ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

26 вересня 2022 року Справа № 918/57/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Південного міжрайонного управління водного господарства

на рішення Господарського суду Рівненської області від 30.05.2022

(ухвалене о 14:38 год. у м. Рівному, повний текст складено 08.06.2022)

у справі № 918/57/22 (суддя Войтюк В.Р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединий-Буд"

до відповідачів:

1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

2) Управління Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області

3) Південного міжрайонного управління водного господарства

4) Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області

про стягнення заборгованості в сумі 46 555 грн 65 коп.

Відповідно до ч.13 ст.8, ч. 10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лебединий-Буд" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, Управління Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області, Південного міжрайонного управління водного господарства, Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про стягнення заборгованості в сумі 46 555 грн 65 коп.

Позовні вимоги позивач обґрунтовані тим, що:

- 18.12.2018 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області (Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лебединий-Буд" укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1661, який діяв до 18.11.2021;

- враховуючи постанову Кабінету Міністрів України № 611 від 15.07.2020, а також, що позивач є суб`єктом малого підприємництва, позивачу, нарахування орендної плати, починаючи з 12.03.2020 повинно здійснюватися у розмірі 50% від розміру орендної плати;

- позивачем було надмірно сплачено грошові кошти, з яких: 22 216 грн 12 коп. 50 % орендної плати та пеня в сумі 718 грн. 82 коп. (сплачені до Державного бюджету України); розмірі 22 216 грн 12 коп. та ПДВ в сумі 1 404 грн 59 коп. (сплачені на рахунок балансоутримувача);

- вказані суми не можуть бути зараховані в рахунок майбутніх платежів, у зв`язку з припиненням орендних відносин.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 30.05.2022 у справі № 918/57/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединий-Буд" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, Управління Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області, Південного міжрайонного управління водного господарства, Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про стягнення заборгованості в сумі 46 555 грн 65 коп. задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединий-Буд" надмірно сплачену орендну плату, що надійшла до Державного бюджету за період з 12.03.2020 по 18.06.2021 у сумі 22 216 грн 12 коп., а також сплачену пеню у сумі 718 грн 82 коп. Стягнуто з Південного міжрайонного управління водного господарства на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединий-Буд" надмірно сплачену орендну плату за період з 12.03.2020 по 18.06.2021 у сумі 22 216 грн 12 коп. та ПДВ у сумі 1 404 грн 59 коп. Стягнуто з Південного міжрайонного управління водного господарства на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединий-Буд" 1 240 грн 50 коп. судового збору. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединий-Буд" 1 240 грн 50 коп. судового збору.

При ухвалені вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що нарахування позивачу орендної плати, починаючи з 12.03.2020 повинно здійснюватися у розмірі 50% від розміру орендної плати, а взявши до уваги фактичну сплату позивачем платежів суд дійшов висновків, що позивачем надмірно сплачено орендну плату згідно договору, в період з 12.03.2020 по 18.06.2021 включно, підстав для нарахування пені не було.

Розглядаючи спірні правовідносини місцевий господарський суд застосував відповідні положення ст. ст. 546, 549 ЦК України ст. ст. 55, 230 Господарського кодексу України, ст. ст. 25, 29, 43 Бюджетного кодексу України, ст. ст. 1, 4 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" ст. 1 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" терміни "суб`єкти малого підприємництва" і "суб`єкти середнього підприємництва", Постанову Кабінету Міністрів України № 611 від 15.07.2020, Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 № 128, Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого Наказом Фонду державного майна України 15.05.2012 № 678.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду звернулося Південне міжрайонне управління водного господарства із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду Рівненської області від 30.05.2022 у справі № 918/57/22 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

З наведених позивачем доказів, а саме фінансової звітності малого підприємства за 2020 рік, наказу №1-К від 10.05.2018, №2-К від 04.03.2021 та штатним розписом позивача, відповідно до вищенаведених норм Господарського кодексу України вбачається, що ТОВ "Лебединий-Буд" є суб`єктом мікропідприємництва, а не суб`єктом малого підприємництва

Суд першої інстанції не врахував, що позивач не надав суду доказів, що підтверджують середню кількістю працівників, а штатний розпис підприємства не є підтвердженням саме середньої кількості працівників за звітний період.

Також у фінансовій звітності ТОВ "Лебединий-Буд" зазначено середню кількість працівників у відповідній графі - 0. Вказана фінансова звітність малого підприємства також не підтверджує те, що ТОВ "Лебединий-Буд" є саме суб`єктом малого підприємництва, адже по наведених в позовній заяві позивачем критеріях та поданих доказах він відповідає суб`єкту мікропідппиємнинтва, тому висновки позивача, щодо застосування постанови Кабінету Міністрів України № 611 від 15.07.2020 до нього є помилковими.

Положення Постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 №611 відноситься лише до орендодавців та орендарів, а Південне міжрайонне управління водного господарства є лише балансоутримувачем майна.

В матеріалах справи наявна інформація, підтверджена довідкою Південного МУВГ від 25.05.2022 №307/07-33 про те, що станом на 25.05.2022, заборгованість ТОВ "Лебединий-Буд" перед Південним МУВГ, за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1661 від 18.11.2018 становить: зі сплати 50% орендної плати за державне нерухоме майно, яка підлягає оплаті балансоутримувачу за період грудень 2021 року квітень 2022 року включно становить 19 717 грн 90 коп.; заборгованість по відшкодуванню витрат за теплопостачання за період жовтень 2021 року - квітень 2022 року включно становить 32 775 грн 57 коп.

Приміткою Додатку 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 №611 визначено, що нарахування орендної плати у розмірі 50 відсотків суми нарахованої орендної плати не застосовується до тих орендарів, які отримали згоду на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна і не завершили таких поліпшень станом на дату початку карантину, крім орендарів, які здійснюють невід`ємні поліпшення в закладах освіти державної форми власності.

У цьому випадку згода на здійснення невід`ємних поліпшень була надана листом від 23.04.2020, тобто вже після встановлення карантину Регіональне відділення надало згоду на здійснення невід`ємних поліпшень, однак Орендар невід`ємні поліпшення у період з березня 2020 по червень 2021 не здійснив.

При цьому у вище наведеній примітці відсутнє посилання на початок перебігу строку надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень (до чи після початку карантину при наданні згоди на здійснення невід`ємних поліпшень слід застосовувати наведену примітку), у примітці лише наявне посилання на дату початку обрахування строку завершення здійснення невід`ємних поліпшень, а саме дату початку карантину, тобто Орендар на дату початку карантину не завершив здійснення невід`ємних поліпшень і при цьому Постанова КМУ № 611 від 20.07.2020 діє на весь період карантину.

Також, в апеляційній скарзі скаржник посилається на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду в справі № 918/834/21 в контексті якими доказами підтверджується, що юридична особа є суб`єктом малого підприємництва.

За наведеного, скаржник вважає, що рішення Господарського суду Рівненської області від 30.05.2022 у справі №918/57/22 є необґрунтованим та таким, що прийняте із порушенням норм матеріального права.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що підстави для скасування рішення Господарського суду Рівненської області від 30.05.2022 відсутні, з огляду на таке.

Позивач являється суб`єктом малого підприємництва і вказане підтверджується наказом про призначення директора, фінансовим звітом малого підприємства та штатним розписом, які додані до позовної заяви.

Правовідносини у справі №918/834/21 не є тотожними до правовідносин у справі №918/57/22, а тому висновок у справі №918/834/21 не може бути врахований при вирішенні справи №918/57/22.

Південне МУВГ є суб`єктом орендних відносин, до обов`язків якого входить приймання орендних платежів від орендаря, що встановлено п.3.6. Договору, згідно якого 50% орендної плати перераховується Південному МУВГ.

Отже, позовна вимога позивача стягнути надмірно сплачену Балансоутримувачу орендну плату в сумі 22 216 грн 12 коп., в тому числі сплачене ПДВ у сумі - 1 404 грн 59 коп. могла адресуватися виключно до Південного МУВГ, оскільки не існує іншої особи, яка може виконати цю вимогу позивача.

Оскільки Постанова КМУ №611 конкретно вказує, що перерахунку з урахування орендної знижки підлягає уся орендна плата, розрахована відповідно до Методики розрахунку, а згідно Договору оренди №1661 від 18.12.2018 уся орендна плата на виконання Договору оренди №1661 від 18.12.2018 розраховується згідно Методики розрахунку, то 50% від сплаченої орендодавцю (Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях в Державний бюджет) та 50% від сплаченої Балансоутримувачу (Південному МУВГ) орендної плати є надмірно сплаченою.

Твердження скаржника щодо боргу позивача підтверджує компетенцію балансоутримувача з обліку заборгованості з орендної плати позивача та належність його статусу відповідача у цій справі, а питання повернення орендованого майна з користування орендаря після завершення дії договору оренди та компенсація за таке користування не є предметом цього позову і не впливає на питання незаконності незастосування до орендаря знижки на орендну плату, передбачену чинним законодавством.

З примітки Додатку №2 Постанову КМУ №611 вбачається, що законодавець обмежив застосування орендної знижки до орендарів, які і отримали згоду на здійснення невід`ємних поліпшень станом на дату початку карантину, і не завершили такі поліпшення станом на дату початку карантину.

Враховуючи викладене, позивач просить апеляційну скаргу Південного міжрайонного управління водного господарства залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 30.05.2022 у справі № 918/57/22 - без змін.

Управління Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області в поясненнях вказує, що в цьому випадку, надмірно сплачена орендна плата, та пеня, у разі доведення позивачем, підлягає стягненню не з Державного бюджету України, а поверненню шляхом формування подання та направлення його до органу Казначейства, відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787.

Продовжує, що у випадку задоволення позовних вимог в частині стягнення надмірно сплаченої орендної плати в тому числі ПДВ з Південного міжрайонного управління водного господарства, таке рішення буде виконуватись на підставі виконавчого документа Управлінням Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області, оскільки Південне міжрайонне управління водного господарства (код 13985575) обслуговується та має відкриті рахунки в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області.

Звертає увагу, що Головним управлінням Державної казначейської служби у Рівненській області не допущено стосовно Позивача протиправних дій чи бездіяльності щодо надмірно сплаченої орендної плати та сплаченої пені і дії Головного управління Казначейства є похідними від дій інших органів, а також акцентуємо увагу, що орган Казначейства не є відповідачем по суті спору, а залучений для участі у справі лише як орган через який у випадку задоволення позовних вимог буде здійснюватися виконання рішення суду.

Просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 30.05.2022 у справі №918/57/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях у відзиві на апеляційну скаргу, вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення виходячи із такого.

З наведених позивачем доказів, а саме фінансової звітності малого підприємства за 2020 рік, наказу №1-К від 10.05.2018, №2-К від 04.03.2021 та штатним розписом позивача, відповідно до норм Господарського кодексу України вбачається, що ТОВ "Лебединий-Буд" є суб`єктом мікропідприємництва, а не суб`єктом малого підприємництва

Судом першої інстанції невірно застосовано норми Постанови КМУ № 611, так як ТОВ "Лебединий-Буд" отримало згоду на здійснення невід`ємних поліпшень та не здійснило їх до початку карантину, а тому позов є безпідставним.

Регіональне відділення просить апеляційну скаргу Південного МУВГ задовільнити у повному обсязі, а рішення Господарського суду Рівненської області від 30.05.2022 у справі №918/57/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позову відмовити у повному обсязі

Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області не скористалися правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухвалені рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що 18.12.2018 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області (Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лебединий-Буд" укладено договір оренди державного майна № 1661 (далі договір; т. 1, а. с. 13-15).

Відповідно до п. 1 Договору, його предметом строкове платне користування державним нерухомим майном: вбудовані приміщення, № 14, 15, 16 площею 33,7 кв.м., та коридор № 1 площею 14,58 кв.м., що розташовані за адресою: Рівненська область м. Рівне, вул. Князя Романа, 9 та перебуває на балансі Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області.

Згідно п. 1.2 Договору, майно передається в оренду з метою розміщення офісу.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договором та акта приймання-передавання майна.

Відповідно до п. 3.1 Договору, орендна плата визначена на підставі методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку листопад 2018 року - 5 302 грн 47 коп.

Згідно п. 3.6 Договору, орендна плата перераховується таким чином: 50% - до Державного бюджету за рахунок УК у м. Рівному р/р 7002, код одержувача 38012714, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код платежу 22080200; 50% - Балансоутримувачу щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п. 3.7. Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації стягується до Державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства У країни з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату перерахування пені в сумі заборгованості за кожний день прострочення, перерахування орендної плати.

Згідно п. 3.8. Договору надміру сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету, підлягає установленому порядку заліку в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості та заліку у зв`язку з припиненням орендних відносин - поверненню Орендарю, забезпечення повернення зазначених коштів сторони керуються вимогами повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 № 1650/24182, та постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету" (зі змінами).

Згідно п. 10.1 Договору, цей договір укладено на два роки одинадцять місяців, що діє з 18.12. 2018 по 18.11.2021.

На виконання умов договору 18.12.2018 складено акт приймання-передачі майна (т. 1, а. с. 16).

В подальшому, 10.03.2020 Договором про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1661 від 18.12.2018, було внесено зміни до пункту 1.1 договору, а саме: "Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно: вбудовані приміщення № 14, 15, 16, площею 33,7 кв.м. та коридор № 1, площею 14,58 кв.м., реєстровий номер 21085555.328.АААБДЯ831, розміщене за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Князя Романа, 9, що перебуває на балансі Південного міжрайонного управління водного господарства (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначено згідно з висновком про вартість на 30.09.2018 і становить 342 790 грн без ПДВ (т. 1, а. с. 20).

Пунктом 2 договору про внесення змін до договору визначено, що усі інші умови Договору оренди №1661 від 18.12.2018 залишаються без змін, і сторони підтверджують по них свої зобов`язання.

Позивач з метою продовження строку дії договору оренди звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях з листом № 18/08-21 від 18.08.2021, у якому просив продовжити строк договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1661 від 18.12.2018 без проведення аукціону.

Листом від 31.08.2021 № 11-02.2-2944 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях повідомило позивача про припинення Договору з 19.11.2021, у зв`язку із прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців (т. 1, а. с. 22).

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від 31.08.2021 № 919 (т. 1, а. с. 23), на підставі ст. ст. 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №157-ІХ, та пунктами 135, 139 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, наказом Фонду державного майна України від 22.12.2020 № 2049 "Про затвердження Інструкції щодо здійснення заходів, пов`язаних з припиненням договорів оренди та поверненням з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності", на підставі заяви Орендаря Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединий-Буд" (код 42122814) від 18.08.2021 № 18/08-21 та довідки про виконання умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1661-2018 від 18.12.2018, наданої балансоутримувачем - Південним міжрайонним управлінням водного господарства від 30.08.2021 № 462/04-11, у зв`язку із допущенням орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю " Лебединий-Буд" (код 42122814) прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців за договором оренди державного майна від 18.12.2018 № 1661-2018, відмовлено у продовженні Договору оренди від 18.12.2018 № 1661-2018 нерухомого майна - вбудованих приміщень № 14, 15, 16, площею 33,7 кв.м та коридору № 1, площею 14,58 кв.м, розміщеного за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Князя Романа, 9, що перебуває на балансі Південного міжрайонного управління водного господарства, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю " Лебединий-Буд" (код 42122814).

Поруч з вказаним, 12.03.2020 на всій території України введено загальнонаціональний карантин, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020, який продовжено постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 630 до 31.07.2022.

Також, 15.07.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину".

Пунктом 1 постанови встановлено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.1995 № 786, здійснюється у розмірі 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2,

Згідно пункту 2 вказаної постанови, орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

У Додатку 2 до постанови зазначено перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків.

У пункті 1 Переліку вказано, що він розповсюджується зокрема на орендарів, які використовують нерухоме державне майно для розміщення офісних приміщень (зокрема в аеропортах).

Пунктом 2 Переліку вказано, що він розповсюджується зокрема на вітчизняних юридичних і фізичних осіб, що є суб`єктами малого підприємництва.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, згідно зі ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 3.1 Договору, орендна плата визначена на підставі методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку листопад 2018 року - 5 302 грн 47 коп.

Згідно п. 3.6 Договору, орендна плата перераховується таким чином: 50% - до Державного бюджету за рахунок УК у м. Рівному р/р 7002, код одержувача 38012714, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код платежу 22080200; 50% - Балансоутримувачу щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п. 3.7. Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації стягується до Державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства У країни з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату перерахування пені в сумі заборгованості за кожний день прострочення, перерахування орендної плати.

Згідно п. 3.8. Договору надміру сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету, підлягає установленому порядку заліку в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості та заліку у зв`язку з припиненням орендних відносин - поверненню Орендарю, забезпечення повернення зазначених коштів сторони керуються вимогами повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 № 1650/24182, та постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету" (зі змінами).

Вище вказано, що 12.03.2020 на всій території України введено загальнонаціональний карантин, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020, який продовжено постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 630 до 31.07.2022.

Також, 15.07.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину".

Пунктом 1 Постанови встановлено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року № 786. здійснюється у розмірі 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком .

Згідно пункту 2 цієї Постанови, орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину. У Додатку 2 до Постанови зазначено перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків. Пунктом 1 Переліку вказано, що він розповсюджується зокрема на орендарів, які використовують нерухоме державне майно для розміщення офісних приміщень (зокрема в аеропортах).

Відповідно до п. 2 Переліку зазначено, що він розповсюджується зокрема на вітчизняних юридичних і фізичних осіб, що є суб`єктами малого підприємництва.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до правового висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 26.08.2021 у справі № 910/13397/20, щодо питання застосування приписів Постанови КМУ №611, вказаним нормативно-правовим актом зобов`язано орендодавців державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

Оскільки Постанова №611 не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди цією постановою не вимагається.

У постанові Верховного Суду від 16.09.2021 у справі №922/3734/20, зазначено, що право на нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 Постанови КМУ № 611 виникає автоматично, в силу прямої норми закону та не потребує документального переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір. Звертаючись до суду з вимогою про визнання укладеною додаткової угоди, позивач прагне досягти правової визначеності, тобто прагне підтвердження судом певного факту - наявності у нього права на звільнення від орендної плати за користування нерухомим державним майном згідно з додатком 1 до Постанови КМУ № 611.

Відтак нарахування орендної плати за державне майно починаючи з 12.03.2020 повинно здійснюватися орендодавцем на підставі цієї Постанови КМУ в незалежності від того, чи звертався до орендодавця орендар з відповідною вимогою/проханням, чи ні.

Відповідно до частини 3 статті 55 Господарського кодексу України передбачено, що су6єкти господарювання залежно від кількості працюючих та доходів від будь-якої діяльності за рік можуть належати до суб`єктів малого підприємництва, у тому числі до суб`єктів мікропідприємництва, середнього або великого підприємництва. Суб`єктами малого підприємництва є: юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 50 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 10 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" терміни "суб`єкти малого підприємництва" і "суб`єкти середнього підприємництва" вживаються у цьому Законі в значенні, наведеному у Господарському кодексі України, з урахуванням того, що в цілях цього Закону термін "суб`єкти малого підприємництва" охоплює суб`єктів мікропідприємництва.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що суб`єкти малого підприємництва включають і суб`єктів мікропідриємництва, а тому протилежні доводи скаржника, не беруться судом апеляційної інстанції до уваги.

Щодо посилання скаржника на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду у справі № 918/834/21 від 16.02.2022 ( в контексті доказів на підтвердження статусу суб`єкта малого підприємництва), то суд апеляційної інстанції таке судове рішення не бере до уваги з огляду на приписи ч. 4 ст. 236 ГПК України, за якими при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи наведені норми законодавства, а також беручи до уваги наявні в матеріалах справи фінансову звітність малого підприємства за 2020 рік, наказ № 1-К від 10.05.2018, № 2-К від 04.03.2021, штатний розпис позивача наказом №1 від 27.12.2019 та штатним розпис відповідача (т. 1 а. с. 24-31), позивач відповідає вищезазначеним критеріям та, відповідно, є суб`єктом малого підприємства.

Суд зазначає, що норми постанови стосуються тільки державного майна. Вищевказана постанова імперативно вказує про те, що орендодавці державного майна повинні забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 постанови починаючи з дати встановлення карантину. Відтак нарахування орендної плати за державне майно починаючи з 12.03.2020 повинно здійснюватися орендодавцем на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 611 від 15.07.2020 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" в незалежності від того, чи звертався до орендодавця орендар з відповідною вимогою/проханням, чи ні.

Окрім того, відповідно до матеріалів справи, на публічне звернення позивача, отримано відповідь, надану Фондом державного майна України, на публічний запит з якої слідує наступне, а саме: "З метою зменшення негативного впливу на результати фінансово-господарської діяльності орендарів державного майна заборон та обмежень у рамках карантинних заходів, запроваджених постановами Кабінету Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом, підтримки малого і середнього бізнесу у складних обставинах, запобігання їх банкрутству та іншим негативним наслідкам прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 №611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" (далі - Постанова), в якій запропоновано додаткові стимули у вигляді надання значних знижок (від 50% до 75%) або звільнення сплати орендної плати певних категорій орендарів на період дії карантину (тобто з 12.03.2020) незалежно від того, чи припинили такі орендарі свою діяльність на орендованому майні, чи ні"(т. 1, а. с. 57).

Щодо посилання скаржника на примітку в постанові Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що за її змістом звільнення від орендної плати не застосовується до тих орендарів, які отримали згоду на здійснення невід`ємних поліпшень і не завершили таких поліпшень станом на дату початку карантину, крім орендарів, які здійснюють невід`ємні поліпшення в закладах освіти державної форми власності.

Судом першої інстанції вірно вказано, що орендарем отримано згоду на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна 23.04.2020, а карантин розпочався 12.03.2020, а тому отримавши згоду після запровадження карантину, позивач жодним чином не міг завершити поліпшення до його запровадження.

Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що починаючи з 12.03.2020 позивачу нарахування орендної плати повинно здійснюватися у розмірі 50% від розміру орендної плати.

При цьому, пунктом 2 Постановою КМУ № 611 було покладено обов`язок на орендодавця державного майна забезпечення нарахування орендної плати орендарям, згідно пункту 1 постанови починаючи з дати встановлення карантину.

Відповідно до п. 3.8 Договору надмірна сплачена сума орендної плати, що надійшла до Державного бюджету, підлягає установленому порядку заліку в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого заліку у зв`язку з припиненням орендних відносин - поверненню Орендарю. Для забезпечення повернення зазначених коштів сторони керуються наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182, та постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету" (зі змінами).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України, Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Відповідно до п. 9 зазначеного Положення Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктом 14 пункту 4 Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 № 1280, Головне управління Казначейства відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Отже, законодавством наділено органи Казначейства повноваженнями здійснювати безспірне списання коштів державного та місцевого бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 34 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів Державного бюджету України включаються надходження від орендної плати за користування цілісним майновим комплексом та іншим державним майном. Кабінетом Міністрів України затверджена постанова "Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету" № 106 від 16 лютого 2011 року, відповідно до якої встановлено, що перелік податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету визначається відповідно до переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, згідно з додатком. Органам, що контролюють справляння надходжень бюджету, забезпечити відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Відповідно до п. 5.3. Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого Наказом Фонду державного майна України 15.05.2012 № 678 основним завданнями Регіонального відділення у сфері оренди державного майна є, зокрема здійснює контроль за надходженням до Державного бюджету України плати за оренду державного майна по договорах оренди, укладених регіональним відділенням, та договорах оренди, укладених підприємствами, організаціями, установами, розмір орендної плати по яких погоджений регіональним відділенням.

Методика розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу (постанова від 04.10.1995) втратила чинність 19.06.2021.

Відповідно до розрахунку нарахованої та сплаченої орендної плати, пені за договором оренди від 18.12.2018 № 1661 з 12.03.2020 по 18.06.2021, позивачем сплачено 44 432 грн 26 коп. (нараховано 88 864 грн 48 коп.) орендної плати, 1 404 грн 59 коп. ПДВ (нараховано 2 809 грн 18 коп.) та 718 грн 82 коп.

Сплата позивачем відповідних платежів підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями (т. 1, а. с. 32-56)

Також, відповідно до ст. 4 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" встановлює, що орендар, орендодавець, балансоутримувач, уповноважений орган управління, представницький орган місцевого самоврядування або визначені ним органи такого представницького органу, Кабінет Міністрів України або орган державної влади, визначений Кабінетом Міністрів України є суб`єктами орендних відносин.

Тобто, Південне міжрайонне управління водного господарства у правовідносинах по договору оренди № 1661 від 18.12.2018 хоча не є орендодавцем, однак є суб`єктом орендних відносин, оскільки являється балансоутримувачем майна, котре орендував позивач.

Відповідно до п. 3.6. Договору орендна плата перераховується таким чином: 50% - до Державного бюджету, 50% - Балансоутримувачу.

Пункт 5.3. Договору встановлює обов`язок орендаря сплачувати своєчасно і в повному обсязі орендну плату до Державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується "Призначення платежу".

Окрім того, у п. 5.9. закріплено обов`язок Орендаря на вимогу Орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння.

Таким чином, 50 % від суми нарахованої та сплаченої орендної плати, як до Державного бюджету, так і Балансоутримувачу становить 22 216 грн 13 коп. без ПДВ, 50% від суми нарахованого та сплаченого ПДВ для Балансоутримувача та становить 1 404 грн 59 коп.

Підсумовуючи викладене, суд вказує, що скаржник є учасником орендних відносин, який, за умовами договору, отримує 50 % орендної плати, сплаченої позивачем, а тому, беручи до уваги, надмірну сплату позивачем коштів, а тому позивач правомірно пред`явив відповідну вимогу до Південного міжрайонного управління водного господарства.

Також, апеляційній господарський суд погоджується із висновком суду про те, що позивачем належним чином виконувалося грошове зобов`язання у вказаний вище період, а відповідно і відсутність підстав для нарахування пені.

Одночасно, суд враховує, що в апеляційній скарзі, скаржник не вказує своєї незгоди із висновками суду в цій частині.

Враховуючи усе вищевикладене в сукупності, апеляційний господарський суд погоджується із судом першої інстанції про задоволення позовних вимог та стягнення з орендодавця та балансоутримувача надмірно сплаченої орендарем в період з 12.03.2020 по 18.06.2021.

В той же час, посилання скаржника на існування заборгованості у позивача не беруться судом до уваги, оскільки такий борг виник в інший період (грудень 2021 року - квітень 2022 року), а також, з тих підстав, що така обставина не входить в коло доказування в цій справі, а може бути предметом розгляду іншого спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд зазначає, що Південне міжрайонне управління водного господарства звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою фактично посилалося на те, що:

- позивач не є суб`єктом малого підприємництва;

- є помилковим та таким, що не підтверджене нормами законодавства висновок суду щодо порушення Південним МУВГ права позивача, внаслідок прийняття 50% орендної плати, половина від якої - надмірно сплачена;

- в позивача наявна заборгованість перед скаржником;

- суд не вірно застосував примітки про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень.

Вказані вище доводи апеляційної скарги були оцінені судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Посилання інших відповідачів, у своїх заявах по суті спору, щодо незаконності та не обґрунтованості рішення суду першої інстанції не досліджуються судом, оскільки таке рішення переглядається в межах доводів апеляційної скарги Південного міжрайонного управління водного господарства.

При цьому, інші учасники справи не були позбавлені права звернутися у встановлений законом порядок з апеляційною скаргою на таке рішення, або приєднатися до вже поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Рівненської області від 30.05.2022 у справі № 918/57/22 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Південного міжрайонного управління водного господарства - без задоволення.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається судом апеляційної інстанції без задоволення, а в ухвалі про відкриття апеляційного провадження суд на підставі ч. 5 ст. 262 ГПК України зупинив дію оскаржуваного рішення, то суд дійшов висновку про поновлення дії рішення Господарського суду Рівненської області від 30.05.2022 у справі № 918/57/22.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Південного міжрайонного управління водного господарства залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 30.05.2022 у справі №918/57/22 - без змін.

2. Поновити дію рішення Господарського суду Рівненської області від 30.05.2022 у справі № 918/57/22.

3. Справу № 918/57/22 надіслати Господарському суду Рівненської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Саврій В.А.