ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" вересня 2022 р. Справа № 911/2498/18(911/2753/20)

за первісним позовом Приватного акціонерного товариства Росава, Київська обл.,

м. Біла Церква

до 1) ОСОБА_1 , Київська обл., м. Біла Церква

2) ОСОБА_2 , Київська обл., м. Біла Церква

3) ОСОБА_3 , Київська обл., м. Біла Церква

4) ОСОБА_4 , м. Київ

5) ОСОБА_5 , м. Київ

про стягнення збитків, завданих товариству його посадовими особами

за зустрічним позовом ОСОБА_4 , м. Київ

до Приватного акціонерного товариства Росава, Київська обл.,

м. Біла Церква

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1) ОСОБА_1 , Київська обл.,

м. Біла Церква

2) ОСОБА_2 , Київська обл., м. Біла Церква

3) ОСОБА_3 , Київська обл., м. Біла Церква

4) ОСОБА_5 , м. Київ

про визнання недійсним рішення загальних зборів

Суддя Лопатін А.В.

за участю секретаря судового засідання Гудзь К.І.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2498/18 про банкрутство ПрАТ Росава, провадження в якій відкрите ухвалою суду від 27.11.2018 р.

Постановою господарського суду Київської області від 04.12.2018 р. визнано банкрутом ПрАТ Росава та відкрито його ліквідаційну процедуру.

Ухвалою суду від 24.06.2020 р. ліквідатором ПрАТ Росава призначено арбітражного керуючого Комлика І.С.

На даний час у справі триває ліквідаційна процедура.

21.09.2020 р. до суду надійшла заява ПрАТ Росава, в особі ліквідатора від 18.09.2020 р. б/№ (вх. № 2786/20) до відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення збитків, завданих товариству його посадовими особами.

В заяві позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів-1-5 на користь ПрАТ Росава грошові кошти в сумі 324877175,13 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 27.04.2021 р. (суддя Наріжний С.Ю.), за результатами розгляду наведеної заяви, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 р. у даній справі апеляційну скаргу ліквідатора Приватного акціонерного товариства Росава арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича залишено без задоволення; рішення господарського суду Київської області від 27.04.2021 р. у справі № 911/2498/18 (911/2753/20) залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.02.2022 р. касаційну скаргу ліквідатора Приватного акціонерного товариства Росава арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича задоволено частково; рішення господарського суду Київської області від 27.04.2021 р. та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 р. у справі № 911/2498/18 (911/2753/20) скасовано; ухвалено справу № 911/2498/18 (911/2753/20) передати на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано для розгляду судді Лопатіну А.В.

Ухвалою господарського суду від 06.04.2022 р. прийнято справу № 911/2498/18 (911/2753/20) до свого провадження; призначено підготовче засідання на 25.05.2022 р.; встановлено строк до 18.05.2022 р. для подання учасниками справи заперечень, аргументів, пояснень та міркувань щодо предмету спору в даній справі, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 02.02.2022 р. № 911/2498/18 (911/2753/20).

23.05.2022 р. до господарського суду звернувся відповідач ОСОБА_4 із зустрічною позовною заявою.

25.05.2022 р. від позивача надійшло клопотання про витребування у Касаційного адміністративного суду Верховного Суду з матеріалів справи № 826/17473/17 примірник засвідченого належним чином контракту (угоди) від 25.03.2011 р. № Rosava/ВС 25032011/342, що укладений з нерезидентом Bridgeholm Commercial.

Ухвалою господарського суду від 25.05.2022 р. підготовче засідання відкладено, розгляд клопотання про витребування доказу призначено на 08.06.2022 р.; зобов`язано позивача подати до суду у строк до 07.06.2022 р. належні докази самостійного звернення до Касаційного адміністративного суду із запитом про надання з матеріалів справи № 826/17473/17 засвідченого належним чином примірника контракту (угоди) від 25.03.2011 р. № Rosava/ВС 25032011/342, що укладений з нерезидентом Bridgeholm Commercial; встановлено строк до 08.06.2022 р. для подання учасниками справи заперечень, аргументів, пояснень та міркувань щодо предмету спору в даній справі, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 02.02.2022 р. № 911/2498/18 (911/2753/20).

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.05.2022 р. прийнято до розгляду у справі № 911/2498/18 (911/2753/20) зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства Росава про визнання недійсним рішення загальних зборів; об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом; залучено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 до участі у справі за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства Росава про визнання недійсним рішення загальних зборів, в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом; встановлено строк до 20.06.2022 р. відповідачу за зустрічним позовом для подання до суду відзиву на позов, з доказами направлення його копії та копій долучених до відзиву доказів позивачу за зустрічною позовною заявою; встановлено строк до 20.06.2022 р. для подання третіми особами пояснень, аргументів, міркувань щодо зустрічного позову.

06.06.2022 р. через канцелярію суду позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) подано клопотання про долучення доказів, із доданими до нього відповідними документами.

08.06.2022 р. відповідачем-4 за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) подано заяву про долучення доказів.

08.06.2022 р. позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна" (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 30/10, оф. 1-А); продовження строку підготовчого провадження у справі та відкладення судового засідання на іншу дату.

Ухвалою господарського суду від 08.06.2022 р. продовжено строк підготовчого провадження, розгляд клопотання про залучення третьої особи призначено, розгляд клопотання про витребування доказу та підготовче засідання відкладено на 29.06.2022 р.

20.06.2022 р. через канцелярію суду представником позивача за первісним позовом подано заяву про збільшення позовних вимог та заяву про долучення доказів.

23.06.2022 р. через канцелярію суду представником позивача за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна" (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 30/10, оф. 1-А).

29.06.2022 р. через канцелярію суду представником позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) подано відзив на зустрічну позовну заяву та заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Ухвалою господарського суд від 29.06.2022 р. розгляд клопотання про залучення третьої особи до участі у справі, розгляд клопотання про витребування доказу та підготовче засідання відкладено на 10.08.2022 р.

Ухвалою господарського суду від 10.08.2022 р. розгляд клопотання про залучення третьої особи до участі у справі, розгляд клопотання про витребування доказу та підготовче засідання відкладено на 21.09.2022 р.; встановлено строк до 15.09.2022 р. для подання учасниками справи додаткових заперечень, аргументів, пояснень та міркувань щодо предмету спору в даній справі.

15.09.2022 р. через канцелярію суду відповідачем-4 подано заяву про заперечення проти долучення доказів, витребування у позивача оригіналів всіх доказів, які надані суду у даній справі.

15.09.2022 р. через канцелярію суду відповідачем-4 подано заяву про заперечення проти прийняття заяви про збільшення позовних вимог, в яких відповідач просить суд: визнати зловживанням процесуальними правами подачу представником позивача заяви про збільшення позовних вимог; заяву про збільшення позовних вимог залишити без розгляду або повернути заявнику; викликати в наступне судове засідання ліквідатора ПрАТ "Росава" Комлика І.С.

20.09.2022 р. через канцелярію суду відповідачем-1 подано письмові пояснення у справі.

21.09.2022 р. через канцелярію суду ліквідатором ПрАТ "Росава" Комликом І.С. подано письмові пояснення.

В судове засідання з`явились представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом), відповідач-4 за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) та представник ТОВ "КУ "Інвестиційна" і надали усні пояснення по суті спору.

Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників судового процесу, проаналізувавши надані ними документи, суд зазначає таке:

Як вбачається із матеріалів справи, від позивача до суду надійшло клопотання про витребування у Касаційного адміністративного суду Верховного Суду з матеріалів справи № 826/17473/17 засвідченого належним чином контракту (угоди) від 25.03.2011 р. № Rosava/BC25032011/342, що укладений з нерезидентом Bridgeholm Commercial.

Поряд із наведеним, присутній в судовому засіданні представник позивача заявив, що вказане клопотання є станом на дату судового засідання неактуальним, оскільки даний документ, за результатами самостійно вчинених позивачем заходів вже отримано позивачем та подано для долучення до матеріалів цієї справи.

Врахувавши наведене, позивач заявив усне клопотання про залишення без розгляду поданого ним раніше клопотання про витребування доказу.

Врахувавши наведене, з огляду на те, що заявлене позивачем усне клопотання про залишення без розгляду поданого ним раніше клопотання не суперечить чинному законодавству та не порушує будь-чиї права, суд дійшов до висновку про можливість його задоволення, залишення без розгляду клопотання позивача від 20.05.2022 р. б/н про витребування доказу.

Що стосується клопотання позивача та клопотання ТОВ "КУ "Інвестиційна" про залучення останнього до участі у даній справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, суд зазначає таке:

Вказані клопотання вмотивовані тим, що ТОВ "КУ "Інвестиційна" є забезпеченим кредитором у справі № 911/2498/18 про банкрутство ПрАТ "Росава", оскільки вказана особа є заставодержателем майнових прав на отримання грошових коштів, які виникли на підставі договорів укладених з контрагентами ПрАТ "Росава" в тому числі за контрактом (договором) від 25.03.2011 р. № Rosava/BC25032011/342, що укладений з нерезидентом Bridgeholm Commercial.

Судом встановлено, що в обґрунтування позову позивач посилається на те, що між ним та компанією Bridgeholm Commercial LLP (Велика Британія) було укладено Контракт від 25.03.2011 р. № Rosava/BC 25032011/342, за умовами якого ПрАТ Росава купувала, а Bridgeholm Commercial LLP продавала обладнання для виробництва автомобільних шин. Як заявляє позивач, з урахуванням наявності станом на 20.06.2018 р. дебіторської заборгованості Компанії Bridgeholm Commercial LLP перед ПрАТ Росава за наведеним контрактом, згідно бухгалтерського обліку в розмірі 324877175,13 грн., ліквідацію Компанії Bridgeholm Commercial LLP як юридичної особи 31.07.2018 р., відсутності доказів вжиття будь-яких заходів ліквідаційною комісією ПрАТ Росава щодо повернення такої дебіторської заборгованості, ним заявлено позов про стягнення завданої бездіяльністю ліквідаційної комісії позивача майнової шкоди (збитків) на користь боржника на загальну суму 324877175,13 грн.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини другої цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності зі статті 173 ГК України та статті 509 ЦК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язок.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Відповідно до частини першої стаття 626 ЦК України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Водночас, статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Суд зазначає, що для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування збитків, необхідною є наявність усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка (рішення, дії чи бездіяльність) завдавача шкоди; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками (збитки мають бути наслідком саме протиправної поведінки завдавача шкоди, а не якихось інших обставин, зокрема, дій самого потерпілого або третіх осіб); вина правопорушника.

Таким чином, з урахуванням того, що позивачем заявлено позов про стягнення збитків, що, на його переконання, виникли в результаті правопорушення допущеного відповідачами бездіяльності ліквідаційної комісії з припинення позивача щодо стягнення коштів за договором, а не у зв`язку із невиконанням стороною договору його договірних зобов`язань, судом встановлено, що грошові кошти, які просить позивач стягнути з відповідачів, згідно обґрунтування позову, мають іншу правову природу виникнення від коштів, майнові права на які є предметом забезпечення вимог ТОВ "КУ "Інвестиційна", згідно тверджень позивача, як забезпеченого кредитора у справі № 911/2498/18.

Відповідно до положень частини першої статті 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Частиною другою статті 50 ГПК України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Згідно із положеннями частини третьої статті 50 ГПК України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (частина четверта наведеної статті ГПК України).

Відповідно до частини першої статті 50 ГПК України якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.

Проаналізувавши наведені положення чинного процесуального законодавства, а також обставини даної справи та обґрунтування клопотань позивача і ТОВ "КУ "Інвестиційна" в їх сукупності, судом встановлено відсутність правових підстав для залучення останнього в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача із наведених у вказаних клопотаннях мотивів, у зв`язку із чим, такі клопотання залишаються судом без задоволення.

Окрім наведеного, судом встановлено, що позивачем також подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій він просить суд змінити розмір позовних вимог у справі № 911/2498/18 (911/2753/20) на ,23 грн.

В наведеній заяві позивач вказує на те, що, з урахуванням положень статті 46 ГПК України, він вважає за необхідне збільшити позовні вимоги, у зв`язку із додатково встановленими обставинами. Так, позивач вказує: "на підставі доказів долучених до матеріалів справи зазначаємо розрахунок позовних вимог (залишок заборгованості за контрактом ROSAVA/BC 25032011/342 від 25.03.2011 р.), тобто розмір збитків, завданих товариству його посадовими особами (відповідачами):

1) залишок неповернутої заборгованості за контрактом ROSAVA/BC 25032011/342 від 25.03.2011 р.:

35 175 918,90 дол. США = 59 915 000,00 - 24 739 081,10, де * 59 915 000,00 дол. США - загальна сума авансових платежів, здійснена ПрАТ Росава на користь компанії BRIDGEHOLM COMMERCIAL LLP на виконання вимог Контракту ROSAVA/BC 25032011/342 від 25.03.2011 р.;

24 739 081,10 дол. США = (7 256 300,00 + 17 482 781,10) - загальна сума грошових коштів, що частково була повернута на користь ПрАТ Росава відповідно до Контракту ROSAVA/BC 25032011/342 від 25.03.2011 р.

2) розмір збитків, що підлягає стягненню з членів ліквідаційної комісії ПрАТ Росава, що не включає суму погашення у розмірі 3 111 272,65 дол. США від 24.12.2018 р. (яка мала місце вже в ліквідаційній процедурі, коли діяв ліквідатор призначений судом):

49 547 427,40 дол. США = (35 175 918,90 + 14 371 508,40), де

* 35 175 918,90 дол. США - залишок неповернутої заборгованості за Контрактом ROSAVA/BC 25032011/342 від 25.03.2011 р.;

14 371 508,40 дол. США = (5 800 000 + 6 121 746,18 + 1 063 969, 63 + 1 385 792, 60) - загальна сума грошових коштів, що частково була повернута у 2018 році на користь ПрАТ Росава згідно до Контракту ROSAVA/BC 25032011/342 від 25.03.2011, без врахування погашення у розмірі 3 111 272,65 дол. США від 24.12.2018 року та використана на цілі не пов`язані з погашенням кредиторських вимог.".

Проаналізувавши наведені обґрунтування заяви про збільшення позовних вимог, повно та всебічно здійснивши аналіз положень чинного законодавства, суд зазначає таке:

Відповідно до частини другої статті 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 46 ГПК України визначено, що у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі (частина п`ята вказаної статті ГПК України).

При розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частини перша та друга статті 169 Господарського процесуального кодексу України).

Вимоги щодо форми, змісту, порядку подання заяв по суті та наслідки їх недодержання закріплені у статтях 162 -168 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, згідно з частинами першою та другою статті 168 цього Кодексу при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення закріплені у статті 170 Господарського процесуального кодексу України. Одночасно у частині п`ятій статті 46, частині третій статті 163 Господарського процесуального кодексу України закріплені спеціальні вимоги, зокрема, до заяви про збільшенні розміру позовних вимог.

Так, у першому реченні частини п`ятої статті 46 ГПК України передбачено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

У другому реченні тієї ж частини передбачені правові наслідки недотримання цих вимог. Зокрема, у разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Згідно з частиною третьою статті 163 ГПК України у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд із відповідною заявою. Аналогічні вимоги закріплені у абзаці 2 частини 2 статті 6 Закону України "Про судовий збір", яка передбачає, що у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду.

Правові наслідки неподання відповідних доказів закріплені у частині десятій статті 174 ГПК України, яка передбачає, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Отже, наслідки подання заяви про збільшення розміру позовних вимог без доказів направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, а також без виконання вимог щодо сплати судового збору визначені у частині п`ятій статті 46 та частині десятій статті 174 ГПК України. Разом з тим, недодержання інших загальних вимог до форми та змісту заяви, що викладені у частинах першій та другій статті 170 ГПК України, яка застосовується до всіх письмових заяв (у тому числі і до заяви про збільшення позовних вимог), якщо інше прямо не передбачено цим Кодексом, є підставою для повернення такої заяви заявнику без розгляду на підставі частини четвертої цієї статті.

Проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне зазначити, що питання щодо дотримання формальних вимог, зокрема, щодо сплати недоплаченої суми судового збору при зверненні із заявою про збільшення розміру позовних вимог, слід розглядати лише після перевірки правової природи відповідної заяви, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи (аналогічного правового висновку дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 23.01.2020 р. у справі № 925/186/19).

У Господарському процесуальному кодексі України передбачено право позивача збільшити лише розмір позовних вимог. Відповідно до усталеної судової практики під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру (пункт 47 постанови Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі 923/1061/18). Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Така дія (заявлення додаткових вимог) може кваліфікуватися лише як зміна предмету позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права чи охоронюваного законом інтересу. Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до суду, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується відповідна позовна вимога. Разом з цим, слід брати до уваги те, що відповідно до частини третьої статті 46 ГПК України одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається (пункт 47 постанови Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі 923/1061/18).

У пунктах 36, 37 постанови від 19.12.2019 р. у справі № 925/185/19, яка ухвалена за участі сторін у подібних правовідносин, Верховний Суд погодився з висновками суду першої інстанції, що доповнення немайнового позову (про визнання договору недійсним) майновою вимогою про стягнення коштів є не збільшенням позовних вимог, а є пред`явленням нового позову із іншим предметом та підставами позову, що виключає можливість розгляду поданої позивачем заяви як збільшення розміру заявлених позовних вимог, і залишив без змін ухвалу суду першої інстанції, якою було відмовлено у прийнятті до розгляду та повернуто заявнику заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Також, відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.01.2020 у справі N 925/186/19, що як збільшення чи зменшення розміру позовних вимог необхідно розуміти зміну кількісних показників, в яких виражена позовна вимога (збільшення чи зменшення ціни позову, збільшення чи зменшення кількості товару тощо. Тобто збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір заявлених вимог. Разом із тим, збільшенням розміру позовних вимог є збільшення позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві, тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов`язано із пред`явленням додаткових чи нових позовних вимог, про які не йшлося у позовній заяві, в тому числі шляхом доповнення немайнової вимоги майновою.

За результатами аналізу обґрунтувань позовних вимог, а також заяви про збільшення позовних вимог, судом встановлено, що позивачем в даному випадку не збільшено позовні вимоги, а доповнено іншими, заявленими з інших підстав, так як первісні вимоги було заявлено, як збитки, що виникли у зв`язку із правопорушенням допущеним відповідачами, що полягають в бездіяльності ліквідаційної комісії з припинення позивача щодо стягнення коштів за договором, не вчиненні відповідних заходів зі стягнення боргу, а додаткові вимоги, згідно наданих позивачем обґрунтувань, заявлено як збитки, що виникли у зв`язку зі стягненням частини боргу за договором, однак використанням відповідних кошти на цілі не пов`язані із погашенням кредиторських вимог.

Таким чином, з огляду також на положення частини четвертої статті 46 ГПК України, якими визначено, що зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи, з урахуванням правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 23.01.2020 р. у справі № 925/186/19 (п.п. 5.22., 5.23), суд дійшов до висновку про відмову в прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог та повернення такої заяви заявнику.

Окрім наведеного, відповідачем-4 за первісним позовом подано заяву, в якій він просить суд, зокрема: витребувати в позивача ПрАТ "Росава" та його представника адвоката Забаріна А.Ф. оригінали всіх доказів, які надані суду у даній справі, в тому числі клопотанням про долучення доказів (вх. № 6267 від 06.06.2022 р.).

Відповідно до положень частини першої та частини другої статті 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною п`ятою статті 91 ГПК України визначено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу (частина шоста статті 91 ГПК України).

З огляду на наведене, з урахуванням заявленої відповідачем-4 за первісним позовом вимоги про витребування у позивача оригіналів всіх доказів, які надані суду у даній справі, в тому числі клопотанням про долучення доказів (вх. № 6267 від 06.06.2022 р.), суд дійшов до висновку про можливість задоволення заяви відповідача в цій частині.

Крім того, відповідачем-4 за первісним позовом подано заяву, в якій він просить суд, зокрема: визнати зловживанням процесуальними правами подачу позивачем заяви про збільшення розміру позовних вимог; викликати у наступне судове засідання ліквідатора банкрута Комлика І.С. для надання суду пояснень щодо того, чи узгоджував з ним адвокат позивача текст та зміст поданої до суду заяви про збільшення позовних вимог.

Проаналізувавши зміст наведених заяв відповідача -4 за первісним позовом, суд зазначає таке:

По-перше, суд наголошує, що згідно із частиною першою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини другої статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із частиною третьою статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін.

По-друге, згідно із частиною першою статті 43 ГПК України з учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною другою статті 43 ГПК України визначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Відповідно до положень частини третьої та частини четвертої вказаної статті ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Стаття 43 ГПК "Неприпустимість зловживання процесуальними правами" передбачає, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 43 ГПК якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. У ч. 4 цієї статті передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.05.2018 р. у справі N 910/1873/17).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 12.08.2019 р. у справі N 905/945/18, від 16.10.2019 р. у справі N 906/936/18 та від 06.05.2021 р. у справі N 910/6116/20.

Зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа реалізує свої процесуальні права і вчиняє передбачені процесуальним законодавством процесуальні, дії, але робить це на шкоду іншим особам, з метою, яка не співпадає з завданням господарського процесу, визначеним у ст. 2 ГПК (справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави).

Таким чином, важко провести межу між правомірною реалізацією власних прав і зловживанням правами, оскільки зовні вони виглядають однаково (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 р. № 911/2737/17).

Разом з тим, проаналізувавши зміст поданих позивачем за первісним позовом документів, з урахуванням наданих відповідачем-4 за первісним позовом аргументів, судом не встановлено, що позивач в даному випадку, вчиняв дії з метою захисту своїх прав, які можна розцінити як такі, що вчинені всупереч завданню господарського процесу, що є, в свою чергу, зловживанням процесуальними правами, а відтак, суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин норми ст. 43 ГПК.

Щодо виклику в судове засідання ліквідатора банкрута Комлика І.С. для надання суду пояснень щодо того, чи узгоджував з ним адвокат позивача текст та зміст поданої до суду заяви про збільшення позовних вимог, суд наголошує, що відповідно до положень статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом не встановлено, що виклик ліквідатора банкрута Комлика І.С. в наступне судове засідання з розгляду цієї справи сприятиме встановленню обставин, що входять до предмету доказування, підтвердять чи спростують заявлені позовні вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, а відтак, наведена заява відповідача-4 і в цій частині задоволенню не підлягає.

Поряд із наведеним, положеннями частини другої ст. 185 ГПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи, що судом виконано завдання підготовчого провадження, передбачені частиною першою ст. 177 ГПК України, та вирішено питання, зазначені у частині другій ст. 182 ГПК України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 12.10.2022 р.

Керуючись ст. 2, 43, 50, 51, 91, 177, 185, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Клопотання ТОВ "КУ "Інвестиційна" від 23.06.2022 р. б/н про залучення третьої особи до участі у справі залишити без задоволення.

2. Клопотання позивача від 08.06.2022 р. б/н про залучення третьої особи до участі у справі залишити без задоволення.

3. Клопотання позивача від 20.05.2022 р. б/н про витребування доказу залишити без розгляду.

4. В прийнятті до розгляду заяви позивача від 20.06.2022 р. про збільшення розміру позовних вимог відмовити, повернути заяву заявнику.

5. Заяву відповідача-4 за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) від 15.09.2022 р. б/н в частині витребування у позивача оригіналів всіх доказів, поданих до суду в цій справі задовольнити.

6. Витребувати в позивача ПрАТ "Росава" та його представника адвоката Забаріна А.Ф. оригінали всіх доказів, які надані суду у даній справі, в тому числі клопотанням про долучення доказів (вх. № 6267 від 06.06.2022 р.). Документи надати для огляду в судовому засіданні, що відбудеться 12.10.2022 р. о 16:30 год.

7. Заяву відповідача-4 за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) від 15.09.2022 р. б/н в частині визнання зловживанням процесуальними правами дії позивача, виклик в судове засідання ліквідатора ПрАТ "Росава" Комлика І.С. залишити без задоволення.

8. Закрити підготовче провадження.

9. Призначити розгляд справи по суті в судовому засіданні на "12" жовтня 2022 року о 16 год. 30 хв. (засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 16/108, зал № 1).

10. Повторно роз`яснити сторонам, що на будь-якій стадії судового процесу сторони можуть укласти мирову угоду, зробивши спільну письмову заяву і повідомити про це суд.

11. Повідомити учасників справи, що інформацію по справі, що розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ko.arbitr.gov.ua/sud5012.

Копії ухвали направити учасникам справи.

Дата підписання 26.09.2022 р.

Суддя А.В. Лопатін