РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2022Справа № 910/5100/22

за позовом Фізичної особи-підприємця Берназюк Тетяни Іванівни

до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) ОСОБА_2

2) ОСОБА_3

3) Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ»

про стягнення 33 324,13 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Берназюк Тетяна Іванівна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення 33 324,13 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ним на підставі Договору №01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021 набуто право вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як боржників за кредитними договорами, укладеними з Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», заборгованість за якими було сплачено Товариством з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» внаслідок настання страхового випадку. Разом з тим, заборгованість за кредитними договорами було сплачено Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» і боржниками також, тобто, відповідач двічі отримав кошти за одними і тими ж договорами, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 33 324,13 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2022 позовну заяву залишено без руху.

13.07.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Так, враховуючи, що предметом позову у даній справі є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; залучити до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ»; зобов`язати позивача надіслати залученим третім особам копію позовної заяви з доданими до неї документами; докази надіслання надати суду; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи; запропонувати третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - подати до суду пояснення щодо позову протягом 10 днів з дня одержання позову та щодо відзиву - протягом 10 днів з дня отримання відзиву. У випадку подання пояснень щодо позову або відзиву - подати суду докази надіслання (надання) їх та доданих до них доказів іншим учасникам справи.

27.07.2022 на електронну пошту суду на виконання вимог ухвали від 18.07.2022 від позивача надійшли документи.

01.08.2022 та 03.08.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

11.08.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

22.08.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповіді на відзив та відповідачем у відзивах та запереченнях, суд

ВСТАНОВИВ:

29.11.2017 між ОСОБА_2 та ПАТ «Державний ощадний банк України» (Банк) укладено Кредитний договір № 212_118 від 29.11.2017, відповідно до умов п.2.1. якого банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього Договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах визначених цим Договором.

Згідно п. 2.2. Кредитного договору № 212_118 від 29.11.2017 кредит надається в загальному розмірі 39 825,00 грн на 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 28.11.2020, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору.

За змістом п.1.1.13 та п.1.1.14 Кредитного договору № 212_118 від 29.11.2017 поточний рахунок для видачі - відкритий позичальником у банку поточний рахунок № НОМЕР_1 для здійснення розрахунково-касового обслуговування позичальника, в тому числі обслуговування кредиту. Поточний рахунок для обслуговування - відкритий позичальником у банку поточний рахунок № НОМЕР_1 та/або № НОМЕР_2 для здійснення розрахунково-касового обслуговування позичальника, в тому числі обслуговування кредиту.

З виписок за період з 26.01.2018 по 22.01.2020, які містяться в матеріалах справи вбачається, що станом на 29.03.2019 у ОСОБА_2 існувала заборгованість перед банком у розмірі 11 349,00 грн. В подальшому, а саме 04.04.2019, 08.05.2019 та 06.06.2019 відбулось договірне списання у розмірі 319,75 грн, 1105,77 грн та 883,91 грн, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 9 039,57 грн. Станом на 27.06.2019 вихідний залишок становив 0 грн.

Також, судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 укладено Договір про споживчий кредит № 18-2019 від 27.06.2019 відповідно до п. 2.1. якого банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього Договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах визначених цим Договором.

Відповідно до п.2.2. Договору про споживчий кредит № 18-2019 від 27.06.2019 кредит надається в загальному розмірі 50 000,00 грн на 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 28.06.2022, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору.

Згідно п. 3.2.1. Договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок для видачі позичальника з подальшим перерахуванням в безготівковій формі кредитних коштів на поточний рахунок ФОП Карачка Вадим Михайлович , код отримувача НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 відкритий в АТ «Ощадбанк», код банку 338545.

З виписок за період з 28.01.2020 по 28.07.2020 щодо ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи вбачається, що вихідний залишок станом на 28.07.2020 становив 2082,76 грн.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також, судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (страхувальник; відповідач) та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (страховик) укладено Договір добровільного страхування кредитів №18.215040.1601-0286 від 01.12.2018, відповідно до п.2.1. якого предметом цього Договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані зі збитками внаслідок неповернення/неповного повернення позичальниками кредитів (в тому числі їх частини) та/або несплатою/неповною сплатою нарахованих за ними процентів, що передбачені кредитними договорами.

Відповідно до п.4.1. Договору №18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 страховим випадком за цим Договором є факт первинного (першого у часі, за винятком випадку, передбаченого абз. 3. Цього пункту) виникнення збитків у Страхувальника (в особі Установ Страхувальника) внаслідок невиконання/часткового невиконання Позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин за винятком тих, що передбачені розділом 9 цього Договору. Страховий випадок за цим Договором настає на 61 день після дати, встановленої кредитним договором, як дата повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом. У разі, якщо страхувальник відзиває заяву про виплату страхового відшкодування (до моменту виплати страхового відшкодування) або повертає страховику виплачене страхове відшкодування в повному розмірі, вважається що збиток по такому позичальнику/кредитному договору не настав. Обов`язки страховика за цим договором розповсюджується на страхові випадки, які настали в період дії цього договору за кожним кредитним договором, включеним у всі діючі реєстри (підписані уповноваженими представниками сторін та оплаченими страхувальником (в особі установ) на умовах розділу 5 цього договору, з дати підписання договору.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідь на заяву АТ «Ощадбанк» про настання страхового випадку Вх.№ 21-02-4914 від 23.04.2019 по Договору № 212_118 від 29.11.2017, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» складено страховий акт відповідно до якого загальна сума страхового відшкодування (позичальник - ОСОБА_2 ) складає 9 039,57 грн.

З платіжного доручення № 17579 від 27.06.2019 вбачається, що ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ » виплатило АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування по вищевказаному страховому акту в сумі 9 039,57 грн.

Також, у відповідь на заяву про настання страхового випадку №128 від 29.07.2020 по Договору № 18-2019 від 27.06.2019 складено страховий акт відповідно до якого загальна сума страхового відшкодування (позичальник - ОСОБА_3 ) складає 24 284,56 грн.

З платіжного дорученням № 35397 від 24.03.2021 вбачається, що ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» виплатило АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування по вищевказаному страховому акту в сумі 24 284,56 грн.

У подальшому, між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Берназюк Т.І. (Новий кредитор; Позивач) укладено Договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021, відповідно до п. 2.1. якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за укладеними договорами добровільного страхування та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

Відповідно до п.п.1.1.1. - 1.1.5. Договору № 01-05 від 20.05.2021 боржники - особи, які відповідальні за завдання матеріальних збитків, за фактом настання яких Первісний кредитор визнав завдані матеріальні збитки страховим випадками та здійснив страхові виплати/страхові відшкодування на користь страхувальника по укладеному договору добровільного страхування кредитів, договорам добровільного страхування наземного транспортного засобу та договорам обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - договори ОСЦПВ), перелік яких зазначено в Реєстрі прав вимог, що наведений у Додатку №1 до цього Договору.

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Договори страхування - договори добровільного страхування кредитів, договори добровільного страхування наземного транспортного засобу та договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - договори ОСЦПВ) , які укладені між Первісним кредитором та фізичними або юридичними особами (страхувальниками) в порядку та на умовах, передбачених чинним законодавством України та якими забезпечуються майнові інтереси страхувальників або третіх осіб.

Документація - оригінали або засвідчені належним чином копії документів, що стосуються заборгованості окремого Боржника, які підтверджують розмір зобов`язання (заборгованості), дійсність та наявність права грошових вимог Первісного кредитора до Боржника, а також є необхідними для пред`явлення вимоги до Боржника.

Заборгованість - невиконані Боржником грошові зобов`язання перед Первісним кредитором, які виникли в порядку передбаченому чинним законодавством, зокрема але не виключно, у зв`язку з настанням страхових випадків які пов`язанні із завданням матеріальних збитків, під час яких було заподіяно збиток страхувальникам Первісного кредитора або третім особам та внаслідок чого, Первісним кредитором були здійсненні страхові виплати/страхові відшкодування по укладеним Договорам страхування за якими, відповідно до чинного законодавства Первісний кредитор набув права вимоги до заподіювача/ів збитку.

Згідно п.3.1.1. - 3.1.3. Договору № 01-05 від 20.05.2021 права вимоги відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Первісним кредитором.

Для підтвердження наявності та дійсності Прав вимоги, шо відступаються Первісний кредитор передає Новому кредитору Документацію в порядку та строки, шо передбачені цим Договором.

Право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту перерахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок Первісного кредитора, внаслідок чого Новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння Боржниками збитків страхувальникам Первісного кредитора, які уклали Договір страхування із Первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань).

Згідно п. 4.1. Договору № 01-05 від 20.05.2021 ціна договору складає 340 000,00 грн.

З Додатку №1 до Договору № 01-05 від 20.05.2021 «Реєстр прав вимог» вбачається, що первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв оригінали матеріалів регресних справ. Зокрема щодо ОСОБА_2 (п.61) та ОСОБА_3 (п.227).

Відповідно до квитанції №0.0.6.1 від 20.05.2021 ФОП Берназюк Т.І. сплатила на рахунок ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ » 340 000,00 грн оплати згідно Договору № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 Цивільного кодексу України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 519 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором

Суд зазначає, що відступлення права вимоги (уступка вимоги - цесія) являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора (цедента) новому кредиторові (цесіонарію). Цесія - це заміна особи у зобов`язанні, що виникає в силу укладення відповідного договору купівлі-продажу, міни чи дарування прав, що випливають із зобов`язання. Так, договір відступлення права вимоги може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати первісному кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що Банк (відповідач) звернувшись до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» із заявою про настання страхового випадку надав недостовірну інформацію щодо визначення причин та розміру збитків, що спричинило виплату страхового відшкодування без належної правової підстави. Станом на дату оплати відповідачу 9039,57 грн страхового відшкодування ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» (Первісним кредитором) заборгованість ОСОБА_2 перед відповідачем була відсутня.

Також, позивач стверджує, що після відправлення відповідачем заяви про настання страхового випадку від 29.07.2020 № 128 (щодо позичальника - ОСОБА_3 ), Банк звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 18-2019 від 27.06.2019.

Тобто, позивач зазначає, що відповідач двічі отримав кошти за рахунок погашення боргу по кредитному договору № 18-2019 від 27.06.2019 самим позичальником на підставі судового рішення та як суму страхового відшкодування за заявою про настання страхового випадку від 29.07.2020 № 128.

З листа позивача до відповідача щодо повернення коштів від 15.09.2021, вбачається, що позивач вимагав повернути 24 284,56 грн, оскільки рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/16895/20 від 21.01.2021 стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість по Договору про споживчий кредит № 18-2019 від 27.06.2019 та що зазначене рішення перебуває на стадії виконавчого провадження.

З відповіді відповідача від 27.09.2021 №117.20-12/1/1109/62750/2021-19/Вих на звернення від 15.09.2021 вбачається, що банк відмовив позивачу у сплаті 24 284,56 грн, оскільки зобов`язання між банком (первісним кредитором) та ФОП Берзанюк Т.І. (новим кредитором) відсутні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Договору №01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021 набуто право вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як боржників за кредитними договорами, укладеними з АТ «Державний ощадний банк України», заборгованість за якими було сплачено ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» внаслідок настання страхового випадку. Разом з тим, заборгованість за кредитними договорами було сплачено АТ «Державний ощадний банк України» і боржниками також, тобто, відповідач двічі отримав кошти за одними і тими ж договорами, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 33 324,13 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що позивач набув право вимоги тільки до боржників вказаних в додатку до Договору №01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021 та не набув права вимоги до АТ «Ощадбанк», як страхувальника по Договору добровільного страхування кредитів №18.215040.1601-0286 від 01.12.2018. Крім того, відповідач зазначає, що сума заборгованості ОСОБА_2 перед виплатою страхового відшкодування підтверджена випискою по банківському рахунку та була повідомлена страховику, у свою чергу, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.04.2022 у справі № 484/3997/21 встановлено лише те, що ОСОБА_2 сплачував грошові кошти в рахунок погашення існуючої заборгованості на поточний рахунок № НОМЕР_1 , який є поточним рахунком для обслуговування Договору про споживчий кредит № 212_118 від 29.11.2017, Кредитного договору № 145 від 26.10.2016 та Договору про іпотечний кредит № 100_118 від 30.05.2017, черговість списання грошових коштів з якого встановлена вказаними договорами, тобто, фактично позивачем не було належним чином доведено обґрунтованість позовних вимог в межах справи № 484/3997/21; наявність рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.01.2021 у справі № 607/16895/20 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 не є подвійним стягненням заборгованості за кредитним договором, оскільки, в рамках виконавчого провадження №65280465 стягуються кошти в розмірі 2102,00 грн судового збору сплаченого за розгляд справи №607/16895/20 та 223,66 грн пені та 3% річних за несвоєчасне погашення боргу та процентів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним з основних принципів господарського судочинства є принцип диспозитивності, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках.

Так, судом було встановлено, що між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 , а також між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № 212_118 від 29.11.2017 та Договір про споживчий кредит № 18-2019 від 27.06.2019 відповідно, за умовами яких банком надається позичальникам кредит.

Судом було встановлено, що між АТ «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» укладено Договір добровільного страхування кредитів №18.215040.1601-0286 від 01.12.2018, відповідно до п.2.1. якого предметом цього Договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані зі збитками внаслідок неповернення/неповного повернення позичальниками кредитів (в тому числі їх частини) та/або несплатою/неповною сплатою нарахованих за ними процентів, що передбачені кредитними договорами.

У зв`язку з настанням страхових випадків АТ «Ощадбанк» звернулось до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» із заявами про виплату страхового відшкодування.

У відповідь на заяву АТ «Ощадбанк» про настання страхового випадку Вх.№ 21-02-4914 від 23.04.2019 по Договору № 212_118 від 29.11.2017, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» складено страховий акт відповідно до якого загальна сума страхового відшкодування (позичальник - ОСОБА_2 ) складає 9 039,57 грн.

З платіжного доручення № 17579 від 27.06.2019 вбачається, що ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ » виплатило АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування по вищевказаному страховому акту в сумі 9 039,57 грн.

Також, у відповідь на заяву про настання страхового випадку №128 від 29.07.2020 по Договору № 18-2019 від 27.06.2019 складено страховий акт відповідно до якого загальна сума страхового відшкодування (позичальник - ОСОБА_3 ) складає 24 284,56 грн.

З платіжного дорученням № 35397 від 24.03.2021 вбачається, що ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» виплатило АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування по вищевказаному страховому акту в сумі 24 284,56 грн.

Таким чином, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування за Договором добровільного страхування кредитів, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ » набуло право вимоги до осіб, відповідальних за заподіяний збиток ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом було встановлено, що в подальшому між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ФОП Берзанюк Т.І. укладено Договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021, відповідно до п. 2.1. якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за укладеними договорами добровільного страхування та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

Положеннями Договору № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021 передбачено, що боржники - особи, які відповідальні за завдання матеріальних збитків, за фактом настання яких Первісний кредитор визнав завдані матеріальні збитки страховим випадками та здійснив страхові виплати/страхові відшкодування на користь страхувальника по укладеному договору добровільного страхування кредитів, договорам добровільного страхування наземного транспортного засобу та договорам обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - договори ОСЦПВ), перелік яких зазначено в Реєстрі прав вимог, що наведений у Додатку №1 до цього Договору.

З Додатку №1 до Договору № 01-05 від 20.05.2021 «Реєстр прав вимог» вбачається, що первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв оригінали матеріалів регресних справ. Зокрема, щодо ОСОБА_2 (п.61) та ОСОБА_3 (п.227).

Тобто, з встановленого вище вбачається, що жодних прав вимоги до АТ «Державний ощадний банк України» за умовами Договору № 01-05 від 20.05.2021 позивачу не передавалось.

Поряд з цим, судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/16895/20 від 21.01.2021 було задоволено позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в розмірі 30 237,84 грн, з яких: 27 959,80 гривень - заборгованість за основним боргом (кредитом); 2 082,76 гривень - проценти за користування кредитом; 15,06 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 13,32 гривень - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 178,92 грн - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 15,95 грн - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів; 0,41 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів, також стягнуто 2 102,00 грн судового збору.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №65280465 від 26.04.2021 головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Перешлюгою Н.Р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 607/16895/20 виданого 02.03.2021 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення боргу із ОСОБА_3 на користь АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії ТОУ АТ "Ощадбанк" в сумі 32339,84 грн.

Постановою ВП №65280465 від 27.04.2021 внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість сума коштів до стягнення за 32 339,84 грн зазначено суму коштів до стягнення - 2 325,66 грн, оскільки у заяві стягувача (АТ «Ощадбанк») вказана заборгованість в сумі 223,66 грн, та судовий збір в розмірі 2102 грн.

Тобто, у рамках ВП №65280465 від 27.04.2021 рішення у справі 607/16895/20 від 21.01.2021 виконується виключно у межах стягнення судового збору у розмірі 2 102,00 грн та 223,66 грн (пеня та 3% річних за несвоєчасне погашення боргу та процентів).

Відтак, позивачем на надано належних доказів на підтвердження обставини отримання відповідачем суми коштів (заборгованості) за кредитним договором, позичальником за яким є ОСОБА_3 двічі (за рахунок сплаченого страхового відшкодування та на підставі рішення суду у справі № 607/16895/20 від 21.01.2021), у свою чергу, докази, які надані відповідачем до відзиву підтверджують саме протилежне та свідчать про необґрунтованість доводів позивача.

Суд звертає увагу, що правовою підставою для стягнення з відповідача 33 324,13 грн, на переконання позивача є приписи п.п. 10.2.9 Договору страхування від 01.12.2018, відповідно до якого відповідач (АТ «Ощадбанк») зобов`язаний повернути страховику (первісному кредитору; ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ») суму виплаченого страхового відшкодування протягом 10 (десяти) робочих днів з дати настання наступних випадків:

- у разі погашення позичальником заборгованості перед відповідною установою страхувальника у повному розмірі. У разі часткового погашення позичальником заборгованості перед відповідною установою страхувальника, страхувальник повертає страховику відповідну частину страхового відшкодування;

- викриття документально підтвердженого факту повідомлення страховику недостовірної або неповної інформації відповідною установою страхувальника при наданні документів, необхідних для визначення причин та розміру збитків, за умови, що така недостовірна або неповна інформація спричинила виплату страхового відшкодування без належної правової підстави.

Так, частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 Цивільного кодексу передбачено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, сторонами за Договором страхування від 01.12.2018 є АТ «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», доказів досягнення згоди щодо заміни сторони вказаного договору (зокрема, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на ФОП Берназюк Т.І. ) матеріали даної справи не містять, відтак, положення Договору страхування від 01.12.2018 не регулюють правовідносини між позивачем та відповідачем у справі № 910/5100/22, а тому посилання позивача на п.п. 10.2.9 вказаного договору, як на правову підставу для стягнення з відповідача на користь позивача спірної суми коштів не відповідає приписам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене, оскільки, позивачем не доведено обставин виникнення у відповідача перед позивачем зобов`язань зі сплати грошових коштів, зокрема, у розмірі 33 324,13 грн, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у справі № 910/5100/22, а відтак, відмовляє у позові Фізичної особи-підприємця Берназюк Тетяни Іванівни до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення 33 324,13 грн.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева