УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового рішення

м. Київ

03.10.2022Справа № 910/6080/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніколаб» про винесення додаткового рішення у справі № 910/6080/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніколаб» (вул. Ярославська, буд. 5/2, м. Київ, 04071; ідентифікаційний код 39434956)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Віта Оболонь» (вул. Олени Пчілки, буд. 8, офіс 1, м. Київ, 02068; ідентифікаційний код 43586174)

про стягнення 107 989, 26 грн,

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніколаб» (далі за текстом - ТОВ «Ніколаб», Позивач, Виконавець) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Віта Оболонь» (далі за текстом - ТОВ «Альфа-Віта Оболонь», Відповідач, Замовник) про стягнення заборгованості за Договором про надання медичних послуг № 2004-2021/1 від 20.04.2021 (далі за текстом - Договір) в загальному розмірі 107 989, 26 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.09.2022 позов ТОВ «Ніколаб» задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Альфа-Віта Оболонь» на користь ТОВ «Ніколаб» основний борг - 88 280 грн, пеню - 3 725, 09 грн, інфляційні втрати - 10 813, 70 грн, 3 % річних - 1 964, 97 грн. та судовий збір - 2 407, 35 грн. В задоволенні іншої частини позову - відмовлено. Також даним рішенням суду відмовлено Позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.

30.09.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла заява ТОВ «Ніколаб» про ухвалення додаткового рішення, в якій Позивач просить суд поновити процесуальний строк на подання такої заяви та стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн.

Суд, розглянувши заяву представника ТОВ «Ніколаб» про ухвалення додаткового рішення, зазначає наступне.

В обґрунтування поданої заяви Позивач зазначає, що ним у позовній заяві наведено орієнтовний (попередній) розрахунок понесених витрат на правничу допомогу, зокрема у суді першої інстанції; містилося застереження, що належні докази понесення таких витрат Позивачем у справі будуть надані суду пізніше, оскільки станом на момент подання позовної заяви між Позивачем та його представником не було оформлено акти приймання-передачі наданих адвокатом послуг; в прохальній частині Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача понесені витрати на правничу допомогу.

Також судом встановлено, що Позивачем до поданої заяви про ухвалення додаткового рішення додано додаткові докази понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги № 06/10-20/3 від 06.10.2020, Додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 06/10-20/3 від 06.10.2020, акт приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2022.

Крім викладеного, Позивач також зазначає про те, що рішення суду від 21.09.2022 ним не отримувалося, а про існування останнього Позивачу стало відомо лише 28.09.2022 з Єдиного державного реєстру судових рішень, що на думку Позивача є поважною причиною подачі додаткових доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу поза межами строку, встановленого частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), підставою для поновлення пропущеного процесуального строку та прийняття даної заяви до розгляду судом.

Що стосується питання поновлення Позивачу строків на подання заяви про винесення додаткового рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи те, що справа № 910/6080/22 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику представників сторін, а також з огляду на відсутні в матеріалах справи докази отримання Позивачем рішення суду від 21.09.2022, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для поновлення такого строку, оскільки такий строк фактично Позивачем не пропущено.

Водночас, що стосується питання ухвалення додаткового рішення та стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що відповідно до статті 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина 3 статті 244 ГПК України).

Суд, проаналізувавши викладені вище норми, зазначає, що у випадку якщо рішенням не було вирішено питання про судові витрати, суд може ухвалити додаткове рішення при наявності перелічених у частині 1 статті 244 ГПК України умов.

Як вбачається з рішення господарського суду міста Києва від 21.09.2022 судом вже вирішено питання розподілу судових витрат та стягнення таких витрат з Відповідача, за результатами якого судом відмовлено Позивачу в цій частині.

В обґрунтування відмови у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу Позивачу судом в мотивувальній частині рішення зазначено, що станом на дату ухвалення даного рішення додаткові докази понесення Позивачем витрат до суду не надходили, а Позивачем не здійснено заяв про те, що такі докази будуть подані у порядку частини 8 статті 129 ГПК України.

Також, відмова Позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу закріплено у рішенні суду, а саме у розділі «ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ» та в пункту 4 резолютивної частини рішення.

При цьому, суд зазначає, що позивачем дещо перефразовано його заяви, які містяться в позовній заяві в ІV розділі «Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс і очікує понести позивач у зв`язку із розглядом справи» порівняно зі змістом заяв у заяві про ухвалення додаткового рішення.

Відтак, суд вказує, що на сьомій сторінці позовної заяви, в розділі ІV, абзаці 5 Позивачем зазначено наступне: «… станом на момент подання даного позову між Позивачем та представником не було оформлено акти приймання - передачі наданих послуг, у зв`язку з чим належні докази понесення витрат Позивачем будуть надані під час розгляду даної справи».

Водночас, у поданій Позивачем заяві про ухвалення додаткового рішення зазначене вище застереження змінюється та викладається Позивачем наступним чином: «… належні докази понесення таких витрат Позивачем у справі будуть надані суду пізніше, оскільки станом на момент подання даного позову між Позивачем та представником не було оформлено акти приймання - передачі наданих адвокатом послуг».

З огляду на встановлені судом обставини, Позивач своєю заявою про винесення додаткового рішення фактично намагається змінити зміст заяв, які містяться у позовній заяві та які судом вже розглянуто.

Крім того, суд вказує, що Позивачем у позовній заяві не було зроблено посилань на норму частини 8 статті 129 ГПК України та відповідно не було зазначено, що докази понесення витрат на професійну правничу будуть подані у відповідності до положень останньої, що відповідно виключає подання додаткових доказів разом із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Таким чином, враховуючи те, що станом на дату ухвалення рішення суду від 21.09.2022 в матеріалах справи були відсутні належні та достатні докази понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а рішенням суду вже вирішено питання щодо стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу судом, суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви Позивача та ухвалення додаткового рішення, виходячи зі змісту частині 1 статті 244 ГПК України.

При тому, суд вважає за доцільне зазначити, що такі дії адвоката розцінюються, як намагання схилити суд до переоцінки встановлених обставин в частині вимог Позивача щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до частини 5 статті 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись частиною 8 статті 129, статтями 221, 237 та 244 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніколаб» про винесення додаткового рішення у справі № 910/6080/22 - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 03.10.2022 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали підписано: 03.10.2022

Суддя Антон ПУКАС