ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2022м. ДніпроСправа № 904/1066/22

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

дослідивши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи № 904/1066/22

за позовом Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК АРАКС"

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 28.04.2022 за вих. №б/н до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК АРАКС" (далі - відповідач) про стягнення 20.417,42 грн, з яких: 10.694,84 грн пені; 9.722,58 грн штрафу.

Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/1066/22 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2022.

Ухвалою від 05.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).

Господарський суд встановив, що позивач направив на адресу відповідача копію позовної заяви та додані до неї документи, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною № 740 від 04.05.2022 та фіскальним чеком від 04.05.2022 (а. с. 28 30, том 1).

Перевіривши статус відстеження поштового відправлення за трек-номером 740 (копія позовної заяви та додані до неї документи), господарський суд встановив, що відправлення має таке формулювання на офіційному сайті УДППЗ «Укрпошта»: невдала спроба вручення (передача на зберігання): За письмовою відмовою адресата.

Як вбачається з матеріалів справи ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 надсилалася відповідачу на адресу: Україна, 49033, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Автотранспортна, будинок 29Б, за трек-номером 460.

Зазначена кореспонденція повернулась на адресу господарського суду без вручення адресату, зокрема, 05.09.2022 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до частин третьої і сьомої статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України, за змістом частини 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною одинадцятою статті 242 ГПК України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, з позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Верховний Суд в ухвалі від 11.08.2022 у справі № 916/514/21 зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статей 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, господарський суд вважає, що факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що статтями 42, 43 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).

Згідно частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Правильність адреси місця проживання відповідача підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 13.09.2022.

Господарський суд також бере до уваги і те, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень того ж дня (05.05.2022).

Таким чином об`єктивних обставин, що не залежали від волевиявлення відповідача, та які могли б вплинути на пропуск встановленого процесуального строку на подачу відзиву, не вбачається.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не виконав роботи у встановлені строки, у зв`язку з чим позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню та штраф.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач відзив не надав.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять обставини: укладення договору; настання строку виконання робіт; виконання робіт; правомірність нарахування пені та штрафу.

Суд встановив, що 13.08.2021 між позивачем (далі позивач, замовник) та відповідачем (далі відповідач, підрядник) був укладений договір № ПР/П-21296/НЮ (далі - договір).

Згідно з п. 1.1 договору підрядник з власних матеріалів зобов`язався за завданням замовника на свій ризик виконати роботи по ремонту асфальтобетонного покриття на підходах до переїзду 152 км + 493 м перегону Губиниха Кільчень та здати в установлений договором строк закінчені роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи відповідно до умов даного договору.

Результатом робіт є в повному обсязі виконані роботи з ремонту асфальтобетонного покриття на підходах до переїзду 152 км + 493 м перегону Губиниха-Кільчень (п. 1.2 договору).

Власником результатів закінчених робіт є замовник (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору вартість всіх доручених підряднику за даним договором робіт та матеріалів, що ним використовуються, визначається в сумі 138.894,04 грн, у тому числі ПДВ 20% - 23.149,00 грн.

Пунктом 19.1 договору визначено термін його дії: з моменту підписання до 31.12.2021.

Питання порядку здачі та приймання робіт врегульовано у розділі 4 договору.

Так, у пункті 4.1 договору закріплено, що виконання робіт проводиться протягом строку дії договору тільки на підставі надання письмової рознарядки замовником, яка вважається дозволом на виконання робіт та є підтвердженням готовності замовника до приймання робіт.

У позовній заяві позивач вказав, що письмова рознарядка від 28.08.2021 за № НГ/НЗІ-2-3/653 була вручена особисто директору відповідача 29.08.2021 у приміщенні управління регіональної філії «Придніпровська залізниця» економістом структурного «Нижньодніпровська дистанція колії» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Атамась Ольгою Леонідівною.

Також позивач у позовній заяві повідомив суд, що оскільки не було технічної можливості зробити ксерокопії рознарядок, відповідач не поставив підпис на двох екземплярах зазначених рознарядок.

Так, факт вручення 29.08.2021 особисто директору відповідача рознарядки від 28.08.2021 за № НГ/НЗІ-2-3/653 підтверджується доданою до матеріалів справи та завіреною копією заяви ОСОБА_1 .

Отже, фактично в матеріалах справи наявна рознарядка від 28.08.2021 за вих. № НГ/НЗІ-2-3/653 (а. с. 17, том 1), у якій зазначено, що початок робіт протягом 3-х робочих днів з дати направлення рознарядки замовником. Строк виконання робіт до 30.09.2021.

Господарський суд встановив, що саме позивач у власному односторонньому документі, який підписаний головним інженером регіональної філії «Придніпровська залізниця» Тищенко Ю.Г. та заступником директора регіональної філії з інфраструктури регіональної філії «Придніпровська залізниця» Віннічуком О.М. визначив строк початку робіт протягом трьох робочих днів з дати направлення (а не надання (вручення) особисто представнику відповідача) рознарядки.

Так, вручення директору відповідача спірної рознарядки від 28.08.2021 за вих. № НГ/НЗІ-2-3/653 підтверджується заявою ОСОБА_1 (а. с. 26, том 1), у якій остання стверджує, що, зокрема, рознарядка від 28.08.2021 за вих. № НГ/НЗІ-2-3/653 була вручена особисто нею ( ОСОБА_1 ) особисто директору відповідача Авеняну С.С. у приміщенні управління регіональної філії «Придніпровська залізниця» 29.08.2021.

Господарський суд встановив, що інших доказів, які б підтверджували отримання відповідачем від позивача саме 29.08.2021 рознарядки від 28.08.2021 за вих. № НГ/НЗІ-2-3/653 матеріали справи не містять.

Водночас, у п. 4.11 договору закріплено, що строк виконання робіт до 30.09.2021.

У зв`язку з неналежним виконання умов договору, позивач звернувся до відповідача з претензією від 17.01.2022 за № 4 (а. с. 20, том 1), у якій позивач просив відповідача у десятиденний строк з моменту отримання претензії сплатити позивачу 20.418,30 грн пені. В якості доказу направлення претензії від 17.01.2022 за № 4 на адресу відповідача, позивач надав фіскальний чек від 20.01.2022 (а. с. 21, том 1).

Згідно з п. 3.2 договору розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником за фактом виконання робіт на підставі підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (за формою № КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (за формою № КБ-3), на 45-й банківський день з дати реєстрації податкової накладної в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Так, факт виконання робіт підтверджується актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за 16.12.2021 на суму 138.894,02 грн (за формою КБ-2в) (а. с. 10 11, том 1) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за 16.12.2021 на суму 138.894,02 грн (а. с. 9, том 1).

Отже, відповідач роботи виконав 16.12.2021.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем робіт, які обумовлені договором, позивач нарахував пеню за період прострочення з 01.10.2021 до 16.12.2022 на суму 10.694,84 грн та штраф у розмірі 9.722,58 грн.

Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив позивачу нараховані штрафні санкції, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом позову позивач визначив 10.694,84 грн пені та 9.722,58 грн штрафу.

Згідно з нормами ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 180 Господарського кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Оцінивши зміст договору, господарський суд встановив, що сторонами погоджено його істотні умови.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 837, ч. 1 ст. 838 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно зі ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1). Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ч. 2).

У пункті 4.1 договору закріплено, що виконання робіт проводиться протягом строку дії договору тільки на підставі надання письмової рознарядки замовником, яка вважається дозволом на виконання робіт та є підтвердженням готовності замовника до приймання робіт.

Фактично в матеріалах справи наявна рознарядка від 28.08.2021 за вих. № НГ/НЗІ-2-3/653 (а. с. 17, том 1), у якій зазначено, що початок робіт протягом 3-х робочих днів з дати направлення рознарядки замовником. Строк виконання робіт до 30.09.2021. Належних доказів направлення (вручення) вказаної рознарядки відповідачу матеріали справи не містять.

У справі також наявна заява ОСОБА_1 (а. с. 26, том 1), у якій остання підтверджує, що, зокрема, рознарядка від 28.08.2021 за вих. № НГ/НЗІ-2-3/653 була вручена особисто нею ( ОСОБА_1 ) особисто директору відповідача Авеняну С.С. у приміщенні управління регіональної філії «Придніпровська залізниця» 29.08.2021.

Беручи до уваги вказану заяву у сукупності з іншими наявними у справі доказами, суд керуючись принципом вірогідності доказів, вважає, що вручення директору відповідача спірної рознарядки від 28.08.2021 за вих. №НГ/НЗІ-2-3/653 мало місце.

Враховуючи, що у п. 4.11 договору закріплено строк виконання робіт до 30.09.2021, господарський суд доходить висновку, що відповідач був зобов`язаний виконати роботи в строк до 30.09.2021.

Водночас, матеріалами справи встановлено, що роботи за договором відповідач виконав 16.12.2021. Вказане підтверджується актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за 16.12.2021 на суму 138.894,02 грн (за формою КБ-2в) (а. с. 10 11, том 1) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за 16.12.2021 на суму 138.894,02 грн (а. с. 9, том 1).

Господарський суд звертає увагу, що матеріалами справи не підтверджується перенесення строку виконання робіт на іншу дату, аніж 30.09.2021. Крім того, відповідач зобов`язання (взяті за договором) виконав, проте з порушенням строку виконання. Доказів зворотного відповідач не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

За визначенням ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 11.1 договору закріплено, що за порушення строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 % вказаної суми.

Позивач нарахував пеню за період прострочення з 01.10.2021 до 16.12.2021 на суму 10.694,84 грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; вимогу не заперечив.

Господарський суд перевірив розрахунок позивача та визнав його таким, що містить помилку. Так, позивач помилково нарахував пеню за 16.12.2021, оскільки день фактичного виконання обов`язку не включається в період часу, за який здійснюється стягнення, зокрема, пені. Здійснивши власний перерахунок пені, господарський суд встановив, що до стягнення з відповідача підлягає пеня за період з 01.10.2021 до 15.12.2021 у сумі 10.555,95 грн. В решті (про стягнення 138,89 грн пені), слід відмовити.

Позивач нарахував до стягнення з відповідача штраф у розмірі 7 % від вартості робіт на суму 9.722,58 грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; вимогу не заперечив.

Господарський суд перевірив розрахунок позивача та встановив, що прострочення відповідача тривало 76 днів, а тому позивач правомірно нарахував до стягнення з відповідача штраф у розмірі 7 % від вартості робіт. Розрахунок штрафу, здійснений позивачем, суд визнав арифметично та методологічно правильним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2.464,13 грн, з урахуванням того, що 99,32 % позовних вимог позивача судом задоволено.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК АРАКС" (49033, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд. 29Б; ідентифікаційний код 41954829) на користь Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, м. Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (49602, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Кіровський район, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 108; ідентифікаційний код 40081237) 10.555,95 грн (десять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять грн 95 коп) пені, 9.722,58 грн (дев`ять тисяч сімсот двадцять дві грн 58 коп) штрафу, 2.464,13 грн (дві тисячі чотириста шістдесят чотири грн 13 коп) судового збору.

В решті позовних вимог (про стягнення 138,89 грн пені) відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Дупляк