ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року

м. Київ

cправа № 926/767-б/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Пєскова В.Г., Ткаченко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Громака В.О.

за участю представників сторін: ліквідатора Приватної фірми "Інтервал" арбітражного керуючого Гусара І.О. - Лозовського В.М.;

ОСОБА_1 - Леонова К.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засновника, власника майна Приватної фірми "Інтервал" ОСОБА_2

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021

у справі № 926/767-б/15

за заявою ОСОБА_2

до:

1) ОСОБА_1 ,

2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальний дім "Меркурій"

3) Приватної фірми "Інтервал"

про визнання результатів аукціону від 14.08.2017 недійсними

у межах справи за заявою Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ"

до Приватної фірми "Інтервал"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27.05.2015 за заявою Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" порушено провадження у справі № 926/767-б/15 про банкрутство Приватної фірми "Інтервал" (далі - ПФ "Інтервал", боржник).

Постановою місцевого господарського суду від 31.08.2016 ПФ "Інтервал" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича.

31.08.2017 ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Чернівецької області зі заявою про визнання результатів аукціону від 14.08.2017, що оформлені протоколом про проведення аукціону щодо реалізації лоту № 2, нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 372,20 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , недійсними.

Заява мотивована тим, що аукціон проведено з порушенням вимог частини третьої статті 58 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), а саме, на об`єкті нерухомого майна було відсутнє оголошення про його продаж.

06.10.2017 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про зміну предмета вищевказаної заяви, в якій заявник просив визнати недійсними результати повторного аукціону з продажу майна ПФ "Інтервал" від 14.08.2017, оформлені відповідними протоколами про проведення аукціону щодо реалізації:

- лоту № 1, нерухоме майно: нежитлове приміщення, в житловому будинку літ. А загальною площею 78,00 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовано за ціною 329 490,00 грн без ПДВ;

- лоту № 2, нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 372,20 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовано за ціною 1 724 495,02 грн без ПДВ;

- лоту № 3, нежитлове приміщення, яке складається із приміщень студії звукозапису на першому поверсі будинку, загальною площею 104,00 кв.м., як виділену в натурі частку житлового будинку літ. "А", яке розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , реалізовано за ціною 602 167,20 грн без ПДВ.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 13.03.2018, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.05.2018, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання недійсними результатів аукціону відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 29.01.2019 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено; ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 13.03.2018 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.05.2018 у справі № 926/767-б/15 скасовано; справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу на новий розгляд Верховний Суд у своїй постанові із посиланням на принципи рівності, змагальності та диспозитивності господарського судочинства зазначив, що судами першої та апеляційної інстанцій не досліджено та в оскаржених судових рішеннях не наведено, на підставі чого було визначено початкову вартість майна після його поділу на окремі лоти. Крім того, судами також не було надано правової оцінки діям ліквідатора з поділу цілісного майнового комплексу (далі - ЦМК) на лоти, чи є така реалізація обґрунтованою, чи відповідає меті ліквідаційної процедури та аукціону по суті (продаж майна за найвищою ціною);

Також, щодо дотримання під час проведення аукціону приписів частини третьої статті 58 Закону про банкрутство Верховний Суд звернув увагу, що оскільки питання розміщення оголошень безпосередньо на об`єктах нерухомості є спірним, відтак суди мали дослідити на надати належну правову оцінку всім доказам та пояснення у сукупності, дослідити чи можливо з наданих (опублікованих) зображень ідентифікувати як майно, що підлягає продажу на аукціоні, встановити зручність розміщення оголошень на об`єктах продажу задля як мого більшого залучення до аукціону потенційних покупців, встановити розміщення (наявність) таких оголошень саме на момент публікації про проведення аукціону.

Поряд з цим, у справі № 926/767-б/15 про банкрутство ПФ "Інтервал" відбулись такі процесуальні дії:

- постановою Верховного Суду від 05.11.2019 визначено правовий статус ОСОБА_2 як одноособового власника та засновника боржника та віднесено його до учасників провадження у справі про банкрутство в силу закону - у розумінні статті 1 Закону про банкрутство;

- ухвалою місцевого суду від 19.02.2020 припинено повноваження ліквідатора ПФ "Інтервал" арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф., новим ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

За результатами нового розгляду справи у вказаній частині рішенням Господарського суду Чернівецької області від 21.07.2021 заяву ОСОБА_2 задоволено; визнано недійсними результати повторного аукціону з продажу майна ПФ "Інтервал" від 14.08.2017, що оформлені відповідними протоколами про проведення аукціону щодо реалізації лотів №№ 1, 2, 3.

Рішення суду обґрунтоване порушенням процедури проведення аукціону, оскільки всупереч вимог частини третьої статті 58 Закону про банкрутство (чинного на час проведення аукціону), в матеріалах справи є докази розміщення оголошення на об`єктах нерухомого майна банкрута лише станом на 02.02.2017, при чому з поданих на підтвердження такого розміщення ліквідатором та організатором аукціону фотографічних зображень не можливо встановити факт розміщення (наявність) таких оголошень на нерухомому майні саме в період виявлення осіб, що бажали прийняти участь у спірному аукціоні та придбати майно боржника, а також з`ясувати питання щодо зручності розміщення оголошень на об`єктах продажу задля якомога більшого залучення до аукціону потенційних покупців.

Не погодившись з рішенням місцевого суду від 21.07.2021, переможець аукціону ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

ОСОБА_2 також подано апеляційну скаргу на вказане судове рішення щодо не зазначення в його мотивувальній частині відповідних обставин, які мали б, на думку скаржника, бути покладені в основу такого рішення.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовлено; рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.07.2021 у справі № 926/767-б/15 скасовано; прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання повторного аукціону від 14.08.20217 недійсним відмовлено.

Суд апеляційної інстанції не погодився з позицією місцевого господарського суду про наявність обставин порушення процедури проведення аукціону, пов`язаних з порядком розміщення оголошення щодо продажу на нерухомому майні. Так, апеляційний суд, врахувавши наведені у означеній вище постанові від 29.01.2019 вказівки Верховного Суду про необхідність застосування принципів змагальності і диспозитивності, дійшов висновку, що суд першої інстанції всупереч вимог процесуального законодавства переклав обов`язок доведення відповідних обставин з позивача на відповідача, фундаментально змінивши основоположний принцип доказування у господарському судочинстві.

При цьому, апеляційний суд, перевіривши встановлені судом першої інстанції підстави та порядок визначення початкової вартості майна, підтримав висновки про обґрунтованість дій ліквідатора щодо поділу ЦМК на лоти для наступних аукціонів в залежності від нерухомого майна, що перебуває у іпотеці різних банків як заставних кредиторів.

Також, суд апеляційної інстанції відхилив доводи іншого заявника апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо зміни мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, оскільки такі доводи пов`язані виключно із доведенням обставин з необхідністю збирання відповідних доказів, які не входили в предмет доказування, зважаючи на предмет та підстави заяви про визнання недійсними результатів аукціону, поданої самим же скаржником.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

Не погодившись з постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 у справі № 926/767-б/15, ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду у відповідності з вимогами процесуального законодавства та забезпечення повного і безумовного виконання вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 29.01.2019.

Підставами касаційного оскарження ОСОБА_2 визначив пункт 4 частини другої Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а саме неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Таким підставами скаржник вважає вимоги:

- пункту 5 частини першої статті 310 ГПК України, згідно якого судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою;

- пунктів 3 та 4 частини третьої статті 310 цього Кодексу, за якими підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, та якщо суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Вказані порушення норм процесуального права, на думку скаржника, полягають у такому:

- перегляді справи в апеляційному порядку без участі ОСОБА_2 (його представника), належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання;

- залишенні поза увагою клопотання ОСОБА_2 про відкладення судового засідання;

- залишенні апеляційним судом відзиву скаржника на апеляційну скаргу ОСОБА_1 без розгляду з тих причин, що клопотання про поновлення строку на подання відзиву не було заявлено. При цьому, апеляційним судом не враховано, що вказану апеляційну скаргу отримано представником скаржника лише 03.11.2021, яким наступного дня - 04.11.2021 подано клопотання про надання часу для підготовки відзиву на апеляційну скаргу. У ОСОБА_2 було підтверджене захворювання на корона вірусну хворобу, окрім того апеляційна скарга складається з 18 аркушів, як зазначено в клопотанні, тому 17.11.2021 представником скаржника направлено відзив;

- не наданні належної оцінки факту імітації проведення аукціону, оскільки 13.07.2017 згідно публікації № 44457 на сайті Вищого господарського суду України (далі - ВГСУ) о 12:38 і сайті Міністерства юстиції України (далі - МЮУ) о 14:38 розміщені оголошення про проведення аукціону з продажу майна ПФ "Інтервал", згідно якого аукціонні торги призначено на 14.08.2017, а кінцева дата/час представлення заявки на участь у торгах не повинна бути представленою пізніше 10:00 17.07.2017. Очевидно, що 3-ох днів недостатньо для залучення широкого кола учасників аукціону, вчинення необхідних і достатніх організаційних дій, щоб належним чином підготувати аукціон, якщо дійсно ставити за визначену законом мету якомога дорожче продати на ньому майно. Крім того, аукціон імітувався лише для виду (був удаваними), адже його замовник - Кучак Ю.Ф. , організатор - ОСОБА_4 , учасник № 1 - ОСОБА_5 , учасник № 2 - ОСОБА_1 та оцінювач майна на прізвище Служивий є мешканцями районного центру Біла Церква Київської області.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив відмовити в задоволенні вказаної скарги, зазначивши, серед іншого, про необґрунтованість її доводів та відсутність порушеного права позивача (заявника).

Ліквідатор ПФ "Інтервал" арбітражний керуючий Гусар І.О. подав відзив на касаційну скаргу, в якому заперечує проти її вимог з викладених у відзиві підстав та просить відмовити у її задоволенні. Стверджує про те, що: обставини, про які заявляє ОСОБА_2 , не були предметом розгляду, оскільки не заявлялись у суді першої інстанції як підстави позову; ОСОБА_2 не додано жодного доказу на підтвердження повідомлених обставин; твердження про підроблення звітів про оцінку майна банкрута є голослівними припущеннями, оскільки не підтверджується жодним доказом; інші обставини не входять до предмету доказування та не можуть бути встановлені або переоцінені під час касаційного провадження.

Касаційне провадження. Розгляд клопотань

26.01.2022 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла вищевказана касаційна скарга ОСОБА_2 .

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 926/767-б/15 визначено склад колегії суддів: Огороднік К.М. - головуючий, Жуков С.В., Ткаченко Н.Г., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.01.2022.

Ухвалою Верховного Суду від 10.02.2022 касаційну скаргу залишено без руху; надано скаржнику строк для усунення недоліків, а саме: надання суду доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної постанови від 18.11.2020 у цій справі, та зазначення підстави (підстав) касаційного оскарження.

Лист, що містив копію ухвали Верховного Суду від 10.02.2022, направлено за вказаною самим скаржником у касаційній скарзі адресою, а саме: вул. Пушкіна, 4, м. Чернівці, Чернівецька обл., 58002. Вказаний лист ОСОБА_2 отримав 23.06.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором № 688.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 10.02.2022 до касаційного суду 07.07.2022 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 19.07.2022, серед іншого, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 у справі № 926/767-б/15; призначено касаційну скаргу до розгляду на 03.08.2022 о 11:45 год.

03.08.2022 у судове засідання представники учасників справи не з`явилися. З метою забезпечення учасникам справи процесуального права на участь в судовому засіданні ухвалою Верховного Суду від 03.08.2022 відкладено розгляд касаційної скарги на 31.08.2022 о 11:30 год.

31.08.2022 у судове засідання з`явилися представники ліквідатора ПФ "Інтервал" арбітражного керуючого Гусара І.О. та ОСОБА_1., які надали свої пояснення у справі. Скаржник - ОСОБА_2 явку повноважних представників не забезпечив, про час та дату судового засідання був сповіщені належним чином (наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення).

Ухвалою Верховного Суду від 31.08.2022 оголошено перерву у судовому засіданні у справі № 926/767-б/15 з розгляду касаційної скарги до 14.09.2022 о 14:10 год.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 12.09.2022 № 29.3-02/1599, у зв`язку з відпусткою судді Жукова С.В., призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 926/767-б/15, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Огороднік К.М. (головуючий), Пєсков В.Г., Ткаченко Н.Г.

12.09.2022 на електронну адресу касаційного суду надійшов супровідний лист від представника ОСОБА_2 адвоката Буряк О.І. (підписаний електронно-цифровим підписом), у додатках до якого міститься клопотання про оголошення до 30.09.2022 перерви у судовому засіданні, призначеному на 14.09.2022. Вказане клопотання обґрунтоване перебуванням ОСОБА_2 за межами країни на лікуванні, а також неможливістю його участі у розгляді справи засобами відео-конференції в силу віку та нерозуміння у техніці. Також зазначено про неможливість забезпечення явки до суду представника.

Того ж дня - 12.09.2022 на електронну адресу суду надійшло аналогічне клопотання ОСОБА_2 , яке не містить електронно-цифрового підпису.

Судове засідання 14.09.2022 відбулось за участі представника ліквідатора ПФ "Інтервал" арбітражного керуючого Гусара І.О. та представника ОСОБА_1 . Заявник касаційної скарги ОСОБА_2 не з`явився та явку повноважних представників повторно не забезпечив.

Згідно пункту 2 частини третьої статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Оскільки скаржник, явка якого у судове засідання не визнавалась обов`язковою та який був обізнаний про дату, час і місце судового засідання 14.09.2022 в Касаційному господарському суді, повторно не забезпечив явки (як своєї, так і представника) у це судове засідання, Верховний Суд не вбачає підстав для повторного оголошення перерви у розгляді цієї справи.

Крім того, суд враховує, що жодних доказів на підтвердження наведених у клопотанні обставин перебування на лікуванні скаржник не надав, будь-яких обставин, що унеможливлюють перегляд оскаржуваного судового рішення за доводами та вимогами касаційної скарги у цьому судовому засіданні, не навів. Залучивши адвоката Буряк О.І. у поданні вказаного клопотання та стверджуючи про неможливістю своєї участі у розгляді справи засобами відео-конференції в силу віку та нерозуміння у техніці, ОСОБА_2. не навів жодних доводів про неможливість свого представника - адвоката Буряк О.І. (яка згідно матеріалів справи подавала в інтересах довірителя відповідні документи/клопотання) скористатись правом на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції як у приміщенні іншого суду, так і поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відповідно до статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України, своєчасний розгляд справи є одним із завдань судочинства, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Ураховуючи вищенаведені норми та обставини, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю скаржника (його представника) та відмову у задоволенні клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні.

Установлені судами обставини справи

27.12.2017 колишнім ліквідатором ПФ "Інтервал" арбітражним керуючим Кучаком Ю.Ф. опубліковано оголошення про конкурс для визначення кандидатури організатора аукціону з продажу майна банкрута, строк прийняття заяв на участь у конкурсі встановлений з дати опублікування по 30.12.2017.

На участь у конкурсі надійшло дві заяви - від Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальний торговий дім "Меркурій" (далі - ТОВ "УТД "Меркурій") та від Товарної біржі "Київська універсальна".

Ліквідатором банкрута проведено конкурс з визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута, за результатом якого 10.01.2017 визначено таким організатором ТОВ "УТД "Меркурій", укладено договір на проведення аукціону від 01.02.2017.

На сайті Вищого господарського суду України, який є загальнодоступним, ТОВ "УТД "Меркурій" були розміщені оголошення цілісного майнового комплексу боржника 06.03.2017, 16.03.2017. Перший аукціон не відбувся у зв`язку із допущеною помилкою у оголошенні, а наступний - у заявку із відсутністю зареєстрованих учасників такого аукціону.

У подальшому, між ліквідатором та ТОВ "УТД "Меркурій" 14.02.2017 укладено додаткові угоди, зокрема: №1, якою встановлено початкову вартість майна лоту №1 ЦМК у сумі 39 165 545,87 грн без можливості зниження початкової вартості майна; №2, якою сторони встановили початкову вартість лоту № 1 807 573,02 грн без ПДВ; №3, якою сторони встановили початкову вартість лоту № 2 4 226 703,00 грн без ПДВ; № 4, якою сторони встановили початкову вартість лоту № 3 1 475 900,00 грн без ПДВ;

Початкову вартість майна після його поділу на окремі лоти ліквідатором визначено на підставі: звіту про незалежну оцінку майна ТОВ "УкрНОМ" від 28.03.2017 (щодо лоту № 1); висновку ПП "Експертгарант" про вартість об`єкта оцінки від 10.03.2017 (щодо лоту№2); звіту ТОВ "Канзас Ріал Естейт" про оцінку від 25.10.2016 (щодо лоту № 3).

Оцінка майна здійснена суб`єктами оціночної діяльності, а продаж майна погоджений з іпотекодержателями, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами АТ "Дельта Банк" від 18.07.2017, АТ "Піреус Банк МКБ" від 07.04.2017, АТ "Укрсоцбанк" від 19.12.2016.

У підтвердження розміщення оголошення на об`єктах нерухомого майна банкрута до справи додано акт від 02.02.2017, складений ліквідатором банкрута та організатором торгів з наданням фотографічних зображень об`єктів нерухомості: нежитлове приміщення, в житловому будинку літ. А загальною площею 78,00 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1; житловий будинок, загальною площею 372,20 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1; нежиле приміщення, загальною площею 104,00 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_3.

Наведене свідчить, що матеріалами справи підтверджено розміщення оголошення на об`єктах нерухомого майна банкрута станом на 02.02.2017.

Суд апеляційної інстанції, врахувавши дискреційні повноваження ліквідатора щодо обрання подальших способів продажу майна, з`ясував, що у цій справі поділ ЦМК на лоти для наступних аукціонів було здійснено в залежності від нерухомого майна, що перебуває у іпотеці різних банків як заставних кредиторів.

У подальшому, організатором аукціону 21.04.2017, 18.05.2017, 01.06.2017, 07.07.2017 здійснено публікації оголошення на сайті ВГСУ про проведення повторного аукціону з продажу майна банкрута. Згідно повідомлень організатора аукціону від 16.05.2017, від 26.05.2017, 06.06.2017, у зв`язку з відсутністю заяв на участь в аукціоні, вони були визнані такими, що не відбулися.

Додатковими угодами № 5 від 06.06.2017, № 6 від 13.07.2017 ліквідатор банкрута та організатор аукціону знизили початкову вартість лоту № 1 до 646 058,42 грн без ПДВ, лоту № 2 до 3 381 362,40 грн, лоту № 3 до 1 180 720,00 грн без ПДВ.

Згідно п.1.2 додаткової угоди, повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50% початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону. Крок аукціону 1% від встановленої початкової вартості лоту.

13.07.2017 здійснено публікації оголошення на сайті ВГСУ та на сайті МЮУ про проведення повторного аукціону 14.08.2017 з продажу майна боржника (строк подання заяв на участь в аукціоні встановлений до 17.07.2017).

Організатором аукціону 14.08.2017 проведено аукціон з реалізації майна банкрута, а саме вищевказаних лотів №№ 1, 2, 3.

Учасниками аукціону були фізичні ОСОБА_5.та ОСОБА_1 , які подали організатору аукціону 14.07.2017 заяви на участь в аукціоні та сплатили гарантійні внески. Переможцем аукціону став ОСОБА_1 .

Результати аукціону оформлені протоколами № 01-09/72 від 14.08.2017, № 01-09/73 від 14.08.2017, № 01-09/74 від 14.08.2017, підписаними організатором аукціону та переможцем аукціону.

Організатором аукціону опубліковано 15.08.2017 повідомлення про результати проведення аукціону з продажу майна банкрута, який відбувся 14.08.2017.

Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом касаційного перегляду у даній справі є питання законності результатів проведеного 14.08.2017 повторного аукціону з продажу майна банкрута - ПФ "Інтервал".

Колегія суддів Верховного Суду відзначає, що спірний аукціон відбувся 14.08.2017, тобто до спірних правовідносин щодо реалізації майна банкрута у процедурі санації застосовуються положення Закону про банкрутство (у відповідній редакції).

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів (правовий висновок Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 02.10.2019 у справі № 5006/5/39б/2012).

Результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу (частина третя статті 55 Закону про банкрутство).

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду при вирішенні спору про визнання недійсними результатів торгів (аукціону) необхідним є встановлення таких обставин: чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону (правові висновки у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 911/494/17, від 25.04.2018 у справі № 910/16955/17, від 11.06.2019 у справі № 920/1316/14 та ін.).

Розглядаючи вимоги про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, господарський суд має системно застосовувати норми Закону про банкрутство, оцінюючи в цілому правомірність дій ліквідатора з обрання ним певних способів продажу майна боржника, правомірність формування ним складу майна, яке виставляється на продаж (як цілісного майнового комплексу, так і окремих лотів), дотримання ліквідатором вимог Закону про банкрутство щодо добросовісності та розсудливості, забезпечення балансу інтересів боржника та кредиторів (правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 911/3132/17, від 21.11.2019 у справі № 20/5007/1475-Б/12, від 28.11.2019 у справі № 5009/2987/12, від 07.05.2020 у справі № 922/3059/16).

У цій справі судами попередніх інстанцій встановлено, що єдиною підставою визнання результатів спірного аукціону недійсними скаржник вказав порушення вимог законодавства при його проведенні, а саме відсутності всупереч вимог частини третьої статті 58 Закону про банкрутство на об`єкті нерухомого майна оголошення про його продаж.

Як зазначено вище, у постанові від 29.01.2019, якою ця справа направлялась на новий розгляд, Верховний Суд із посиланням на принципи рівності, змагальності та диспозитивності господарського судочинства вказав на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права щодо неповноти дослідження доказів та обставин справи, що полягало в такому:

- не дослідженні обставин, на підставі чого було визначено початкову вартість майна після його поділу на окремі лоти, та не наданні правової оцінки діям ліквідатора з поділу ЦМК на лоти, чи є така реалізація обґрунтованою, чи відповідає меті ліквідаційної процедури та аукціону по суті;

- щодо з`ясування питання дотримання під час проведення повторного аукціону приписів частини третьої статті 58 Закону про банкрутство суди не дослідили та не надали належну правову оцінку всім доказам та поясненням у сукупності.

Судами попередніх інстанцій за новим розглядом справи встановлено, що: (1) початкову вартість майна після його поділу на окремі лоти ліквідатором визначено на підставі звітів та висновку про незалежну оцінку майна (про що зазначено вище); (2) оцінка майна здійснена суб`єктами оціночної діяльності (3) продаж майна погоджений з іпотекодержателями; (4) матеріалами справи підтверджено розміщення оголошення на об`єктах нерухомого майна банкрута станом на 02.02.2017 (на дату після визначення організатора аукціону та укладення з ним договору на проведення аукціону від 01.02.2017).

Досліджуючи обставини справи та докази щодо порушення приписів частини третьої статті 58 Закону про банкрутство, судом першої інстанції зроблено висновок у своєму рішенні про те, що інших доказів розміщення оголошень на нерухомому майні в період з 13.07.2017 по 17.07.2017 (кінцевий строк подання заяв) суду не надано.

Натомість, суд апеляційної інстанції не погодився із таким висновком, вказавши, що він суперечить вимогам частин першої та другої статті 74 ГПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Керуючись наведеними нормами, апеляційний суд вірно зауважив, що у цьому спорі позивач (заявник) повинен був довести те, що упродовж зазначеного вище строку не знаходилося оголошення на об`єкті нерухомого майна майбутнього продажу на аукціоні, при цьому якщо позивач не подав суду відповідного клопотання і суд, відповідно, не витребовував у відповідача таких доказів, то не можна вважати обставину відсутності оголошення доведеною. Відтак, суд першої інстанції всупереч вимог процесуального законодавства переклав обов`язок доведення певних обставин з позивача на відповідача, фундаментально змінивши основоположний принцип доказування у господарському судочинстві.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.01.2021 у справі № 911/408/17, спір відносно розміщення оголошень на об`єкті нерухомості, який виставлено на продаж, не може слугувати беззаперечною підставою для визнання недійсними результатів аукціону. Разом з цим, в такому випадку обов`язковому доведенню підлягає те, яким чином ця обставина могла вплинути на результат аукціону, а також чи призвело це до порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону.

Урахувавши наведений правовий висновок Верховного Суду, суд апеляційної інстанції з`ясував, що у цій справі заявником (позивачем) не надано будь-яких доказів, які свідчать про відсутність оголошення на нерухомому майні, що було предметом торгів на аукціоні упродовж усього (або тривалого) періоду ознайомлення із таким майном, що перебуває у взаємозв`язку із наслідками завершення такого аукціону, а також не подано будь-яких доказів, що відсутність оголошення вплинуло на обмеження конкуренції для продажі майна за найвищою ціною. Зазначені вище обставини є самодостатніми для прийняття рішення про відмову у задоволені заяви про визнання аукціону недійсним.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що за повторним розглядом справи та з врахуванням вказівок, що містились у постанові Верховного Суду від 29.01.2019 у цій справі, суд апеляційної інстанції всебічно, повно і об`єктивно з`ясував всі обставини, які мали значення для правильного вирішення спору.

Натомість, доводи скаржника в цій частині спростовуються викладеними обставинами та зводяться до переоцінки доказів та встановлених апеляційним господарським судом обставин справи, що в силу положень статті 300 ГПК виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Інші аргументи заявника касаційної скарги в частині неповноти дослідження обставин порушення вимог законодавства при проведенні спірного аукціону (щодо імітації проведення аукціону через недостатність 3-ох днів для залучення широкого кола учасників аукціону та вчинення необхідних організаційних дій для проведення аукціону, а також щодо того, що замовник аукціону, його організатор, учасники та оцінювач майна є мешканцями одного населеного пункту) колегія суддів відхиляє з підстав їх необґрунтованості, оскільки вказані обставини не входили в предмет доказування, зважаючи на вказані самим скаржником підстави заявлених вимог, викладених у заяві (з урахуванням заяви про зміну предмета) про визнання недійсними результатів аукціону.

Твердження скаржника про залишення судом апеляційної інстанції поза увагою клопотання про відкладення судового засідання касаційний суд відхиляє з підстав їх необґрунтованості. Так, з матеріалів справи вбачається, що 05.11.2021 на електронну адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, мотивоване неможливістю заявника з`явитися у судове засідання 04.11.2021 через перебування на лікарняному. Отже, вказане клопотання стосувалось судового засідання 04.11.2021 (хоч подане було пізніше - 05.11.2021), а не 18.11.2021, в якому проголошено оскаржувану постанову. Відтак у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави для розгляду вказаного клопотання, у тому числі і в судовому засіданні 18.11.2021.

Щодо посилання скаржника на порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права, оскільки розгляд справи відбувся без його участі, не повідомленого належним чином про час і місце судового засідання, колегія суддів відзначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що до Західного апеляційного господарського суду апеляційні скарги на рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.07.2021 надійшли: 05.08.2021 від ОСОБА_1 та 19.08.2021 від ОСОБА_2 .

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.08.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та зобов`язано апелянта усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки.

Ухвалою апеляційного суду від 31.08.2021 поновлено строк на апеляційне оскарження, звільнено апелянта від сплати судового збору та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПФ Інтервал в особі ОСОБА_2.; призначено розгляд справи на 04.11.2021.

Ухвалою апеляційного суду від 14.09.2021 призначено справу № 926/767-б/15 до розгляду у судовому засіданні на 06.10.2021 о 13:55 год.

Ухвалою апеляційного суду від 04.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та призначено розгляд справи на 04.11.2021.

Ухвалою апеляційного суду від 06.10.2021 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 відкладено на 04.11.2021.

Ухвалою апеляційного суду від 04.11.2021 апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об`єднано до спільного апеляційного розгляду; відкладено розгляд справи на 18.11.2021 о 11:15 год; доведено до відома учасників провадження у справі, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.

Зі змісту ухвали апеляційного суду від 04.11.2021 вбачається участь у судовому засіданні лише представника ОСОБА_1 , натомість ОСОБА_2 явку повноважних представників не забезпечив, про час та дату судового засідання був сповіщені належним чином.

Згідно наявного у матеріалах справи (т.с. 55ап, а.с. 64) списку розсилки поштової кореспонденції копію ухвали від 04.11.2021 було направлено ОСОБА_2 08.11.2021 за вказаною ним у апеляційній скарзі адресою.

Частиною першою статті 43 ГПК України, серед іншого, визначено, що учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Суд вважає, що сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень, більш того якщо провадження у справі, у т.ч. апеляційне чи касаційне, відкрито за їх заявою/скаргою.

Щодо цього суд касаційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі Пономарьов проти України (no. 3236/03 від 03.04.2008), згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку - суду (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-6).

Матеріали справи свідчать, що судом апеляційної інстанції повідомлення про розгляд цієї справи надсилалися ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на ту адресу, яка була вказана ним при подачі апеляційної скарги.

Таким чином, вищенаведені обставини, що підтверджуються матеріалами справи, свідчать про належне та таке, що відповідає вимогам процесуального закону, повідомлення ОСОБА_2 про час та дату судового засідання.

З огляду на зазначене у сукупності судова колегія зазначає, що скаржник був обізнаний про наявність апеляційного провадження, відкритого, зокрема, за його апеляційною скаргою, був належним чином повідомлений та обізнаний (з огляду на подане ним клопотання про відкладення розгляду справи) про судове засідання 04.11.2021, у якому розгляд справи відкладено на 18.11.2021, а, головне, йому належним чином повідомлено про час і місце судового засідання 18.11.2021, в якому проголошено оскаржувану постанову, відтак не був позбавлений можливості взяти участь особисто або через представника у апеляційному перегляді справи.

Отже, у цій справі відсутні обставини, визначені пунктом 5 частини першої статті 310 ГПК України, для обов`язкового скасування оскаржуваної постанови з направленням справи на новий розгляд, що свідчить про безпідставність протилежних доводів касаційної скарги.

Крім того, ураховуючи те, що ОСОБА_2 при відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою було поновлено строк на апеляційне оскарження та звільнено його від сплати судового збору, касаційний суд вважає, що суд апеляційної інстанції вжив належних заходів щодо сприяння скаржнику у реалізації ним права на апеляційний перегляд справи, який гарантований йому положеннями статті 129 Конституції України та частини першої статті 17 ГПК України.

Надаючи оцінку іншим доводам ОСОБА_2 щодо залишення без розгляду його відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд враховує таке.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови та підтверджується матеріалами справи, ухвалою апеляційного суду від 22.10.2021 частково задоволено клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Буряк О.І., продовжено ОСОБА_2 строк для подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до 03.11.2021.

Матеріали справи не містять жодних клопотань, зокрема щодо повторного продовження строку для подання відзиву, від ОСОБА_2 чи його представника, поданих до встановленого судом строку -03.11.2021.

При цьому оскільки відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано за електронним цифровим підписом адвоката Буряк О.І. лише 17.11.2021 без наведення поважних причин, при цьому не заявлено клопотання про поновлення строку на подання відзиву, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про залишення вказаного відзиву без розгляду, що відповідає вимогам частин восьмої, дев`ятої статті 165, частини другої статті 207 ГПК України.

Вказаним спростовуються доводи скаржника про неправомірне залишення без розгляду апеляційним судом відзиву ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

З урахуванням вищенаведеного, оскаржувана постанова ухвалена у відповідності до норм чинного законодавства, тому доводи скаржника про невірне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права колегія суддів відхиляє з підстав їх необґрунтованості.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Переглянувши у касаційному порядку в межах доводів та вимог касаційної скарги оскаржувані судові рішення, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду не встановив порушення та невірного застосування норм права, на які посилався скаржник.

На підставі викладеного та беручи до уваги межі перегляду справи судом касаційної інстанції в порядку статті 300 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду від 18.11.2021 у цій справі є законною та обґрунтованою, а тому касаційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу засновника, власника майна Приватної фірми "Інтервал" ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 у справі № 926/767-б/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.М. Огороднік

Судді В.Г. Пєсков

Н.Г. Ткаченко