УХВАЛА

м. Київ

28.09.2022Справа № 910/8671/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автострада Трейд Груп" від 26 вересня 2022 року про забезпечення позову, поданого до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Укрстальспецконструкція" про стягнення 12 416 464,55 грн,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Автострада Трейд Груп" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Укрстальспецконструкція" (далі - Підприємство) 12 416 464,55 грн, з яких: 11 426 680,18 грн - основний борг, 434 213,85 грн - інфляційні втрати, 62 501,44 грн - три проценти річних, 493 069,08 грн - неустойка.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по поверненню коштів за укладеним між сторонами договором про покладення зобов`язань на третю особу від 24 червня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 6 жовтня 2022 року.

Після відкриття провадження у даній справі через загальний відділ діловодства суду від Товариства надійшла заява від 26 вересня 2022 року про забезпечення позову, в якій позивач просив суд накласти арешт на належне Підприємству на праві власності рухоме майно у межах суми ціни позову.

В обґрунтування своєї заяви Товариство посилалося на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в зв`язку з тим, що Підприємство вчиняло активні дії щодо виведення своїх коштів шляхом їх перерахування на рахунки інших осіб. Також позивач вказав, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 травня 2022 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 14 липня 2022 року, частково задоволено клопотання прокурора Харіна С.В. Офісу Генерального прокурора та накладено арешт на грошові кошти у безготівковому вигляді, які знаходяться на всіх наявних рахунках, відкритих Підприємством у банківських установах, та грошові кошти, що в подальшому надходитимуть на банківські рахунки відповідача, із забороною розпоряджатися цими грошовими коштами, крім видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету. Крім того, зупинено видаткові операції з грошовими коштами, що надходять на всі наявні відкриті рахунки відповідача, та які вже знаходяться на цих банківських рахунках, за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів. Оскільки накладення арешту вже здійснено і додаткове накладення арешту на грошові кошти Підприємства в даній господарській справі не буде ефективним способом забезпечення позову та не дозволить забезпечити виконання рішення в цій справі, а також враховуючи те, що у відповідача відсутнє нерухоме майно, позивач просив суд накласти арешт на рухоме майно Підприємства в межах суми позову.

Розглянувши заяву Товариства про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1, 4 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як було зазначено вище, обґрунтовуючи подану заяву, Товариство посилалося на існування загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову суттєво ускладнить виконання судового рішення у даній справі в разі задоволення позову.

У зв`язку з наведеним слід зазначити, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого, з урахуванням заявленої позовної вимоги, є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 ГПК України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Оцінивши наведені заявником доводи, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позивачем належним чином не обґрунтовано наявності правових підстав та не наведено обставин, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, що належить Підприємству, а також не надано жодних доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію належного йому рухомого майна чи підготовчих дій до такої реалізації.

Отже, доводи Товариства про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення ґрунтуються лише на припущеннях.

Більш того, предметом позову є вимога позивача є стягнення 12 416 464,55 грн у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по поверненню коштів за укладеним між сторонами договором про покладення зобов`язань на третю особу від 24 червня 2022 року.

У той же час, сам заявник вказав, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 травня 2022 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 14 липня 2022 року, вже накладено арешт на всі грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках Підприємства, та грошові кошти, які надалі будуть надходити на вказані рахунки.

Крім того, обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Позивач у свої заяві не вказав, на яке саме рухоме майно відповідача необхідно накласти арешт. Водночас, застосування запропонованого Товариством заходу забезпечення позову може призвести до обмеження використання оборотних активів відповідача, що може потягнути за собою зупинення господарської діяльності останнього.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 ГПК України).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні поданої заяви в зв`язку з її необґрунтованістю.

Відповідно до частини 6 статті 140 ГПК про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на викладене та керуючись статтями 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Автострада Трейд Груп" від 26 вересня 2022 року про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 28 вересня 2022 року.

СуддяЄ.В. Павленко