від 10.06.2022 по сумах не відповідають платіжним дорученням №7678 від 02.11.2021, № 7684 від 04.11.2021;

в актах наведено перелік послуг, однак не надано детального опису;

розмір витрат необґрунтований та непропорційний до предмету спору.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 16.08.2022, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Остапенко О.М., Доманська М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/13251/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича Фабрика "Сімі" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022; призначено справу до розгляду на 26.09.2022.

Суд апеляційної інстанції не встановив обставин, що перешкоджають розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

Відповідач-1 в обгрунтування витрат на професійну правничу допомогу адвоката наддав:

копію Договору про надання правової допомоги №6 від 01.07.2021 року;

копію Додаткової угоди №1 від 01.08.2021 року до Договору №6 про надання правової допомоги від 01.07.2021 року;

копію Додаткової угоди №2 від 01.11.2021 року Договору №6 про надання правової допомоги від 01.07.2021 року;

копію Акту №2 від 30.10.2021 року прийому-нередачі послуг за Додатковою угодою №1 від 01.08.2021 року до договору №6 про надання правової допомоги від 01 липня 2021 року;

копію Акту №3 від 31.01.2021 року прийому-нередачі послуг за Додатковою угодою №1 від 01.08.2021 року до договору №6 про надання правової допомоги від 01 липня 2021 року;

копію Акту №4 від 10.06.2022 року прийому-нередачі послуг за Додатковою угодою №1 від 01.08.2021 року до договору №6 про надання правової допомоги від 01 липня 2021 року;

копію платіжного доручення №7678 від 02.11.2021р, що підтверджує оплату Відповідачем 1 наданих послуг;

копію платіжного доручення №7684 від 04.11.2021р. що підтверджує оплату Відповідачем 1 наданих послуг.

Позивач звернувся до господарського суду з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги з огляду на те, що:

ні в Договорі №6, ні в Додатковій угоді №1 не наведений номер справи № 910/13251/21, відсутні дані про сторін та предмет позову, що не дозволяє ідентифікувати конкретну справу по якій надається правова допомога, та в подальшому здійснюється оплата послуг (подібний висновок наведений у Постанові Верховного Суду від 16.02.2022 у справі №308/8430/19);

платіжні доручення не підтверджують здійснення оплати ні по справі №910/13251/21, ні по Договору №6 від 01.07.2021 та Додатковій угоді №1 від 01.08.2021;

акти прийому-передачі послуг №2 від 30.10.2021, №3 від 31.01.2021, №4 від 10.06.2022 по сумах не відповідають платіжним дорученням №7678 від 02.11.2021, № 7684 від 04.11.2021;

не надано доказів, що витрати згідно платіжних доручень №7678 від 02.11.2021, № 7684 від 04.11.2021 стосуються справи №910/13251/21.

Відповідно до умов договору №6 про надання правової допомоги від 01.07.2021:

1.1. За цим Договором Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу (далі - послуги) з питань, що ставляться Клієнтом, а Клієнт зобов`язується приймати та оплачувати послуги на умовах та в строки, що передбачені умовами цього Договору.

1.2. Правова допомога, що надаватиметься Клієнту за цим Договором, полягає у: наданні правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань тощо; складанні заяв, запитів, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництві і захисті прав та інтересів Клієнта у всіх державних та недержавних установах, в тому числі у судах, а також перед фізичними та юридичними особами.

3.1. За надання послуг за цим Договором Клієнт сплачує Адвокату гонорар, виходячи з кількості годин, витрачених Адвокатом на надання послуг Клієнту. Оплата послуг здійснюється Клієнтом на підставі погодженого/підписаного Сторонами Акту приймання- передачі послуг у спосіб та у строки, визначені у відповідному Акті.

3.2. Ставка гонорару Адвоката за годину роботи складає 2 000,00 (дві тисячі) гривень.

Мотиви постанови та висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно із частиною першою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 123 ГПК України).

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною четвертою статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що адвокатом було витрачено на надані відповідачу-1 правових послуг 46 годин (акт №2 прийому-передачі послуг від 30.10.2021) та 22 години (акт №3 прийому-передачі послуг від 31.01.2022).

Крім того, участь адвоката в судовому засіданні встановлена у фіксованій сумі - 5000 грн/судове засідання, що становило суму 15000 грн/3 судових засідання (акт №3 прийому-передачі послуг від 31.01.2022), та 5000 грн/судове засідання (акт №4 прийому-передачі послуг від 10.06.2022).

Разом з тим, господарський суд вважав неспівмірною вартість послуги з складання і подання до суду відзиву по справі №910/13251/21 в розмірі 88 000,00 грн із затраченим часом в кількості 44 години, що зважаючи на 8-годинний 5-тиденний робочий тиждень перевищує безперервний робочий тиждень, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність, в даному випадку, підстав для зменшення розміру витрат відповідача-1 на оплату правничої допомоги за надану послугу на 8 000, 00 грн.

Крім того, господарський суд, зменшив розмір витрат відповідача-1 на оплату правничої допомоги на 8 000, 00 грн, вважаючи вартість послуги зі складання та подання до суду заперечення відповідача-1 на відповідь ТОВ «Виробнича фабрика «Сімі» на відзив по справі №910/13251/21 із затраченим часом в кількості 14 годин, тобто майже два повноцінних робочих дні, неспівмірною.

Апеляційний господарський суд, з огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих приписів та встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи і досліджених доказів погоджується з висновком господарського суду про наявність підстав для часткового задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційним господарським судом не встановлено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі є очевидно невиправданим.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (відповідні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, на які посилається скаржник).

Апеляційний господарський суд, керуючись стандартом доказування "вірогідності доказів", зокрема щодо питання оплати відповідачем-1 витрат на професійну правничу допомогу долученими платіжними дорученнями, не погоджується із запереченнями, що надані докази (платіжні доручення) не підтверджують, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу у цій справі. Так, код платника та код отримувача коштів дозволяють встановити осіб-контраагентів платежів. Зазначення ж у призначенні платежу "згідно угоди №6 від 01.07.2021" не є беззаперечним свідченням, що судом використано недопустимий доказ на підтвердження обставин оплати грошових коштів в рамках відносин за договором №6 від 01.07.2021. Зміст актів прийому-передачі послуг №№2, 3, 4 дозволяють дійти висновку, що вони стосуються правовідносин за договором про надання правової допомоги №6 від 01.07.2021 та судової справи №910/13251/21.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Апеляційна інстанція погоджується з оцінкою господарським судом обставин щодо витрат на професійну правничу допомогу, та не приймає до уваги заперечення про неналежність доказів на підтвердження витрат на професійну правову допомогу, необґрунтованість та непропорційність таких витрат, оскільки незгода скаржника з наданою судом оцінкою відповідних доказів, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, а також оцінкою обставин за критеріями реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру, не свідчить про незаконність оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до норм ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення господарського суду першої інстанції - без зміни

Керуючись статтями 267, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича Фабрика "Сімі" залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 у справі №910/13251/21 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Б.М. Поляков

Б.В. Отрюх

Повний текст постанови складено 03.10.2022.