РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2022 м. КиївСправа № 910/3568/22

За позовом: приватного підприємства "ТРАНС-АТЛАС";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТІ КОНСАЛТ";

про: стягнення 48.468,67 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне підприємство "ТРАНС-АТЛАС" (далі позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТІ КОНСАЛТ" (далі відповідач) про стягнення 48.468,67 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеними між сторонами спору договорами: договір про надання транспортних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні від 21.01.2020 № ЮКВ00124 та договором перевезення вантажів у міжнародному автомобільному сполученні та по території України від 19.01.2022 № ЮКВ00932, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 48.468,67 грн., з яких:

- за договором про надання транспортних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні від 21.01.2020 № ЮКВ00124: 30.000,00 грн. - основна заборгованість, 1.643,84 грн. - пеня, 246,58 грн. - 3 % річних та 1.851,60 грн. - інфляційні втрати;

- за договором перевезення вантажів у міжнародному автомобільному сполученні та по території України від 19.01.2022 № ЮКВ00932: 13.782,00 грн. - основна заборгованість, 94,02 грн. - 3 % річних та 850,63 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/3568/22 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням: відсутності конкретизації заявлених позовних вимог; відсутності встановлення в договорах порядку надсилання оригіналів документів; електронне листування не може вважатися службовими документами.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив про належне виконання укладених між сторонами спору договорів та відсутність оплати відповідачем заборгованості за послуги перевезення.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як перевізником, та відповідачем, як експедитором, укладено договір про надання транспортних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні від 21.01.2020 № ЮКВ00124 (далі Договір № ЮКВ00124), відповідно до предмету якого позивач за дорученням відповідача надає, зокрема, послугу організації і здійснення перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні (п. 2.1 Договору № ЮКВ00124).

Пунктом 2.2 Договору № ЮКВ00124 визначено, що конкретні умови (кількість, вага, маршрут, ціна та інші) по кожному окремому замовленню обумовлюються в заявці, яка складається, підписується директором і засвідчується печаткою відповідача і направляється позивачу. Допускається отримання позивачем заявки по факсимільному зв`язку. Заявка є невід`ємною частиною цього договору.

Положеннями пункту 4.4 Договору № ЮКВ00124 передбачено, що оплата послуг позивача здійснюється відповідачем на розрахунковий рахунок позивача на підставі належним чином оформлених оригіналу або ксерокопії товарно-транспортних документів (CMR) з відповідними відмітками про одержання вантажу і оригіналів рахунку, акту виконаних робіт, податкової накладної на протязі 10 календарних днів з дати направлення таких документів на адресу отримувача, вказаного відповідачем у договорі.

Відповідно до пункту 6.5 Договору № ЮКВ00124, у випадку порушення відповідачем термінів оплати, він зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день затримки оплати.

Між позивачем, як перевізником, та відповідачем, як експедитором, укладено договір перевезення вантажів у міжнародному автомобільному сполученні та по території України від 19.01.2022 № ЮКВ00932 (далі Договір № ЮКВ00932), який регулює відносини сторін, що виникають в процесі надання транспортно-експедиторських послуг, які полягають у плануванні, організації, здійсненні та забезпеченні перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів клієнтів відповідача автомобільним транспортом по території України, та/або на території іноземних держав (п. 1.1 Договору № ЮКВ00932).

Пунктом 2.5 Договору № ЮКВ00932 визначено, що на кожне перевезення оформлюється транспортне замовлення (заявка), що складається в письмовій формі, підписується уповноваженою особою відповідача і передається позивачу в тому числі за допомогою факсимільного зв`язку або по електронній пошті. Замовлення (заявка) є невід`ємною частиною даного договору. Замовлення (заявки) передані по факсу чи електронній пошті мають силу оригіналу, без обов`язкового передання їх оригіналів у майбутньому.

Положеннями пункту 5.2 Договору № ЮКВ00932 передбачено, що розрахунки між сторонами за даним договором відбуваються в безготівковому порядку, шляхом оплати відповідачем, за рахунок коштів свого клієнта, однак не залежно від їх одержання, виставлених позивачем рахунків протягом 15 банківських днів з моменту отримання оригіналів наступних, оформлених належним чином, документів: рахунок за виконані послуги; оригінал CMR з підписом і печаткою вантажоодержувача та датою розвантаження (зазначенням браку/недостачі якщо вони мали місце) та митних органів (при міжнародних перевезеннях); акт виконаних робіт; податкова накладна (якщо перевізник платник ПДВ); контрольний лист прибуття/вибуття).

Позивач, на підставі заявки від 17.12.2021 № 97313 за Договором № ЮКВ00124, здійснив перевезення, що підтверджується між народною товарно-транспортною накладною CMR № б/н.

Позивач, на підставі заявки від 19.01.2022 № 98065 за Договором № ЮКВ00932, здійснив перевезення, що підтверджується між народною товарно-транспортною накладною CMR № 932899.

Оригінали документів, підтверджуючих перевезення вантажу були направлені відповідачу експрес-накладними НОВА ПОШТА від 31.12.2021 № 7092 (заявка за Договором № ЮКВ001241) та від 27.01.2022 № 7044 (заявка за Договором № ЮКВ00932).

Відповідно до рахунку-фактури від 29.12.2021 № 4018, за заявкою від 17.12.2021 № 97313 за Договором № ЮКВ00124, відповідач мав оплатити перевезення в сумі 107.940,00 грн.

Відповідно до рахунку-фактури від 26.01.2022 № 133, за заявкою від 19.01.2022 № 98065 за Договором № ЮКВ00932, відповідач мав оплатити перевезення в сумі 13.782,00 грн.

Проте, оплата відповідачем здійснена частково та лише за рахунком-фактурою від 29.12.2021 № 4018 в сумі 77.940,00 грн.

Вказані обставини призвели до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 48.468,67 грн., з яких:

- за договором про надання транспортних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні від 21.01.2020 № ЮКВ00124: 30.000,00 грн. - основна заборгованість, 1.643,84 грн. - пеня, 246,58 грн. - 3 % річних та 1.851,60 грн. - інфляційні втрати;

- за договором перевезення вантажів у міжнародному автомобільному сполученні та по території України від 19.01.2022 № ЮКВ00932: 13.782,00 грн. - основна заборгованість, 94,02 грн. - 3 % річних та 850,63 грн. - інфляційні втрати.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за Договором № ЮКВ00124 в сумі 30.000,00 грн. та за Договором № ЮКВ00932 в сумі 13.782,00 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості за Договором № ЮКВ00124 в сумі 30.000,00 грн. та за Договором № ЮКВ00932 в сумі 13.782,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у встановлений Договором № ЮКВ00124 та за Договором № ЮКВ00932 строк, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 1.643,84 грн., 3 % річних в сумі 246,58 грн. та інфляційних втрат в сумі 1.851,60 грн. за Договором № ЮКВ00124; 3 % річних в сумі 94,02 грн. та інфляційних втрат в сумі 850,63 грн. за Договором № ЮКВ00932 є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заперечення відповідача викладені в поданому до суду відзиві судом відхилені, оскільки: конкретизація заявлених до стягнення вимог здійснена позивачем на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху; відсутність встановленого порядку надсилання оригіналів документів не позбавляє позивача права направити такі документи відповідачу кур`єрською службою, водночас підтвердженням отримання відповідачем оригіналів документів на перевезення свідчить часткова сплата боргу; електронне листування прямо передбачене укладеними між сторонами спору договорами.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТІ КОНСАЛТ" (Україна, 02002, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄВГЕНА СВЕРСТЮКА, будинок 11, ідентифікаційний код: 40729295) на користь приватного підприємства "ТРАНС-АТЛАС" (Україна, 43010, Волинська обл., місто Луцьк, ВУЛИЦЯ ЕЛЕКТРОАПАРАТНА, будинок 14, ідентифікаційний код: 36071694) основну заборгованість за договором № ЮКВ00124 в сумі 30.000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп., пеню в сумі 1.643 (одна тисяча шістсот сорок три) грн. 84 коп., 3 % річних в сумі 246 (двісті сорок шість) грн. 58 коп., інфляційні втрати в сумі 1.851 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят одна) грн. 60 коп., основну заборгованість за договором № ЮКВ00932 в сумі 13.782 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят дві) грн. 00 коп., 3 % річних в сумі 94 (дев`яносто чотири) грн. 02 коп., інфляційні втрати в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 63 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац