СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Харків Справа № 905/1754/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Фоміна В.О.;

за участі секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (вх.№3911Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 11.11.2021 у справі №905/1754/21 (повний текст рішення складено 16.11.2021 суддею Устимовою А.М. у приміщенні господарського суду Донецької області)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Аерлайн, м.Василівка Запорізької області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Добропілля Донецької області,

про стягнення 273437,08 грн,-

ВСТАНОВИВ:

08.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Аерлайн» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про стягнення 273437,08 грн, з яких: основний борг - 239958,00 грн, пеня - 17198,09 грн, 3% річних - 4043,13 грн, інфляційні втрати - 12237,86 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» зобов`язання щодо оплати наданих послуг за договором від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА про надання послуг з ремонту вузлів/агрегатів тракторної техніки, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість у розмірі 239958,00 грн, що стало підставою для нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.11.2021 у справі №905/1754/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Аерлайн до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля про стягнення 273437,08 грн, з яких: основний борг 239958,00 грн, пеня 17198,09 грн, 3% річних 4043,13 грн, інфляційні втрати 12237,86 грн задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 273425,65 грн, з яких: основний борг 239958,00 грн, пеня 17180,15 грн, 3% річних 4038,64 грн, інфляційні втрати 11658,73 грн, судовий збір у сумі 4092,54 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд виходив з того, що ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» своїх зобов`язань щодо розрахунку за вказаним договором належним чином не виконало, тому господарський суд обґрунтовано визнав доведеним факт порушення відповідачем умов правочину в частині виконання грошового зобов`язання та встановленою наявність основного боргу замовника перед виконавцем за договором від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА на підставі актів здачі-приймання робіт (надання послуг) у загальній сумі 239958,00 грн. Щодо заявлених до стягнення позивачем пені у розмірі 17198,09 грн, 3% річних у розмірі 4043,13 грн, інфляційних втрат у розмірі 12237,86 грн, господарський суд, первіривши надані позивачем розрахунки, здійснивши власний розрахунок, частково задовольнив вимоги про стягнення пені у розмірі 17180,15 грн, 3% річних 4038,64 грн, інфляційні втрати 11658,73 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля не погодилось з рішенням суду першої інстанції, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 11.11.2021 у справі №905/1754/21 скасувати в частині стягнення з відповідача пені 17198,09 грн, 3% річних - 4043,13 грн, інфляційних втрат 12237,86 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» знаходиться у скрутному фінасовому становищі, майновий стан підприємства тяжкий та збитковий, на підтвердження чого надає звіти про фінансові результати форми №2 за 2020 рік та 1 півріччя 2021 і просить апеляційний суд прийняти їх і дослідити при розгляді апеляційної скарги. Апелнт зазначає, що протягом вказаних періодів і на даний час ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» не має прибутку, а показник збитку в графі «чистий фінансовий результат» склав: у 2020 році грн і І півріччі 2021 року - 683300000,00 грн. Також зазначає, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.10.2020 №1215-р "Деякі питання утворення акціонерного товариства за участю державних вугледобувних підприємств та ПАТ «Центренерго» у зв`язку з розірванням договору оренди б/н від 22.12.2010 цілісного майнового комплексу ДП «ДЕТЕК Добропіллявугілля» з 25.01.2021 майно цілісного майнового комплексу передано на баланс ДП «Добропіллявугілля-видобуток». З 25.01.2021 усе майно та обладнання, зокрема, гірничі шахти підприємства та інші філії були передані у функціонуючому стані ДП «Добропіллявугілля-видобуток», ТОВ «ДЕТЕК Добропіллявугілля» з цього часу не веде господарської діяльності та не видобуває вугілля. Інших джерел виплати заборгованості немає. 25.01.2021 майже усі працівники товариства були звільнені з переведенням до ДП «Добропіллявугілля видобуток», на момент розгляду справи в суді першої інстанції ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» не мало змоги здійснити належний правивий супровід справи. Посилаючись на положення ст.551 Цивільного кодексу України, ст.233 Господарського кодексу України, та правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду у справі №904/2847/19 від 26.03.2020, Великої Палати Верховного Суду у справі №902/417/18 від 18.03.2020, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не розглядалось питання про те, що позивач ніяких збитків не поніс, будь-яких доказів понесення ним збитків внаслідок допущеного відповідачем порушення грошових зобов`язань за договором не надав. При цьому чинним законодавством не врегульовано розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні навних у справі доказів. Апелянт вважає, що господарським судом неповно та не всебічно розглянуто усі обставини справи.

До апеляційної скарги надає копії звітів про фінансові результати ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» за 2020 рік та І півріччя 2021.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 витребувано у господарського суду Донецької області матеріали справи №905/1754/21. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (вх.№3911Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 11.11.2021 у справі №905/1754/21 до надходження матеріалів справи до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (вх.№3911Д/2) залишено без руху. Встановлено заявнику апеляційної скарги десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги. Роз`яснено, що наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля на рішення господарського суду Донецької області від 11.11.2021 у справі №905/1754/21. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 14.03.2022 о 10:00 год. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 04.03.2022 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

18.02.2022 від ТОВ Аерлайн надійшов відзив (вх.№2108) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що при розгляді справи у суді першої інстанції відповідач не надавав жодних заяв по суті справи, а також заяви про зменшення розміру пені. Посилання на правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду у справі №904/2847/19 від 26.03.2020, Великої Палати Верховного Суду у справі №902/417/18 від 18.03.2020, позивач вважає нерелевантним, оскільки обставини справи №905/1754/21 не є аналогічними обставинам справи №904/2847/19 та №902/417/18. Крім того, зазначає, що на даний час господарським судом Донецької області розглядається справа №905/1977/21 про банкрутство ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля». Усі обставини справи господарський суд дослідив у повному обсязі та надав повну та об`єктивну оцінку при дослідженні наявних у справі доказів.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України судові засідання, призначені з 24.02.2022 (у тому числі і в даній справі), не відбулися. В оголошеннях, розміщених на офіційному вебпорталі судової влади України та на сторінці Східного апеляційного господарського суду в мережі "Фейсбук", суд зазначив, що відповідні судові засідання будуть перенесені на іншу дату, про що учасників судових процесів буде повідомлено додатково.

09.03.2022 від представник ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» до суду надійшло клопотання (вх.№2348) про відкладення розгляду справи до часу відсутності/усунення даної загрози.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2022 у зв`язку з відпусткою судді Білоусової Я.О., судді Тарасової І.В. для розгляду даної апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Пуль О.А, суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2022 відкладено розгляд справи № 905/1754/21. Доведено до відома учасників справи, що дата наступного відкритого судового засідання з розгляду справи №905/1754/21 буде визначена після усунення обставин, що становлять загрозу та небезпеку для життя і здоров`я учасників судового процесу. Запропоновано учасникам справи реалізовувати свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі Електронний суд.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2022 повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 12.09.2022 об 11:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр.Незалежності, 13, 1-й поверх, у залі засідань №132. Учасникам справи невідкладно повідомити суд про отримання цієї ухвали, зокрема, шляхом надсилання засвідченого електронним цифровим підписом уповноваженої особи відповідного повідомлення на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду. Запропоновано учасникам справи заздалегідь письмово повідомити суд про намір і можливість взяти участь у судовому засіданні для своєчасного вжиття заходів з організації його проведення. З метою уникнення загрози для життя і здоров`я учасників судового процесу рекомендувати взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми Електронний суд або надсилати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду: .

У судове засідання 12.09.2022 сторони не з`явились, належним чином повідомлені про розгляд справи. Копію ухвали Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 у даній справі ТОВ «ДЕТЕК Добропіллявугілля» отримало 08.09.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Щодо повідомлення позивача про час і дату судового засідання та з урахуванням тимчасово відсутнього обміну з відділенням поштового зв`язку №71601 в умовах воєнного стану суд не має можливості направити в установленому порядку Товариству з обмеженою відповідальністю "Аерлайн" саме на адресу: вул.Богдана Хмельницького, 3, м.Василівка, Запорізька область, 71601 ухвалу суду, про що працівниками апарату суду складено акт від 08.08.2022.

Разом з тим, на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу «Судова влада України» у підрозділі «Повідомлення для учасників судового процесу», розділу «Громадянам» розміщено інформацію щодо дати, часу та місця розгляду даної справи. Наявна інформація про розгляд справи і в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду виходить з такого.

01.01.2020 між ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (замовник) та ТОВ «Аерлайн» (виконавець) укладений договір №555-ДВ-ДА про надання послуг з ремонту вузлів/агрегатів тракторної техніки, відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобов`язується у 2020 році надати замовнику послуги, зазначені у пункті 1.2 цього договору, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до пунктів 1.2-1.3 договору найменування послуг (код ДКПП 45.20): ремонт вузлів/агрегатів тракторної техніки (далі - послуги); місце надання послуг (об`єкт): Запоріжська обл., м. Васильївка, вул.Б.Хмельницького, 3.

Договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань. Договір може бути скріплений печатками сторін. (пункт 10.1 договору).

Сума договору погоджена сторонами у пункті 3.1 договору та становить: 1416000,00 грн (один мільйон чотириста шістнадцять тисяч гривень 00 копійок), у тому числі ПДВ 20% 236000,00 грн (двісті тридцять шість тисяч 00 копійок).

Додатковою угодою №1 від 20.03.2020 змінено орієнтовну суму договору, яка складає 1430000,00грн, крім того, ПДВ (20%) 286000,00 грн, разом - 1716000,00 грн.

Додатковою угодою №1 від 18.05.2020 змінено орієнтовну суму договору, яка складає 1600000,00 грн, крім того, ПДВ (20%) 320000,00 грн, разом - 1920000,00 грн.

Вартість послуг визначається на підставі калькуляцій, які є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1,2).

У пункті 5.2 договору сторони домовились, що після закінченні надання послуг Виконавець складає два примірники двостороннього акту наданих послуг, які підписуються уповноваженими представниками сторін.

В акті наданих послуг повинен бути відображений фактичний обсяг наданих послуг протягом звітного періоду (пункт 5.3 договору).

При отриманні від виконавця 2 примірників акту про надання послуг, замовник зобов`язаний підписати акт і один примірник акту повернути виконавцю у 5-ти денний термін з дня його отримання. У разі неповернення замовником акту у зазначений термін - послуги будуть вважатися наданими виконавцем згідно з умовами цього договору (пункт 5.4 договору).

Відповідно до пункту 5.5 договору при наявності мотивованої відмови замовника від підписання акту про надання послуг, сторони складають двосторонній акт з переліком, виявлених дефектів і недоробок і строків їх усунення.

Згідно з пунктами 6.3.1-6.3.2 договору виконавець зобов`язався забезпечити надання послуг у строки, установлені цим договором; після закінчення надання послуг виконавець надає замовнику акт про надані послуги.

У відповідності до пункту 6.1.1 замовник зобов`язався здійснити оплату за надані послуги в строк, передбачений пунктом 4.1 даного договору.

Порядок здійснення розрахунків погоджений сторонами у розділі 4 договору, відповідно до пункту 4.1 якого розрахунки по цьому договору проводяться замовникам шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця у наступному порядку: пункт 4.1.1 договору - за 30 (тридцять) календарних днів після підписання уповноваженими представниками сторін акту наданих послуг, пред`явлення виконавцем рахунку на оплату послуг.

Якщо останній день строку для оплати, що встановлений цим договором, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення такого строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до пункту 7.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України, законами та цим договором.

За порушення строків оплати послуг замовник зобов`язаний сплатити виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасної сплаченої суми за кожен день прострочки (пункт 7.2 договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтисками печаток підприємств без зауважень та заперечень.

Сторонами підписано калькуляцію №1 ціна робіт за 2020 рік (додаток №1 до договору №555-ДВ-ДА про надання послуг від 01.01.2020) на суму 828000,00 грн, яка згідно з пунктами 13.1-14 договору є невід`ємною частиною договору.

На виконання умов договору сторонами складено та підписано акти здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 239958,00 грн, з яких: акт від 12.01.2021 №12 на суму 30000,00 грн; акт від 12.01.2021 №2 на суму 27000,00 грн; акт від 12.01.2021 №14 на суму 11400,00 грн; акт від 12.01.2021 №15 на суму 11400,00 грн; акт від 12.01.2021 №11 на суму 9600,00 грн; акт від 12.01.2021 №8 на суму 22500,00 грн; акт від 12.01.2021 №6 на суму 16200,00 грн; акт від 12.01.2021 №5 на суму 31200,00 грн; акт від 12.01.2021 №4 на суму 9600,00 грн; акт від 13.01.2021 №3 на суму 5400,00 грн; акт від 13.01.2021 №9 на суму 4500,00 грн; акт від 13.01.2021 №13 на суму 6600,00 грн; акт від 15.01.2021 №10 на суму 41580,00 грн; акт від 15.01.2021 №7 на суму 12978,00 грн.

Відповідно до вказаних актів ТОВ «Аерлайн» (виконавець) виконало роботи (надало послуги) за договором від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА; замовник ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» претензій по об`єму, якості та строкам виконаних робіт (наданих послуг). Акти підписані представниками сторін без зауважень та заперечень, скріплені відтисками печаток підприємств.

ТОВ «Аерлайн» виставлено ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» рахунки на оплату за договором від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА: №79 від 12.01.2021 на суму 30000,00 грн з ПДВ; №76 від 12.01.2021 на суму 27000,00 грн з ПДВ; №80 від 12.01.2021 на суму 11400,00 грн з ПДВ; №81 від 12.01.2021 на суму 11400,00 грн з ПДВ; №84 від 12.01.2021 на суму 9600,00 грн з ПДВ; №86 від 12.01.2021 на суму 22500,00 грн з ПДВ; №88 від 12.01.2021 на суму 16200,00 грн з ПДВ; №89 від 12.01.2021 на суму 31200,00 грн з ПДВ; №90 від 12.01.2021 на суму 9600,00 грн з ПДВ; №77 від 13.01.2021 на суму 5400,00 грн з ПДВ; №78 від 13.01.2021 на суму 4500,00 грн з ПДВ; №83 від 13.01.2021 на суму 6600,00 грн з ПДВ; №85 від 15.01.2021 на суму 41580,00 грн з ПДВ; №87 від 15.01.2021 на суму 12978,00 грн з ПДВ.

У тексті кожного акту наявне посилання на відповідний рахунок, який складений та виставлений на підставі акту.

У матеріалах справи міститься вимога №2008/1 від 20.08.2021, в якій ТОВ «Аерлайн» звернулось до ТОВ «ДТЕК Добропллявугілля» із вимогою про сплату протягом 2 днів з дня її отримання заборгованості із оплати наданих послуг за договором від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА про надання послуг з ремонту вузлів/агрегатів тракторної техніки у розмірі 239958,00 грн, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» про відправлення поштового відправлення №194.

За змістом частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями статті 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до укладеного між сторонами договору про надання послуг з ремонту вузлів/агрегатів тракторної техніки від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА ТОВ «Аерлайн» (виконавець) бере на себе зобов`язання у 2020 році надати ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» послуги з ремонту вузлів/агрегатів тракторної техніки, а ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» - прийняти і оплатити такі послуги.

Зі змісту укладеного між сторонами у справі договору вбачається, що у відповідності до вимог статті 181 Господарського кодексу України сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма істотними умовами щодо: предмету договірного зобов`язання, об`єму послуг, а також їх вартості та строку виконання.

Зазначений правочин укладений у письмовій формі, підписаний повноважними представниками юридичних осіб, які мають необхідний обсяг дієздатності, без зауважень і складання протоколу розбіжностей, підписи скріплені відтисками печаток підприємств. Його зміст не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений та у судовому порядку недійсним не визнаний.

Ураховуючи предмет договору про надання послуг з ремонту вузлів/агрегатів тракторної техніки від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА, зазначений договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, оскільки результати роботи споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності замовника.

У частині першій 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 Цивільного кодексу України).

Нормою статті 905 Цивільного кодексу України передбачено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу частин першої, другої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання у відповідності до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Вимогами частини першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Сторонами у пунктах 5.2-5.5 договору визначено порядок прийняття послуг за відповідними актами.

Згідно з актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.01.2021 №2 на суму 27000,00 грн; №14 на суму 11400,00 грн; №15 на суму 11400,00 грн; №11 на суму 9600,00 грн; №8 на суму 22500,00 грн; №6 на суму 16200,00 грн; №5 на суму 31200,00 грн; №4 на суму 9600,00 грн; від 13.01.2021 №3 на суму 5400,00 грн; №9 на суму 4500,00 грн; №13 на суму 6600,00 грн; від 15.01.2021 №10 на суму 41580,00г рн; №7 на суму 12978,00 грн. ТОВ «Аерлайн» (виконавець) виконало, а ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (замовник) прийняло послуги на загальну суму 239958,00 грн з ПДВ.

У вказаних актах претензій по об`єму, якості та строкам надання послуг замовником не заявлено.

Акти підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та скріплені відтисками печаток підприємств.

Разом з цим, акти підписані поза межами строку, встановленого у пункті 10.1 договору, але з посиланням на вказаний договір як підставу їх складання, без заперечень з цього приводу в їх тексті, що свідчить про їх підписання на підставі саме умов договору. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Отже, з огляду на матеріали справи та наведені норми законодавства, господарський суд з урахуванням змісту умов пункту 5.3 договору від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА дійшов обгрунтованого висновку, що у спірних правовідносинах належними і допустимими доказами надання виконавцем послуг з ремонту вузлів/агрегатів тракторної техніки є підписані з обох сторін уповноваженими особами юридичних осіб акти від 12.01.2021 №12, від 12.01.2021 №2, від 12.01.2021 №14, від 12.01.2021 №15, від 12.01.2021 №11, від 12.01.2021 №8, від 12.01.2021 №6, від 12.01.2021 №5, від 12.01.2021 №4, від 13.01.2021 №3, від 13.01.2021 №9, від 13.01.2021 №13, від 15.01.2021 №10, від 15.01.2021 №7.

За таких обставин, ТОВ «Аерлайн» дотрималось своїх зобов`язань, надавши послуги за спірним договором.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 Цивільного кодексу України).

У свою чергу порядок здійснення розрахунків погоджений сторонами у розділі 4 договору, відповідно до пункту 4.1 якого розрахунки по цьому договору проводяться замовникам шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця у таким чином: пункт 4.1.1 договору - за 30 (тридцять) календарних днів після підписання уповноваженими представниками сторін акту наданих послуг, пред`явлення виконавцем рахунку на оплату послуг.

Згідно з частино 5 ст.254 Цивльного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Аналогічні умови містить договір, укладений між сторонами.

Таким чином, відповідно до умов договору строк оплати наданих послуг за договором від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА вираховується з дати підписання відповідного акту наданих послуг у урахуванням порядку, який передбачає перенесення строку у разі, якщо його останній день припадає на вихідний або святковий.

В актах здачі-приймання (надання послуг): від 12.01.2021 №12, від 12.01.2021 №2, від 12.01.2021 №14, від 12.01.2021 №15, від 12.01.2021 №11, від 12.01.2021 №8, від 12.01.2021 №6, від 12.01.2021 №5, від 12.01.2021 №4, від 13.01.2021 №3, від 13.01.2021 №9, від 13.01.2021 №13, від 15.01.2021 №10, від 15.01.2021 №7 міститься посилання на відповідний рахунок, який сформовано на підставі даних кожного з актів, що свідчить про наявність вказаного документу на час складання актів та передачу його примірнику відповідачу. Матеріали справи містять копії відповідних рахунків.

За своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за поставлений товар, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №915/641/19, від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18.

Як правильно встановлено господарським судом, акти здачі-приймання робіт (надання послуг) підписані сторонами: №№12, 2, 14, 15, 11, 8, 6, 5, 4 - 12.01.2021; №№ 3, 9 - 13.01.2021; №№10, 7 - 15.01.2021.

З урахуванням підпункту 4.1.1 договору відповідач повинен був оплатити надані послуги: - за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.01.2021 №№12, 2, 14, 15, 11, 8, 6, 5, 4 до 11.02.2021 (включно); - за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 13.01.2021 №№3, 9 до 12.02.2021 (включно); - за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 15.01.2021 №№10, 7 до 15.02.2021 (включно, вуаховуючи, що останній день строку 14.02.2021 припадає на вихідний день).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, прострочення виконання відповідачем свого грошового зобов`язання бере початок: за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.01.2021 №№12, 2, 14, 15, 11, 8, 6, 5, 4 з 12.02.2021; за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 13.01.2021 №№3, 9 з 13.02.2021; за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 15.01.2021 №№10, 7 з 16.02.2021.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. (ст.73,74 Господарського процесуального кодексу України).

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження оплати ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» наданих послуг у сумі 239958,00 грн згідно з умовами договору.

Отже, ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» своїх зобов`язань щодо розрахунку за вказаним договором належним чином не виконало, тому господарський суд обґрунтовано визнав доведеним факт порушення відповідачем умов правочину в частині виконання грошового зобов`язання та встановленою наявність основного боргу замовника перед виконавцем за договором від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА на підставі актів здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.01.2021 №12, від 12.01.2021 №2, від 12.01.2021 №14, від 12.01.2021 №15, від 12.01.2021 №11, від 12.01.2021 №8, від 12.01.2021 №6, від 12.01.2021 №5, від 12.01.2021 №4, від 13.01.2021 №3, від 13.01.2021 №9, від 13.01.2021 №13, від 15.01.2021 №10, від 15.01.2021 №7 у загальній сумі 239958,00 грн.

Відтак, господарський суд, встановивши, що право ТОВ «Аерлайн» на отримання оплати за надані послуги за договором від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА відповідачем - ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» порушене, задовольнив позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 239958,00 грн, що не заперечується відповідачем.

Предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є матеріально-правова вимога позивача про стягнення пені у розмірі 17198,09 грн, 3% річних у розмірі 4043,13 грн, інфляційних втрат у розмірі 12237,86 грн, у задоволенні яких апелянт просить суд відмовити, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» знаходиться у скрутному фінасовому становищі, майновий стан підприємства тяжкий та збитковий, на підтвердження чого надає до суду апеляційної інстанції звіти про фінансові результати форми №2 за 2020 рік та 1 півріччя 2021 і просить апеляційний суд прийняти їх і дослідити при розгляді апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів частин першої та третьої ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як «винятковість випадку» та «причини, що об`єктивно не залежать від особи», і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою). Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №909/722/14.

Колегія суддів зазначає, що надані апелянтом докази не були предметом розгляду місцевим господарським судом, при цьому заявник не наводить жодних обґрунтувань винятковості випадку та причин, що об`єктивно не залежали від відповідача, надати вищезазначені докази до суду першої інстанції, що є підставою для не прийняття нових доказів в суді апеляційної інстанції в силу приписів ст.80, 269 Господарського процесуального кодексу України.

Слід також зазначити, що відповідно до приписів частини 4 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Матеріали справи не містять жодних заперечень відповідача з приводу основної заборгованості за спірним договором, а також нарахованих 3%, пені, інфляційних втрат.

Твердження апелянта про те, що відповідач не мав змоги здійснити належний правовий супровід справи є безпідставними, оскільки є суб`єктивною поведінкою відповідача. Як свідчать матеріали справи, відповідач був повідомлений належним чином про хід розгляду справи в господарському суді, однак своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів в обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

Стаття 551 Цивільного кодексу України та ст.233 Господарського кодексу України, на які посилається апелянт, передбачають, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Клопотання про зменшення неустойки відповідач до суду не заявляв.

Посилання на правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду у справі №904/2847/19 від 26.03.2020, Великої Палати Верховного Суду у справі №902/417/18 від 18.03.2020, не є релевантним, оскільки обставини справи №905/1754/21 не є аналогічними обставинам справи №904/2847/19 та №902/417/18, адже предмети спору, підстави позову, суб`єктний склад сторін спору, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також матеріально-правове регулювання спірних правовідносин є різними.

Отже, як свідчать матеріали справи, питання зменшення пені не було предметом розгляду та дослідженняу суді першої інстанції, тому вищезазначені доводи апелянта є безпідставними.

Щодо завлених позивачем вимог про стягнення 3% річних у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань з оплати виконаних робіт та правомірність такого нарахування колегі суддів виходить з такого.

У разі порушення боржником виконання грошового зобов`язання у нього в силу укладеного договору та закону (частини другої статті 625 Цивільного кодексу України) за вимогою кредитора виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Грошовим є зобов`язання, за яким боржник зобов`язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів.

У випадку відсутності зазначення в договорі розміру процентів цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання настає на підставі вимог закону, а саме норми статті 625 Цивільного кодексу України.

Ураховуючи положення частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати 3% річних від суми боргу є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку, заявлено до стягнення 3% річних, нарахованих на заборгованість у розмірі 239958,00 грн за період з 15.02.2021 по 07.09.2021 у сумі 4043,13 грн. Контррозрахунку матеріали справи не містять.

Господарський суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за визначений період, правильно встановив, що при здійсненні розрахунку позивачем безпідставно збільшено період нарахування з 15.02.2021 за актами від 15.01.2021 №10 та №7, ураховуючи, що строк прострочення грошового зобов`язання за вказаними актами починається з 16.02.2021, а, отже, останній здійснений позивачем методологічно та арифметично невірно, внаслідок чого господарський суд обґрунтовано здійснив правильний розрахунок та частково задоволено позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 4038,64 грн, в іншій частині вимог відмовлено як заявлених безпідставно.

Стосовно вимог до стягнення інфляційних втрат у загальному розмірі 12237,86 грн слід зазначити такє.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено розрахунок індексу інфляції в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у наступному місяці.

Наведені висновки узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постановах у справі №910/5625/18 від 24.04.2019, у справі №924/312/18 від 13.02.2019, у справі № 905/21/19 від 26.06.2020, у справі №915/2095/19 від 24.09.2020.

Згідно з розрахунком позивача, останнім нараховано до стягнення інфляційні нарахування на заборгованість у розмірі 239958,00 грн за період з лютого по липень на суму 12237,86грн. Контррозрахунку матеріали справи не містять.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за визначений період, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про неправильність розрахунку, адже позивачем безпідставно збільшено період нарахування з лютого включно за актами від 15.01.2021 №10 та №7, ураховуючи, що строк прострочення грошового зобов`язання за вказаними актами починається з 16.02.2021, що при математичному округленні періоду прострочення у неповному місяці складає менше півмісяця (з урахуванням, що лютий 2021 року має 28 календарних днів, відповідно, половина місяця складає 14 днів, період прострочення з 16.02.2021 у календарних днях становить 13 днів, що менше половини місяця). Судова колегія вважає правильним здійснений господарським судом розрахунок суми інфляційних втрат у розмірі 11658,73 грн та задоволення вимог в цій частині.

Також позивачем заявлено до стягнення пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 17198,09 грн за період з 15.02.2021 по 15.08.2021.

Приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України унормовано, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нормою статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (частина шоста статті 231 Господарського кодексу України).

Статтями 1 та 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За змістом наведених вище положень законодавства розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Пунктом 7.2 договору встановлено, що за порушення строків оплати послуг замовник зобов`язаний сплатити виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочки.

Умови договору не містять особливостей щодо визначення періоду нарахування пені, як наслідок, слід застосовувати приписи частини 6 ст.232 Господарського кодексу України - нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом чи договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Тобто, законом передбачено нарахування пені, починаючи від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, протягом шести місяців.

Згідно з частиною 4 ст.254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Таким чином, кінець періоду нарахування вираховується шляхом арифметичного плюсування шести місяців до дати початку та не переводиться у календарні дні.

Як убачається з розрахунку штрафних санкцій за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором, позивачем заявлено до стягнення пеню, нараховану на загальну суму заборгованості у розмірі 239958,00 грн за період з 15.02.2021 по 15.08.2021. Контррозрахунок відсутній у матеріалах справи.

Ураховуючи встановлений приписами частини 6 ст.232 Господарського кодексу України спеціальний шестимісячний строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання від дня коли зобов`язання мало бути виконано, встановлені судом строки виконання зобов`язання за кожним з актів, господарським судом правильно встановлено, що позивач має право на нарахування пені на заборгованість за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.01.2021 №№12, 2, 14, 15, 11, 8, 6, 5, 4 з 12.02.2021 по 12.08.2021; за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 13.01.2021 №№3, 9 з 13.02.2021 по 13.08.2021; за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 15.01.2021 №№10, 7 з 16.02.2021 по 16.08.2021.

Водночас згідно з пунктом 7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID - 19» від 11.03.2020 за №211 з 12.03.2020 до 03.04.2020 на усій території України установлено карантин.

У подальшому Кабінетом Міністрів України винесено ряд постанов, а саме: постанови №239 від 25.03.2020, №392 від 20.05.2020, №641 від 22.07.2020, №760 від 26.08.2020 та №956 від 13.10.2020, №1236 від 09.12.2020, відповідно до яких термін карантину неодноразово подовжувався та станом на момент розгляду даної справи термін карантину продовжено до 31 грудня 2021 року.

З урахуванням викладеного, позивачем неправильно визначено шестимісячний строк нарахування пені до 15.08.2021 на заборгованість за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.01.2021 №№12, 2, 14, 15, 11, 8, 6, 5, 4; від 13.01.2021 №№3, 9, який закінчився 12.08.2021 та 13.08.2021, однак період, визначений позивачем, охоплюється дією карантину на території України, тому що строк, визначений частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України, є продовженим у силу приписів пункту 7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України та позивач має право на нарахування пені на заборгованість за вказаними накладними до 15.08.2021 включно.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за визначений період, колегія погоджується з висновком господарського суду, що при здійсненні розрахунку позивачем безпідставно збільшено період нарахування з 15.02.2021 за актами від 15.01.2021 №10 та №7, ураховуючи, що строк прострочення грошового зобов`язання за вказаними актами починається з 16.02.2021, а, отже, останній здійснений позивачем методологічно та арифметично неправильно, внаслідок чого господарський суд обґрунтовано задовольнив заявлену до стягнення пеню у розмірі 17180,15 грн.

Ураховуючи встановлені обставини, вищезазначені положення чинного законодавства, господарський суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в оскаржуваній частині, зокрема, пеню у розмірі 17180,15 грн, 3% річних у розмірі 4038,64 грн, інфляційні втрати у розмірі 11658,73 грн.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі, прийняте рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги не убачається. Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 11.11.2021 у справі №905/1754/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.09.2022.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна