ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2022 Справа № 904/2219/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛТЕХКОМПЛЕКТ", м. Полтава

до Акціонерне товариство "ДНІПРОВАЖМАШ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості 31 856, 85 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛТЕХКОМПЛЕКТ" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 31 856,85 грн., з яких: оснований борг у розмірі 24 624,00 грн. пеня в розмірі 2 168,94 грн., 3% річних у розмірі 710,39 грн., інфляційні збитки в розмірі 4 353,52 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №07СТ-118 від 03.12.2019 в частині своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

В порушенням вимог ухвали суду від 08.08.2022, яка отримана відповідачем 08.08.2022, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, останній відзив на позовну заву не надав, в зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч.4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОЛТЕХКОМПЛЕКТ" (далі постачальником, позивач) та Акціонерним товариством "ДНІПРОВАЖМАШ" (далі покупцем, відповідач) укладено договір №07СТ-118 (далі - договір) .

Згідно п. 1.1. договору, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі передати у власність покупцю продукцію, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі прийняти та оплатити продукцію.

Відповідно до п. 1.2 договору, найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціна продукції, що є предметом поставки за цим договором визначається сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.1 договору визначено, що ціна на продукцію, яка постачається за цим договором, узгоджується сторонами в специфікаціях.

Загальна сума договору становить суму всіх підписаних сторонами специфікацій (пункт 2.3 договору).

Згідно з п. 3.1 договору, розрахунки за продукцію здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в цьому договорі, на підставі рахунку на оплату постачальника.

Пунктом 3.2 договору визначено, що покупець здійснює оплату продукції не пізніше 30 календарних днів з дати відвантаження зі складу перевізника, якщо інше не встановлено в специфікації.

Відповідно до п. 12.1 договору, цей договір набуває чинності після підписання і діє до 31.12.2021 року. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань та відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору.

На виконання умов договору №07СТ-118 від 03.12.2019 року, позивачем здійснено поставку відповідачу товару на загальну суму 24 624,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №3117 від 09.07.2021 року та довіреністю на отримання матеріальних цінностей № 2477 від 09.07.2021 року.

Зобов`язання щодо своєчасної оплати поставленого товару Відповідач не виконав, що стало причиною виникнення заборгованості в розмірі 24 624,00 грн.

На час вирішення спору в суді, доказів сплати вказаної суми заборгованості сторонами не надано.

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 8.1 договору сторони погодили, що в разі порушення покупцем строку оплати продукції, покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення

У зв`язку з порушенням строків оплати товару, Позивач здійснив нарахування пені за загальний період прострочення з 09.08.2021 по 09.02.2022, розмір якої склав суму 2 168,94 грн.

Судом здійснено перевірку наданого розрахунку пені та встановлено, що Позивач невірно визначив початок періоду прострочення, зокрема, не врахував, що останній день строку здійснення оплати товару (тридцятий календарний день від дати здійснення поставки), припадає на вихідний день (08.08.2021 року), а отже, з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 ЦК України, останнім днем оплати є наступний за ним робочий день (09.08.2021 року), а прострочення строку наступає відповідно з 10.08.2021 року.

Таким чином, враховуючи погоджені сторонами умов, суд здійснив перерахунок пені за загальний період прострочення з 10.08.2021 по 09.02.2022 за яким розмір відповідних нарахувань склав суму 2 158,14 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми матеріального закону, Позивач здійснив нарахування 3% річних за період з 09.08.2021 по 25.07.2022 в сумі 710,39 грн. та інфляційних втрат за період з 09.08.2021 по 25.07.2022 у розмірі 4 353,52 грн.

З урахуванням обставин щодо початку прострочення виконання Відповідачем грошового зобов`язання з 10.08.2021 року, суд здійснив власний розрахунок відсотків річних з 10.08.2021 по 25.07.2022 року, розмір яких склав суму 708,36 грн.

Розмір інфляційних втрат, за підрахунками суду становлять суму 5 461,42 грн., однак, зважаючи на приписи ч. 2 ст. 237 ГПК України, яка обмежую право суду на вихід за межі позовних вимог, розмір відповідних нарахувань підлягає стягненню з відповідача в заявленій сумі 4 353,52 грн.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в часині стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 24 624,00 грн., пені в розмірі 2 158,14 грн., 3% річних у розмірі 708,36 грн., інфляційних втрат у розмірі 4 353,52 грн., в решті позову слід відмовити.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Суд звертає увагу на, те що позовна заява містить попередній розрахунок витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн. Доказів на підтвердження відповідних витрат у зазначеному розмірі (договорів, рахунків тощо), позивачем до позову не надано, а отже, у суду відсутні підстави для розгляду питання щодо їх розподілу в складі судових витрат.

Керуючись статями 73-79, 86, 91, 129, 165, 233, 238, 240, 241 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул.. Сухий Острів, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛТЕХКОМПЛЕКТ" (36007, Полтавська область, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд.47-Б, кім. 20, ) основну заборгованість в розмірі 24 624,00 грн., пеню в розмірі 2 158,14 грн., три проценти річних у розмірі 708,36 грн., інфляційні втрати в розмірі 4 353,52 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 480,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ліпинський