ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" вересня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1463/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Арнаутова А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" (65003, Одеська обл., місто Одеса, вул. Одарія, буд. 1)

до відповідача: Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" (65481, Одеська обл., місто Южне, вул. Заводська, буд. 3)

про стягнення 2 431 032,30 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Олейнічук Т.В. довіреність №21/р8-22-110 від 23.12.2021 р.;

від відповідача: Сімоненко І.О. самопредставництво,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

06.07.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором №008143-ПР(2) від 01.04.2016 у сумі 2 072 133,26 грн, пеню у сумі 163 512,03 грн, 3% річних у сумі 17 118,21 грн, інфляційні збитки у сумі 178 268,80 грн, а також судові витрати у розмірі 36 465,48 грн.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.07.2022 відкрито провадження у справі № 916/1463/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на "10" серпня 2022 р. о 14:00 год.

09.08.2022 до канцелярії суду від представника відповідача надійшло до суду клопотання, відповідно до якого останній просить суд, з огляду на існуючу небезпеку завдання ракетних ударів по підприємству та відсутність можливості у представника відповідача отримати доступ до документів, необхідних для підготовки відзиву на позовну заяву та забезпечення його участі у судових засіданнях, надати додатковий строк для надання відзиву по справі №916/1463/22, визнати поважними причини неприбуття представника АТ "Одеський припортовий завод" у судове засідання та відкласти розгляд справи №916/1463/22 на іншу дату та час.

17.08.2022 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій, 3% річних і інфляційних у справі №916/1463/22 виходячи з загальних засад цивільного і господарського законодавства, принципів справедливості і критеріїв такого відшкодування на 90%.

Судове засідання, яке було призначено на 10.08.2022 о 14:00, не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Щавинської Ю.М. у відпустці, яка була надана з метою запобігання розповсюдження вірусної хвороби, виявленої у секретаря судового засідання.

Ухвалою суду від 19.08.2022 призначено судове засідання по справі №916/1463/22 на "31" серпня 2022 р. о 14:00.

29.08.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої останній підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання 31.08.2022 з`явились представники позивача та відповідача.

Протокольною ухвалою від 31.08.2022 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено судове засідання по справі №916/1463/22 на "14" вересня 2022 р. об 11:00.

31.08.2022 представники сторін подали до суду клопотання, згідно з яким останні просять суд розпочати розгляд справи по суті у судовому засіданні, призначеному на 14.09.2022 об 11:00.

13.09.2022 до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких останній просить суд зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій, 3% річних і інфляційних у справі №916/1463/22, виходячи з загальних засад цивільного і господарського законодавства, принципів справедливості і критеріїв такого відшкодування, на 90%.

В судове засідання 14.09.2022 з`явились представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 14.09.2022 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача просив суд стягнути з відповідача нараховані штрафні санкції, 3% річних та інфляційні втрати із зменшенням на 90%.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання".

01.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" Постачальник) та Акціонерним товариством "Одеський припортовий завод" (Споживач) укладено договір № 008143-ПР(2).1 на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (промислові споживачі та інші суб`єкти господарювання).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" на виконання умов договору у лютому-квітні 2022 поставило до пунктів споживання Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" природний газ на загальну суму 2 076 408,52 грн, а саме:

- у лютому 2022 31 991 м3 природного газу за ціною 32 220,00 грн за 1 тис.м3 на суму 1 236 900,02 грн;

- у березні 2022 23 053 м3 природного газу за ціною 30 192,50 грн за 1 тис.м3 на суму 835 233,24 грн;

- у квітні 2022 118м3 природного газу за ціною 30 192,50 грн за 1 тис.м3 на суму 4 275,26 грн.

13.05.2022 Акціонерне товариство "Одеський припортовий завод" сплатило 4 275,26 грн.

Станом на 01 липня 2022 року за Акціонерним товариством "Одеський припортовий завод" рахується заборгованість за спожитий природний газ у лютому-квітні 2022р. у загальній сумі 2 072 133,26 грн.

Позивачем було надіслано на адресу Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" претензію про сплату зазначеної суми боргу, проте у відповідь на зазначену претензію не було надано жодного пояснення щодо неможливості сплати боргу, пропозиції реструктуризації боргу, тощо.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" застосувало всі можливі засоби для вирішення питання сплати відповідачем заборгованості у розмірі 2 072 133, 26 грн без застосування штрафних санкцій.

З урахуванням вищевикладеного, позивачем було нараховано штрафні санкції на загальну суму 358 899,04 грн.

Позивач зазначає, що розрахунок суми судових витрат, які він поніс в зв`язку із розглядом справи, складається із судового збору у розмірі 36 465,48 грн, сплаченого згідно з платіжним дорученням №12463 від 01.07.2022р.

Крім того, позивачем вказано, що договір № 008143-ПР(2).1 від 01.04.2016 стосується лише споживання природного газу ФСК "Олімп", який не є неприбутковим об`єктом Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод", а тому посилання відповідача на зупинення ним виготовлення аміаку та карбаміду є недоречними.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, позивач просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" заборгованість на суму 2 072 133,26 грн за договором № 008143-ПР(2).1 від 01.04.2016, пеню у розмірі 163 512,03 грн, 3% річних у розмірі 17 118,21 грн, інфляційні збитки у розмірі 178 268,80 грн, а також судові витрати у розмірі 36 465,48 грн судового збору.

3.2. Доводи Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод".

Акціонерне товариство "Одеський припортовий завод" зазначає, що 18 вересня 2021 року АТ "Одеський припортовий завод" остаточно зупинив виробництво аміаку та карбаміду, та як наслідок, на сьогодні не має змоги провести розрахунки за своїми зобов`язаннями, у тому числі за вищезазначеним договором, укладеним з ТОВ "Одесагаз-Постачання".

Наразі АТ "Одеський припортовий завод" має кредиторську заборгованість загалом у сумі 10 902,12 млн грн, з яких 4 046,77 млн грн - це штрафні санкції, а дебіторська заборгованість складає 49, 98 млн грн.

Відповідач зазначає, що точкою комерційного обліку споживача, за якою здійснюється постачання природного газу постачальником, є Фізкультурно-спортивний комплекс «Олімп», який знаходиться за адресою пл. Перемоги, 2 у місті Южному Одеської області, та є структурним підрозділом Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод».

З 01.04.2022 з працівниками фізкультурно-спортивного комплексу «Олімп», як і багатьма працівниками Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» призупинено дії трудових договорів на період дії воєнного стану, згідно до наказу №106 від 31.03.2022р.

Також, 01.04.2022 працівниками АТ «Одесагаз» було повністю відключено ФСК від постачання природного газу та опломбовано лічильники обліку та запірної арматури.

Крім того, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.02.2022р. №120-р «Про передачу будівель та окремого індивідуально визначеного майна у власність Южненської міської територіальної громади» вирішено передати будівлі (реєстраційний №7186677) на пл.Перемоги, 2, у м. Южному Одеського району Одеської області, що розміщені на земельних ділянках площею 3,135 і 0,21 гектара, та окреме індивідуально визначене майно за переліками, що додаються до оригіналу, у власність Южненської міської територіальної громади.

На сьогоднішній день щодо вказаного майна АТ «ОПЗ» оформив, підписав та разом зі всією технічною документацією надав Южненській міській територіальній громаді Одеського району Одеської області Акти приймання-передачі до комунальної власності об`єктів державної власності в 3-х оригінальних примірниках, а саме:

- будівель спорткомплексу Олімп» та енергоблоку,

- будівлі готелю «Елада»,

- будівлі котельної та будівлі дизельгенераторної,

- іншого окремо індивідуально визначеного окремого майна.

Таким чином структурний підрозділ АТ «ОПЗ» - ФСК «Олімп» перебуває на остаточній стадії передачі до комунальної власності Южненської міської територіальної громади і з 01.03.2022 року ФСК «Олімп», як окремий структурний підрозділ АТ «ОПЗ», виробничу діяльність не проводить, а з працівниками припинено дію трудових договорів.

З урахуванням викладеного, відповідач просить суд зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій, 3% річних і інфляційних втрат у справі №916/1463/22, виходячи з загальних засад цивільного і господарського законодавства, принципів справедливості і критеріїв такого відшкодування на 90%.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

01.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» (Постачальник) та Акціонерним товариством "Одеський припортовий завод" (Споживач) укладено договір № 008143-ПР(2).1 на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (промислові споживачі та інші суб`єкти господарювання) (а.с.8-14).

Відповідно до п.2.1 договору постачальник постачає природний газ (далі - газ) споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно з п.2.4 договору, оператор ГРМ, з яким споживач уклав договір на розподіл природного газу - Акціонерне товариство «Одесагаз». Поштові адреси точок комерційного вузла обліку з коректором: м. Южне, пл. Перемоги, 2, ФСК «Олімп».

Пунктом 3.4 договору передбачено, що обсяг спожитого природного газу підтверджується підписаним сторонами актом прийому-передачі природного газу (далі - акт), що оформлюється на підставі даних комерційних вузлів обліку.

Відповідно до п.3.7 договору акти прийому-передачі природного газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Згідно з п.4.5 та 4.6 договору обсяг спожитого природного газу визначається за допомогою комерційних вузлів обліку. На підставі результатів вимірювання комерційних вузлів обліку складаються місячні акти прийому-передачі природного газу.

Пунктом 5.6 договору визначено, що оплата за постачання природного газу здійснюється грошовими коштами шляхом перерахування на рахунок постачальника 100% вартості газу, який запланований для поставки у наступному місяці, не пізніше ніж за 7(сім) банківських днів до початку місяця поставки газу.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, шо діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості послуг за спожитий у розрахунковому періоді природний газ, споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі рахунка-фактури.

У випадку переплати за фактично спожитий газ, сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді або повертається на поточний рахунок споживача за його письмовою вимогою.

У випадку збільшення підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу в установленому договором порядку.

Згідно з п.7.2.1 договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом V договору, із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Пунктами 9.1 та 9.2 договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин). Під форс-мажорними обставинами розуміють обставини, які виникли внаслідок не передбачених сторонами подій надзвичайного і невідворотного характеру, включаючи вибухи на газопроводі, пожежі, землетруси, повені, оповзні, інші стихійні лиха, війну або військові дії. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Відповідно до п. 9.3 та п.9.4 договору сторони зобов`язані негайно повідомити про обставини форс-мажору та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи відповідно до законодавства. Настання обставин форс-мажору підтверджується у встановленому законодавством порядку.

Згідно з п.9.5 договору виникнення зазначених обставин не є підставою для відмови замовника від сплати постачальнику за послуги, які були надані до їх виникнення.

Пунктом 11.1 договору визначено, що договір набирає чинності з дня його підписання та укладається у частині постачання природного газу на термін до 31 грудня 2016 року, а у частині оплати за надані послуги - до їх повного здійснення. Даний договір розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01 квітня 2016 р. згідно Цивільного кодексу України статті 631 п.3.

Договір вважається продовженим до 31 грудня кожного наступного року, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший строк за згодою сторін у порядку, визначеному законодавством України.

01.12.2016 сторони уклали додаткову угоду №1 на постачання природного газу від 01.04.2016 р. №008143-ПР(2).1, відповідно до якої до основного договору було додано п.5.2 (а.с.15).

28.02.2022 сторонами складено акт про те, що АТ "Одесагаз" виконав розподіл природного газу для котельної фізкультурно-спортивного комплексу АТ "ОПЗ", що знаходиться в м. Южне, в обсязі 31 991 м3 (а.с.16).

31.03.2022 сторонами складено акт про те, що АТ "Одесагаз" виконав розподіл природного газу для котельної фізкультурно-спортивного комплексу АТ "ОПЗ", що знаходиться в м. Южне, в обсязі 23 053 м3 (а.с.17).

30.04.2022 сторонами складено акт про те, що АТ "Одесагаз" виконав розподіл природного газу для котельної фізкультурно-спортивного комплексу АТ "ОПЗ", що знаходиться в м. Южне, в обсязі 118 м3 (а.с.18).

Відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 30.04.2022, постачальник надав, а споживач прийняв 118м3 природного газу за ціною 30 192,50 грн за 1 тис.м3 на суму 4 275,26 грн (а.с.19).

Згідно з актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2022, постачальник надав, а споживач прийняв 23 053 м3 природного газу за ціною 30 192,50 грн за 1 тис.м3 на суму 835 233,24 грн (а.с.20).

Відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 28.02.2022, постачальник надав, а споживач прийняв 31 991 м3 природного газу за ціною 32 220,00 грн за 1 тис.м3 на суму 1 236 900,02 грн (а.с.21).

Вказані акти (а.с.19-21) підписані тільки з боку позивача.

26.04.2022 позивачем було складено претензію про сплату суми боргу, відповідно до якої останній просить Акціонерне товариство "Одеський припортовий завод" сплатити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" заборгованість за спожитий природний газ у сумі 2 072 133,26 грн, яка була направлена на адресу відповідача 27.04.2022, як вбачається з поштового повідомлення (а.с.24-25).

20.05.2022 позивачем було складено вимогу про сплату суми боргу, відповідно до якої останній вимагає від Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" сплатити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" заборгованість за спожитий природний газ у сумі 2 072 133,26 грн, яка була направлена на адресу відповідача 23.05.2022, як вбачається з поштового повідомлення (а.с.26-27).

5. Позиція суду.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, який не був визнаний судом недійсним у встановленому порядку, договір поставки є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст.75 ГПК України Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Як встановлено судом, відповідачем не заперечується факт отримання від позивача природного газу у вказаній кількості. Вказане також підтверджується актами виконання розподілу природного газу, підписаними та скріпленими печатками відповідача та АТ «Одесагаз» (а.с.16-18).

Прийняття відповідачем від позивача поставленого природного газу є підставою виникнення у відповідача зобов`язання здійснити оплату за поставлений на об`єкти відповідача природний газ.

Натомість, Акціонерне товариство "Одеський припортовий завод" лише частково здійснило оплату за поставлений природний газ на загальну суму 4 275,26 грн, що також не заперечується обома сторонами. Доказів оплати залишку заборгованості на суму 2 072 133,26 грн матеріали справи не містять.

Враховуючи вищезазначені обставини та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 2 072 133,26 грн, відповідач, згідно приписів ст.74, 76-77 ГПК України, суду не надав, а вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" в цій частині цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 163 512,03 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як встановлено судом, згідно з п.7.2.1 договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом V договору, із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Здійснивши перевірку розрахунку пені, доданого позивачем до позовної заяви, суд встановив методологічні помилки при здійсненні розрахунку позивачем (а.с.3) з огляду на неврахування останнім положень п.5 ст.254 ЦК України, яким встановлено, що у разі, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день, а також не враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування пені.

З урахуванням наведеного, судом за допомогою системи "Ліга-Закон" було зроблено власний розрахунок пені, згідно з яким її розмір становить 163 052,03 грн.

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
1 236 900,0211.03.2022 - 12.05.20226310,000.05542 698,47
1 232 624,7613.05.2022 - 02.06.20222110,000.05514 183,63
1 232 624,7603.06.2022 - 01.07.20222925,000.13748 967,28
835 233,2412.04.2022 - 02.06.20225210,000.05523 798,43
835 233,2403.06.2022 - 01.07.20222925,000.13733 180,50
4 275,2611.05.2022 - 02.06.20222310,000.05553,88
4 275,2603.06.2022 - 01.07.20222925,000.137169,84

Водночас, враховуючи клопотання відповідача про зменшення розміру пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.233 ГК у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 2 ст.233 ГК передбачено, що якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Обидва кодекси містять норми, які дають право суду зменшити розмір обрахованих за договором штрафних санкцій, але ГК вказує на неспівмірність розміру неустойки з розміром збитків кредитора як на обов`язкову умову, за наявності якої таке зменшення є можливим, тоді як ЦК виходить з того, що підставою зменшення можуть бути й інші обставини, які мають істотне значення (п.28 постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №916/878/20).

Оцінюючи обґрунтованість клопотання відповідача в частині зменшення розміру неустойки, суд враховує, що відповідач є державним підприємством, майно підприємства є державною власністю, а також те, що порушення виконання зобов`язань за договором не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин.

З огляду на вищенаведені обставини, суд, з урахуванням наявності істотних обставин, пов`язаних з фінансово-матеріальним становищем відповідача, доходить висновку про можливість зменшення нарахованої позивачем пені на підставі частини 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та часткового задоволення вимог позивача щодо стягнення пені у розмірі 50 000 грн. Таке зменшення суд вважає оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 17 118,21 грн, а також інфляційних збитків у сумі 178 268,80 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наведений у позовній заяві розрахунок 3% річних, суд встановив його методологічну помилковість з вищеописаних мотивів та за допомогою системи "Ліга-Закон" здійснив власний розрахунок 3% річних за вказаний позивачем період, відповідно до якого загальна сума 3% річних складає 17 049,22 грн.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 11/03/2022 до 12/05/2022 1 236 900,02 x 3 % x 63 : 365 : 100636 404,77 грн.
з 13/05/2022 до 01/07/2022 1 232 624,76 x 3 % x 50 : 365 : 100505 065,58 грн.
з 12/04/2022 до 01/07/2022 835 233,24 x 3 % x 81 : 365 : 100815 560,59 грн.
з 11/05/2022 до 01/07/2022 4 275,26 x 3 % x 52 : 365 : 1005218,27 грн.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних підлягають частковому задоволенню у сумі 17 049,22 грн.

Перевіривши наведений позивачем у позовній заяві розрахунок інфляційних втрат, суд вважає його вірним, а вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення 3% річних та інфляційних втрат, оскільки ставка процентів річних (3%) передбачена законом (ч.2 ст.625 ЦК) та не є завищеною, а інфляційна складова боргу не підлягає зменшенню на підставі ст.233 ГК та ст.551 ЦК, оскільки інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 7.09.22 у справі №910/9911/21.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог без врахування зменшення пені, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" (65481, Одеська обл., місто Южне, вул. Заводська, буд. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" (65003, Одеська обл., місто Одеса, вул. Одарія, буд. 1) заборгованість за договором №008143-ПР(2) від 01.04.2016 у сумі 2 072 133,26 грн, пеню у сумі 50 000 грн, 3% річних у сумі 17 049,22 грн, інфляційні збитки у сумі 178 268,80 грн, а також судовий збір у сумі 36 457,55 грн.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 26 вересня 2022 р.

Суддя Ю.М. Щавинська