ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Черкаси справа № 925/1410/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., із секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників: позивача не з`явився, відповідача-1 не з`явився, відповідача-2 Кравчук С.І. адвокат за ордером, відповідача-3 Строга Т.В. за довіреністю, третьої соби-1 - не з`явився, третьої соби-2 - не з`явився, третьої соби-3 - не з`явився, третьої соби-4 не з`явився, третьої особи-5- не з`явився, третьої особи-6 Костюченко Є.М. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фрезеніус Медикал Кер Україна

до Комунального некомерційного підприємства Монастирищенська багатопрофільна лікарня Монастирищенської міської ради Черкаської області (відповідач - 1),

до Комунального некомерційного підприємства Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської (відповідач 2),

до Комунального некомерційного підприємства Канівська багатопрофільна лікарня Канівської міської ради Черкаської області (відповідач 3);

за участю:

-третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - 1 Монастирищенської міської ради;

-третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача -2 Балаклеївської сільської ради;

-третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - 3 Канівської міської ради Черкаської міської ради;

-третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Черкаської обласної державну адміністрації;

- третьої особи-5, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації;

третьої особи-6, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Департамент фінансів Черкаської обласної державної адміністрації;

про стягнення 1 972 012,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Фрезеніус Медикал Кер Україна заявлено позов, в якому він просив суд стягнути на його користь заборгованість за фактично надані ним медичні послуги гемодіалізу з відповідачів:

- Комунального некомерційного підприємства «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області в розмірі 893 336, 07 грн;

- Комунального некомерційного підприємства «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської» в розмірі 781 576, 21 грн;

- Комунального некомерційного підприємства «Канівська багатопрофільна лікарня» Канівської міської ради Черкаської області в розмірі 297 100, 12 грн.

Позов обґрунтовано тим, що заборгованість відповідачів виникала в періоди, коли позивач забезпечував безперервне лікування направлених пацієнтів в результаті часткової відсутності договорів із замовниками (комунальними лікарнями), які б покривали весь безперервний етап фактичного лікування.

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

11.11.2021 відповідач-1 (Комунальне некомерційне підприємство «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області) подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 - лікування методом гемодіалізу жителів Монастирищемського району Черкаської області, хворих на хворобу нирок V стадії за рахунок бюджетних коштів не проводилося, тендерну процедуру проведено не було та договір не укладався.

Відповідач-1 повідомив, що 15.06.2017 між позивачем та Монастирищенською центральною лікарнею був укладений договір про надання медичних послуг № К-044-17-Р від 15.06.2017, а в подальшому - додаткову угоду № 1 до нього.

Також, 20.03.2018 між позивачем та Монастиришенською центральною лікарнею було укладено договір про надання медичних послуг № 33 від 20.03.2018, а в подальшому - додаткову угоду № 1 до нього.

Відповідач-1 вказував, що з огляду на це, 26.12.2018 позивач і Монастирищенська центральна районна лікарня підписали акт №11 та про надання медичних послуг до договору № 33 від 20.03.2018 та звіт про надання медичних послуг, яким підтвердили те, що за період з 11.12.2018 по 19.12.2018 позивач надав, а лікарня прийняла послуги у сфері лікарської практики (медичне лікування амбулатурне в клініках методом гемодіалізу, в тому числі у режимі он-лайн гемодіафільтрації) у вигляді 15 процедур на суму 36649,25 грн., що підтверджується платіжним дорученням №586 від 26.12.2018.

В подальшому, 27.12.2018 позивач і Монастирищенська центральна районна лікарня підписали акт №12 та про надання медичних послуг до договору № 33 від 20.03.2018 та звіт про надання медичних послуг, яким підтвердили те, що за період з 20.12.2018 по 31.12.2018 позивач надав, а лікарня прийняла послуги у сфері лікарської практики (медичне лікування амбулатурне в клініках методом гемодіалізу, в тому числі у режимі он-лайн гемодіафільтрації) у вигляді 10 процедур на суму 24499,25 грн.(платіжне доручення №587 від 26.12.2018.

Відповідач-1 зауважив, що 04.04.2019 між позивачем та Монастирищенською центральною лікарнею був укладений договір про надання медичних послуг № К-021-19-Р від 04.04.2019, а в подальшому - додаткову угоду № 1 до нього. За умовами п. 1.1 вказаного вище договору, учасник зобов`язується надати замовнику код згідно з ДК 016-2010 (код згідно ДК 021-2015): 86.22.1 "послуги у сфері спеціалізованої лікарської практики" (85121000-3 "послуги у сфері лікарської практики") (медичне лікування амбулаторне в клініках методом гемодіалізу, в тому числі у режимі он-лайн гемодіафільтрації) (далі - "медичні послуги") з лікування хворих, які направляються замовником. Відповідно до п. 2.1 договору якість медичних послуг має відповідати стандартам та нормативи о-правовим актам, які діють на території України та регулюють порядок надання таких послуг, а саме - "стандарту та уніфікованим клінічним протоколам надання медичної допомоги зі спеціальності "нефрологія", затверджених наказом МОЗ України від 11.05.2011 №280/44) - (далі - "Стандарт").

Згідно з п. 3.1 цього договору загальна ціна договору складала 580 555,80 грн. без ПДВ. Загальна ціна договору, визначена у п. 3.2. вказаного договору, розраховувалася відповідно до кількості проведених процедур гемодіалізу у режимі он-лайн гемодіафільтрації. з яких 218 процедур по ціні 2663.10 грн. без ПДВ. За приписами п. п. 4.1. 4.2 договору оплата медичних послуг здійснюється замовником у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів з рахунку Платника протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання акта про надання медичних послуг. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок. Оплата фактично наданих медичних послуг здійснюється кожного місяця після їх надання та підписання обома сторонами акта про надання медичних послуг.

Відповідач-1 посилався на п. 5.2 договору, яким встановлено, що медичні послуги надаються учасником у медичному центрі ТОВ "Фрезеніус Медикал Кер Україна" у м. Черкаси за адресою: м. Черкаси, вул. Дахнівська, 32/пров.Боженка,2, в період з 04.04.2019 по 31.12.2019 включно, однак у будь-якому випадку до повного виконання учасником своїх зобов`язань за цим Договором, зокрема щодо надання медичних послуг у кількості та на умовах встановлених у п. 3.3 договору. Строк дії договору з дати підписання по 31 грудня 2019 р., але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до статті 631 ЦК України умови Договору застосовуються до відносин між замовником і учасником, що виникли до його укладення, у тому числі щодо фактично наданих учасником до моменту укладення договору замовнику медичних послуг (п. 10.1 договору).

Також, 17.03.2020 між позивачем та Комунальним некомерційним підприємством (далі КНП) «Монастирищенською центральною лікарнею» був укладений договір про надання медичних послуг № К-015-20-Р від 17.03.2020, а в подальшому - додаткові угоди № 1 та № 2 до нього.

Відповідач-1 зауважив, що Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 02.03.2011 №129 затверджено "Методику розрахунку вартості лікування хворих на хронічну хворобу нирок із застосуванням гемодіалізу", що визначає механізм формування вартості лікування хворих на ХХН V стадії із застосуванням амбулаторного гемодіалізу. Ця Методика є обов`язковою для державних та комунальних закладів охорони здоров`я.

Як зазначив відповідач-1, відповідно до розрахунку вартості лікування хворих на ХХН V стадії із застосуванням гемодіалізу фактична вартість однієї процедури у 2019-2020 роках була затверджена та становила 2663.10 грн.

Додатковою угодою від 15.04.2019 №2 до договору сторони виклали п. п. 1.1, 3.1 договору в такій редакції: « 1.1. В порядку та на умовах, визначених Договором, Постачальник зобов`язується надати, а Платник в порядку та на умовах, визначених Договором, зобов`язується прийняти й оплатити Постачальнику послуги лікувальних закладів та супутні послуги (Медичне лікування амбулаторне в клініках методом гемодіалізу, в т.ч. у режимі он-лайн гемодіафільтрації) (медичне лікування амбулаторне в клініках методом діалізу) у кількості 78 (сімдесят вісім) процедури (далі - «Послуги», «Медичні послуги»); Ціна Договору становить 207 721,80 грн. без ПДВ (п.3.1.).

Відповідач-1 вказував, що за період з 04.04.2019 по 15.04,2020 позивач надав медичні послуги лікування методом гемодіалізу, а саме, надав медичні послуги 2 пацієнтам у кількості 311 процедур, загальна вартість яких становить 828216.2 грн., що підтверджується платіжними дорученнями.

Відповідач-1 акцентував на тому, що КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» є уповноваженим замовником послуг згідно з інвестиційним проектом, виконання якого було гарантовано державою. Оплата фактично наданих позивачем послуг гемодіалізу є завданням Монастирищенської міської ради, який є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, і який підпорядкований Управлінню охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації, що координує його діяльність.

Як зазначив відповідач-1, Монастирищенська міська рада перераховувала Лікарні, зокрема для закупівлі за останніми письмовим договорам №№ К-021-19-Р від 04.04.2019 та № К-015-20-Р від 17.03.2020, одержані виключно з обласного бюджету у вигляді медичної субвенції.

На території Монастирищенського району діяла районна програма «Надання медичної допомоги хворим нефрологічного профілю на 2015-2017 роки», затверджена рішенням Монастирищенської районної ради Черкаської області від 29.05.2015 №41-4/УТ.

Відповідач-1 вважає, що оскільки ним було у повному обсязі виконано свої зобов`язання по договору та в повному обсязі сплачено грошові кошти за надання медичних послуг, відповідно до виставлених актів наданих послуг позивачем до КНП «Монастирищенська центральна лікарня», то у задоволенні заявлених вимог необхідно відмовити повністю.

18.11.2021 відповідач-3 (Комунальне некомерційне підприємство «Канівська багатопрофільна лікарня» Канівської міської ради Черкаської області) подав до суду заперечення проти позову, в якому зазначив причини невизнання ним заявлених вимог в наступному:

На виконання Доручення Президента України від 03.04.2012 №1-1/795 щодо вжиття в установленому порядку заходів щодо забезпечення у 2012 та наступних роках у повному обсязі фінансування з відповідних місцевих бюджетів послуг із гемодіалізу для пацієнтів за відповідними показниками, за дорученням голови Черкаської ОДА від 18.03.2013 №13, були затверджені програми Канівської районної ради та Канівської міської ради:

- Програма Канівської міської ради Черкаської області затверджена рішенням від 26.09.2013 № 13-14 «Про міську програму «Надання медичної допомоги хворим із соціально-значущими захворюваннями (серцево - судинними, судинно-мозковими, хронічною нирковою недостатністю, онкологічними) на 2013-2018 роки»;

- Програма Канівської районної ради затверджена рішенням від 11.09.2013 № 25-8/VІ «Про районну програму «Надання медичної допомоги із соціально-значущими захворюваннями (серцево - судинними, судинно- мозковими, хронічною нирковою недостатністю, онкологічними) на 2013- 2018 роки»

- Програма Канівської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області затверджена Програма рішенням від 20.12.2018 № 13-82 «Про затвердження Міської програми «Надання медичної допомоги хворим із соціально-значущими захворюваннями (серцево - судинними, судинно- мозковими, хронічною нирковою недостатністю, онкологічними) на 2019- 2020 роки»

- Продовжено Програму Канівської районної ради рішенням від 28.12.2018 №29-2/VІІ «Про продовження терміну дії районної програми «Надання медичної допомоги хворим із соціально-значущими захворюваннями»» (серцево - судинними, судинно-мозковими, хронічною нирковою недостатністю, онкологічними) на 2013-2018 роки», затвердженої рішенням районної ради від 11.09.2013 № 25-8/ VII до кінця 2020 року.

На виконання вище зазначених програм Комунальному некомерційному підприємству «Канівська багатопрофільна лікарня» (далі - КНП «Канівська БЛ») рішеннями Канівської міської ради, Канівської районної ради виділялися кошти для закупівлі послуг у сфері соціальної лікарської практики (медичне лікування амбулаторне в клініках методом гемодіалізу, у тому числі у режимі он-лайн гемодіафільтрації).

За дорученням Канівської міської ради та дорученням Канівської районної ради Комунальне некомерційне підприємство «Канівська Багатопрофільна лікарня» Канівської міської ради Черкаської області щорічно починаючи з 2013 року проводила з позивачем переговори щодо проведення закупівлі послуг у сфері соціальної лікарської практики (медичне лікування амбулаторне в клініках методом гемодіалізу, у тому числі у режимі он-лайн гемодіафільтрації), переговори оформлялися Протоколом, в якому визначалося місце, кількість, термін та вартість наданих послуг.

Відповідно до проведених переговорів КНП «Канівська БЛ» оголошувала процедуру закупівлі за переговорною процедурою відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», за результатами переговорної процедури укладався договір.

Укладений договір на закупівлю вище зазначених послуг оплату, за які відповідно до договорів про закупівлю здійснюється через рахунки, відкриті в органах Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства). Для проведення платежів розпорядники бюджетних коштів (надалі розпорядники) здійснюють реєстрацію та облік бюджетних зобов`язань в органах Казначейства.

Відповідач-3 зазначив, що під час укладання договору про закупівлю послуг для бюджетної установи, а КНП «Канівська БЛ» до 02.09.2020 була бюджетною установою, в цей момент для бюджетної установи виникає бюджетне зобов`язання, яким передбачено намір установи здійснити видатки.

Відповідач-3 зауважив, що оскільки бюджетна установа має право взяти на себе бюджетне фінансове зобов`язання тільки в межах виділених коштів, КНП «Канівська БЛ» могла брати на себе фінансові зобов`язання в межах виділених коштів.

Відповідач-3 вказав, що всі укладені договори з позивачем, а саме ті, що вказав позивач (договір № К-033-16-Р від 04.07.2016; договори № 401 від 13.10.2017, № 402 від 13.10.2013; договори № 486 від 18.09.2018, № 487 від 18.09.2018, договір № К-068 від 29.08.2019, № К-076- 19-Р від 29.08.2019), КНП «Канівська БЛ» взяті на себе договірні фінансові зобов`язання виконала в повному обсязі.

Відповідач-3 повідомив, що Акти про надані медичні послуги за договорами підписані обома сторонами та повністю оплачені, що підтверджено Канівським УДКСУ, і вказані позивачем заборгованості по договорах відсутні.

Відповідач-3 зауважив, що позивач додаткових актів про надання додаткових медичних послуг не надав, претензій про заборгованість з 2016 по 2021 рік відповідач отримував, інших повідомлень про заборгованість позивачем також не надано. Також, як зазначив відповідач, при зменшенні обсягів закупівлі, з урахуванням фактичних обсягів видатків Замовника, Сторони укладали додаткові угоди про зменшення загальної суми договору, додаткові угоди підписувалися обома Сторонами, претензій та заперечень жодна сторона не надавала. Тому, всі надані медичні послуги, які не передбачені раніше укладеними договорами КНП «Канівська БЛ» не зобов`язана відшкодовувати, такі послуги не можуть бути визнані, як заборгованість. Враховуючи викладене, відповідач-3 просив суд відмовити у задоволенні позову.

22.11.2021 відповідач-2 (Комунальне некомерційне підприємство «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської») подав до суду відзив на позов, в якому заявлені вимоги не визнав. Відповідач вважає, що позивачем необґрунтовано у позовній заяві заявлено до стягнення заборгованості у сумі 781 576.21 грн. в тому числі: за 2016 рік 2053,06 грн. (період надання послуг 19.12.2016 у кількості 1 послуги), за 2018 рік - 467 940,45 грн. (період надання послуг 09.09.2018-31.12.2018 у кількості 191 послуга): за 2019 рік - 311 582,70 грн. (період надання послуг 24.10.2019-31.12.2019 у кількості 117 послуг), оскільки надання таких медичних послуг не підтверджується актами наданих послуг.

На думку відповідача-2, обов`язок по оплаті послуг, наданих у спірний період, не виник ні на підставі вказаних у відзиві Договорів, які повністю виконані сторонами виходячи із його істотних умов (ціна договору, кількість обумовлених процедур, вартість однієї процедури), а оформлення відносин у «спрощений спосіб» позивачем не надано жодного акту наданих послуг на період спірних відносин, а такі «запропоновані» позивачем відносини не відповідають приписам Закону України «Про державні закупівлі», а також відповідач - 2 не є відповідальним виконавцем в розумінні обласної програми "Надання медичної допомоги хворим нефрологічного профілю", ані будь-якою іншою особою, на яку покладався обов`язок зі здійснення розрахунку за спірні послуги за вказаною програмою, а також КПП «Смілянська лікарня ім.Софії Бобринської» не є суб`єктом, у якого обов`язок із фінансування зазначених послуг виникає безпосередньо із загальних та спеціальних норм господарського або цивільного законодавства, а тому вважає що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідач-2 зауважив, що вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 16.03.2021 по справі №910/11847/19 та окремою думкою судді Верховного суду Кролевець О.А. по справі №925/1546/20.

Також, відповідач звернув увагу суду, що позивач звернувся із позовною заявою про стягнення заборгованості з КНП «Смілянська лікарня ім.Софії Бобринської» поза межами строків позовної давності, зокрема, щодо стягнення з відповідача-2 заборгованості за 2016 рік у розмірі 2053,06 грн. яка виникла на думку позивача - 19.12.2016 та за 2018 рік у розмірі 467940,45 грн., яка виникла у період з 09.09.2018 року по 31.12.2018 року, а тому просив суд врахувати дану обставину та застосувати позовну давність по заявлених вимогах позивача.

23.11.2021 від третьої особи-1 (Монастирищенської міської ради) надійшов відзив на позов про залишення позовної заяви без задоволення, оскільки у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 лікування методом гемодіалізу жителів Монастирищенського району Черкаської області, хворих на хворобу нирок V стадії за рахунок бюджетних коштів не проводилося, тендерну процедуру проведено не було та договір не укладався.

Третя особа-1 у відзиві на позов наголосила, що на території Монастирищенського району діяла районна програма «Надання медичної допомоги хворим нсфрологічного профілю на 2015-2017 роки», затверджена рішенням Монастирищенської районної ради Черкаської області від 29.05.2015 року №41-4/VІ.

Третя особа-1 вважає, що КНП «Монастирищенська центральна лікарня» у повному обсязі виконала зобов`язання по договору та в повному обсязі сплачено кошти за надання медичних послуг, відповідно до виставлених актів наданих послуг позивачем до КНП «Монастирищенська центральна лікарня».

25.11.2022 третя особа-4 (Черкаська обласна державна адміністрація) подала до суду письмове пояснення щодо обсягу фінансування обласної Програми «Надання медичної допомоги хворим нефрологічного профілю» на 2014-2017 роки (на умовах спів фінансування з місцевими бюджетами), дію якої було продовжено рішенням Черкаської обласної ради від 22.12.2017 № 19-14/VII; порядку направлення на лікування методом гемодіалізу хворих та бюджетних зобов`язань в порядку ст.48 Бюджетного кодексу України.

Третя особа-4 вважає, що оскільки вимоги позивача про стягнення коштів за період з 2016 по 25.10.2018 роки заявлені з пропущенням строків позовної давності, то необхідно застосувати до заявлених вимог строк позовної давності в порядку ст.267 ЦК України, у позові просила відмовити повністю.

06.12.2021 позивач подав до суду відповідь на відзив відповідача-2 та письмове заперечення на пояснення третіх осіб-1 і -4, просив суд їх врахувати та задовольнити позов.

11.02.2022 третя особа-6 (Департамент фінансів Черкаської обласної державної адміністрації) подала до суду письмові пояснення щодо положень Протоколу про наміри щодо реалізації проекту по створенню діалізного медичного центру в м.Черкаси, укладеного між Черкаською ОДА та позивачем від 18.08.2008; щодо відповідачів, поведінка яких вважає правомірною; щодо виключної особливості медичної послуги методом гемодіалізу за рахунок бюджетних коштів. У письмовому поясненні третя особа просила суд застосувати строк позовної давності та відмовити у позові повністю.

15.02.2022 від третьої особи-5 (Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації) надійшло до суду письмове пояснення, в якому третя особа просила суд застосувати до заявлених позивачем вимог строк позовної давності та у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 15.02.2022 підготовче засідання у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті на 22 березня 2022 року.

Хід подальших процесуальних дій відображено в ухвалах суду, які містяться в матеріалах справи.

Ухвалою суду від 13.07.2022 судове засідання у справі призначено на 11 год. 00 хв. 01 вересня 2022 року.

19.08.2022 позивач подав до суду клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 193 930,80 грн. та просив суд стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог до кожного з відповідачів.

Представник позивача в судове засідання 01 вересня 2022 р. не з`явився, 30.08.2022 подав до суду додаткові пояснення у справі і заяву про розгляд справи без його участі та прийняття рішення на підставі наявних у справі матеріалів справи із врахуванням поточної судової практики вирішення подібних справ.

Представник від відповідача-1 в судове засідання не з`явився, 22.08.2022 подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав в повному обсязі.

Про час, дату та місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника позивача, представника відповідача-1та представників від третіх осіб-1, -2, -3, -4, -5 за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

В судовому засіданні 01.09.2022 представники відповідача-2, -3 заперечували проти заявлених вимог, просили суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник від третьої особи-6 просив суд у позові відмовити повністю вважаючи вимоги позивача необґрунтованими і безпідставними.

Після завершення розгляду справи суд видалявся у нарадчу кімнату до 09:00 год. 02 вересня 2022 р. для винесення вступної та резолютивної частин рішення.

02.09.2022 представники сторін в судове засідання не з`явилися, судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, вислухавши представників сторін, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Предметом позову є стягнення заборгованості за фактично надані медичні послуги.

Ст.3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст.5 Основ законодавства України про охорону здоров`я державні, громадські або інші органи, підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни зобов`язані забезпечити пріоритетність охорони здоров`я у власній діяльності, не завдавати шкоди здоров`ю населення і окремих осіб, у межах своєї компетенції надавати допомогу хворим, особам з інвалідністю та потерпілим від нещасних випадків, сприяти працівникам органів і закладів охорони здоров`я в їх діяльності, а також виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про охорону здоров`я.

Згідно ч.1 ст.18 Основ законодавства України про охорону здоров`я фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Черкаської обласної ради №34-5/VI від 19.09.2014 була затверджена обласна програма "Надання медичної допомоги хворим нефрологічного профілю" на 2014-2017 роки". Дію даної обласної програми було продовжено рішенням Черкаської обласної ради №19-14/VII від 22.12.2017 до 31.12.2019, та рішенням Черкаської обласної ради №34-53/VII від 20.12.2019 до 31.12.2020.

Вказаною обласною програмою на 2014 - 2020 роки було підтверджено провідну роль позивача у забезпеченні медичної допомоги хворим на хронічну хворобу нирок V стадії, що є підставою для виділення бюджетних коштів та укладення договорів.

Обласною програмою, учасниками якої були Черкаська обласна державна адміністрація, міськвиконкоми, райдержадміністрації та об`єднані територіальні громади, підтверджено, що у закладі Фрезеніус отримують необхідне лікуванням направлені пацієнти, у тому числі, з Монастирищенського, Смілянського та Канівського районів.

Відтак, одним із основних завдань Обласної програми було фінансове забезпечення процедур діалізу такої категорії пацієнтів у закладі Позивача.

Також, при затвердженні Обласної програми було рекомендовано розробити відповідні районні програми для повноцінної реалізації проекту в кожній адміністративно- територіальній одиниці області.

При дослідженні судом Районної програми «Надання медичної допомоги хворим нефрологічного профілю» на 2015 - 2017 роки», що діяла на території Монастирищенського району, з`ясовано, що на підставі цієї програми частина місцевих жителів отримує замісну ниркову терапію саме в закладі позивача.

Зокрема, згідно з паспортом районної програми. Монастирищенська лікарня була визначена її розробником та відповідальним виконавцем.

Кінцевим етапом виконання згаданих вище доручень та програм була оплата місцевими комунальними лікарнями вартості медичних послуг, отриманих пацієнтами в закладі позивача. Для цього, тривалий час підставою для юридичного оформлення таких розрахунків були письмові договори, які укладалися між лікарнями, як замовниками, з одного боку, та позивач, як надавачем медичних послуг, з іншого боку.

З матеріалів справи вбачається, що 11.12.2013 відпрвідач-1 - КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області (далі - Монастирищенська лікарня), як замовник, і позивач, як виконавець, уклали Договір про надання медичних послуг № К-042-13-Р.. На підставі цього договору, позивач отримав оплату майже за всі фактично надані медичні послуги в 2013 році.

У наступні роки, позивач продовжував забезпечувати безперервне лікування направлених пацієнтів, але розрахунок за це отримував непослідовно.

Станом на час розгляду справи, за медичні послуги надані жителям Монастирищенського району, існує декілька періодів заборгованості.

Приводом для її виникнення стала відсутність письмового договору.

Заборгованість складається з наступних періодів надання позивачем медичних послуг:

- з 01.01.2016 р. по 31.12.2016,

- 19.12.2018,

- з 12.09.2019 по 31.12.2019.

Поміж та після зазначених вище боргових періодів, відносини з лікування тих самих направлених пацієнтів були передбачені письмовими договорами і оплачені Монастирищенською лікарнею. Цей факт підтверджується укладеними договорами, а саме:

- № К-044-17-Р від 15.06.2017 стосовно надання медичних послуг протягом всього 2017 року;

- № 33 від 20.03.2018 щодо надання медичних послуг протягом 2018 року;

- № К-021-19-Р від 04.04.2019 щодо надання медичних послуг протягом частини 2019 року;

- № К-015-20-Р від 17.03.2020 щодо надання медичних послуг протягом першого кварталу 2020 року.

Суд звертає увагу на те, що зазначені вище договори на підставі ч.3 ст. 631 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) частково поширювали свою дію на періоди, які передували даті їхнього укладення. Тобто, надання послуг пацієнтам без письмового договору за інші, не спірні періоди, не було перешкодою для оплати їхньої вартості у подальшому.

Зокрема, в додатках до підписаних актів про надання медичних послуг за наявними договорами підтверджено виконання процедур тим самим пацієнтам, яких позивач пролікував у періоди, за які не отримав оплати.

Суд бере до уваги, що позивач регулярно інформував Монастирищенську лікарню про обсяги та вартість фактично наданої медичної допомоги жителям району в періоди, які згодом почали обліковуватися як заборгованість, що підтверджується листами: №140-010416-L від 01.04.2016; №181-100516-L від 10.05.2016; №318-010916-L; №374-011116-L від 01.11.2016; №074-070218-L від 07.02.2018; № 014-02022020-L від 02.01.2020 . Проте, листи залишилися без належного реагування з боку відповідача.

Щодо обставин з лікування гемодіалізом пацієнтів жителів Смілянського району, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що до, між та після періодів заборгованості за фактично надані медичні послуги пацієнтам з числа жителів Смілянського району, КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської» (далі - Смілянська лікарня), як замовник, та позивач, як виконавець, уклали ряд договорів про надання медичних послуг, а саме:

-№ К-065-16-Р від 08.11.2016 щодо лікування методом гемодіалізу в 2016 році;

- № 421 від 18.12.2017 стосовно лікування протягом усього 2017 року;

- № 380 від 03.12.2018 щодо надання процедур гемодіалізу протягом частини 2018 року;

- № К-043-19-Р від 10.05.2019 стосовно лікування методом гемодіалізу протягом частини 2019 року;

- № К-012-20-Р від 05.03.2020 щодо надання процедур гемодіалізу протягом першого кварталу 2020 року..

Із дослідженого судом протоколу № 96 від 26.04.2019 про проведення переговорів, які передували укладення договору № К-043-19-Р від 10.05.2019 вбачається, що Смілянська лікарня визнала об`єктивну потребу в замовлення медичних послуг позивача, які з огляду на недосконалість законодавства могли бути оформлені через закупівельні процедури.

Заборгованість за проведене позивачем лікування пацієнтів з числа жителів Смілянського району, яка є предметом цього позову, становить періоди:

- 19.12.2016;

- з 09.09.2018 по 31.12.2018;

- з 24.10.2019 по 31.12.2019.

Суд враховує, що наявні договори між позивачем та Смілянською лікарнею передбачали застосування положень ст. 631 ЦК України, а в актах підтверджено отримання процедур гемодіалізу тими самими пацієнтами, що й у спірні періоди.

Позивачем було інформовано листами №533-01102019-L від 01.11.2019 та № 010-02022020 від 02.01.2020 Смілянську лікарню про обсяги та вартість фактично наданої медичної допомоги жителям району в періоди, які згодом почали обліковуватися як заборгованість. Однак, ці звернення залишилися без жодної реакції.

З матеріалів справи вбачається, що лікування пацієнтів з числа жителів м. Канів та Канівського району юридично оформлювалися договорами, які укладала місцева комунальна лікарня з позивачем. А тому, і відповідно періоди заборгованості так само виникали в результаті формальної причини: часткової відсутності договорів, які б покривали весь безперервний етап фактичного лікування.

Так, як зазначив позивач, перший період заборгованості з 01.11.2016 по 31.12.2016. виник тому, що договір про надання медичних послуг № К-033-16-Р від 04.07.2016, попри визначений строк дії, формально покрив період надання послуг двом пацієнтам з м. Канів лише до 31.10.2016.

Проте, в ході переговорів, які передували укладенню такого договору КНП «Канівська багатопрофільна лікарня» Канівської міської ради Черкаської області (далі - Канівська лікарня), як замовник, у протоколі № 12 від 30.05.2016 визнала, що:

- зберегти життя пацієнтів, хворих на ХХН V стадії, можна лише за допомогою «штучної нирки»;

- троє пацієнтів з району отримують необхідне лікування у закладі Позивача і бажають його продовжувати саме там;

- статус замовника таких медичних послуг набутий нею у результаті одержання уповноваження від міської ради та районної державної адміністрації на виконання районної і міської спеціалізованих програм^

- відсутня конкуренція, бо позивач є єдиний заклад, який може надавати необхідні медичні послуги пацієнтам.

У подальшому, Канівська лікарня оформлювала договори з позивачем окремо стосовно лікування двох жителів м. Канів і жительки Канівського району.

На 2017 рік були укладені договори:

- № 401 від 13.10.2017, яким покрито лікування двох жителів м. Канів до 09.10.2017 включно, але за фактично надані медичні послуги за період з 10.10.2017 по 31.12.2017 позивач оплати не отримав;

- № 402 від 13.10.2017, що був підставою для оплати лікування жительки Канівського району, однак в результаті зменшення ціни договору за ініціативою відповідача, одна процедура, отримана пацієнткою наприкінці року, залишилася неоплаченою.

У 2018 році стан виникнення заборгованості був аналогічний, оскільки:

- договір № 486 від 18.09.2018 поширив дію на відносини з лікування пацієнтів з числа жителів м. Канів, але в результаті формального зменшення обсягів закупівлі, дві процедури, отримані пацієнтом в кінці року, не оплачені;,

- договір № 487 від 18.09.2018 юридично оформив оплату за надання процедур гемодіалізу пацієнтці з Канівського району, однак після зменшення ціни договору, за дві процедури відповідач не розрахувався.

Щодо лікування у 2019 році, то як стосовно пацієнта, що обліковувався жителем м. Канів, так і пацієнтки з Канівського району - заборгованість існує за період з 27.08.2019 до 31.08.2019 по дві процедури. До цього, відносини з лікування були оформлені договором № К-068-19-Р від 29.08.2019 та договором № К-076-19-Р від 29.08.2019.

Суд враховує, що договори з Канівською лікарнею теж містили умови про застосування положень ст. 631 ЦК України, а в актах підтверджувалося лікування тих самих пацієнтів, що й у боргові періоди.

Про ціну та обсяг необхідного лікування в окремий період позивач інформував Канівську лікарню, що підтверджується листами № 609-131218- L від 13.12.2018 та № 055-050218- L від 05.02.2018.

Суд, також бере до уваги, що до виникнення спірних періодів заборгованості, Канівська лікарня в листах № 797/01-03 від 27.03.2013 та № 2241/01-03 від 12.09.2013 визнала свій статус юридичного замовника медичних послуг позивача.

За змістом ч. 1 ст. 37, ч. 1 ст. 52 Основ законодавства України про охорону здоров`я, медичні працівники зобов`язані невідкладно надавати необхідну медичну допомогу у повному обсязі у разі виникнення невідкладного стану людини.

За приписами ст. 38 Основ законодавства України про охорону здоров`я, кожний пацієнт має право як на вільний вибір лікаря, так і право бути прийнятим у будь-якому закладі охорони здоров`я за своїм вибором, якщо цей заклад має можливість забезпечити відповідне лікування (аналогічне за змістом положення передбачене ст. 284 ЦК України).

Спірні відносини сторін за правовою природою віднесені до зобов`язальних, а саме послуг, та регулюються положеннями ЦК України і Господарського кодексу України (далі - ГК України); загальними положеннями про послуги, що визначені главою 63 ЦК України та нормами, які передбачають правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання, тобто, главою 51 ЦК України та розділом V ГК України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Ч.1 ст.193 ГК України передбачає, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Наказом МОЗ України № 89 від 11.02.2016 лікування методом гемодіалізу віднесено до вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги.

За змістом ч. 7 ст. 352, ч. 6 ст. 353 Основ законодавства України про охорону здоров`я як вторинна, так і третинна медична допомога надаються безоплатно в закладах охорони здоров`я, з якими укладено договори про медичне обслуговування населення.

Зокрема, згідно ч.1 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД. Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 - відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Суд враховує, що відповідачі є комунальними некомерційними підприємствами, єдиними засновниками яких наразі є Монастирищенська міська рада, Балаклеївська сільська рада та Канівська міська рада відповідно.

Системний аналіз ч.7 ст.77, ч.ч.3, 10 ст.78 ГК України дає підстави стверджувати, що господарська діяльність комунальних некомерційних підприємств визначається відповідно до вимог, встановлених ГК України щодо діяльності державних казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом.

Відтак, у разі недостатності коштів в лікарень, міські / сільська ради як органи, до сфери управління яких вони входить, несуть повну субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями таких комунальних некомерційних підприємств.

Суд вважає, що правова позиція про те, що відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання, викладена також у постановах Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №910/4926/19, від 30.03.2020 у справі № 910/3011/19, від 03.04.2018 у справі № 908/1076/17.

Суд бере до уваги, що починаючи з 30.01.2018 в Україні діє Закон "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення". Цим Законом визначено, що програма державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій) - це програма, що визначає перелік та обсяг медичних послуг (включаючи медичні вироби) та лікарських засобів, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з тарифом, для профілактики, діагностики, лікування та реабілітації у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами. Програма медичних гарантій реалізується за принципом, що пацієнт отримав чіткий перелік медичних послуг, які можна отримати безоплатно, а також можливість обирати лікування у кращих, на його погляд, закладах охорони здоров`я, враховуючи не лише територіальну близькість закладу, а й якість медичних послуг. Все це завдяки принципу універсального охоплення медичними послугами, що покладено в основу Програми медичних гарантій. До впровадження принципу універсального охоплення закликає ВООЗ. Цей принцип означає, що цивілізовані країни мають прагнути, щоб кожен їхній громадянин мав доступ до необхідних медичних послуг та ліків і не зазнавав при цьому фінансових труднощів через оплату лікування.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 3 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій.

Органи місцевого самоврядування в межах своєї компетенції можуть фінансувати місцеві програми розвитку та підтримки комунальних закладів охорони здоров`я, зокрема щодо оновлення матеріально-технічної бази, капітального ремонту, реконструкції, підвищення оплати праці медичних працівників (програми "місцевих стимулів"), а також місцеві програми надання населенню медичних послуг, місцеві програми громадського здоров`я та інші програми в охороні здоров`я.

Так, лікування хворих позивачем проводиться зазвичай на підставі договору, який позивач укладає з уповноваженим суб`єктом, що здійснює оплату за надані послуги за рахунок бюджетних коштів. При цьому послуги гемодіалізу є безкоштовними для пацієнтів. Лікування хворих на ниркову недостатність V стадії здійснюється виключно за рахунок бюджетних коштів.

Міською програмою прямо передбачено оформлення договірних відносин з ТОВ "Фрезеніус Медикал Кер Україна" на підставі Закону України "Про здійснення державних закупівель".

На момент виникнення та існування спірних відносин цей Закон діяв у новій редакції (з 01.04.2016) та мав назву "Про публічні закупівлі".

Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади та застосовується станом на момент виникнення та існування спірних правовідносин.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону "Про публічні закупівлі":

договір про закупівлю договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари;

замовники органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: (І) юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; (ІІ) органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; (ІІІ) у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків;

послуги будь-який предмет закупівлі, крім товарів і робіт, зокрема медичне обслуговування.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України "Про публічні закупівлі" цей Закон застосовується до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі" під час здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники повинні дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, установлених цим Законом, та можуть використовувати електронну систему закупівель з метою відбору надавача послуг для укладення договору.

Статтею 3 цього Закону визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Згідно з ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм ЦК України та ГК України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 3 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі").

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Статтею 35 вказаного Закону передбачено переговорну процедуру закупівлі, яка використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю з учасником після проведення переговорів з одним або кількома учасниками. Переговорна процедура закупівлі застосовується замовником як виняток у разі, в тому числі: відсутності конкуренції (у тому числі з технічних причин) на відповідному ринку, внаслідок чого договір про закупівлю може бути укладено лише з одним постачальником, за відсутності при цьому альтернативи.

Згідно з ч. 4 ст. 35 Закону України "Про публічні закупівлі" переговорна процедура закупівлі відміняється замовником у разі: якщо замовником допущено порушення, що вплинули на об`єктивність визначення переможця процедури закупівлі; неможливості усунення порушень, що виникли через виявлені порушення законодавства з питань закупівель; відсутності подальшої потреби в закупівлі товарів, робіт і послуг; скорочення видатків на здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг.

ТОВ "Фрезеніус Медикал Кер Україна" було залучено до виконання вказаних вище обласної та міської програм як постачальник послуг за умов відсутності конкуренції на відповідному ринку надання медичних послуг пацієнтам з хронічною нирковою недостатністю у місті Черкаси, внаслідок чого договори про закупівлю мали укладатись з ним, за відсутності при цьому альтернативи, на підставі ст. 35 Закону України "Про публічні закупівлі".

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до таких висновків.

Протягом 2016 - 2019 років позивач безперервно продовжував розпочате раніше лікування пацієнтів, які обліковувалися як жителі Монастирищенського, Смілянського та Канівського районів.

Із змісту наказу МОЗ України та НАМН України № 280/44 від 11.05.2011, наказу МОЗ України № 89 від 11.02.2016, якими затверджені уніфіковані клінічні протоколи вбачається, що обов`язкова тривалість та періодичність гемодіалізу для одного пацієнта складає не менше 3-х разів на тиждень тривалістю не менше 4 годин.

Кількість наданих позивачем процедур гемодіалізу, які залишилися не оплачені, узгоджується з обов`язковим нормативом МОЗ України.

Так, заборгованість перед позивачем за фактично надане лікування сукупно за усі періоди складає за пацієнтів:

- Монастирищенського району вартість 407 процедур,

- Смілянського району вартість 309 процедур,

- Канівського району вартість (з м. Канів) вартість 131 процедур.

Вище зазначені обставини, та факт надання процедур гемодіалізу у визначеній кількості в періоди заборгованості підтверджуються, дослідженими в судовому засіданні:

- виписками з медичних карт динамічного спостереження пацієнтів;

- переліками, в яких міститься зведена інформація щодо кількості отриманих процедур пацієнтами кожного району, посвідчена особистим підписом тих, які продовжують лікування у закладі позивача.

Судом досліджено поданий позивачем розрахунок заборгованості, в якому зазначені: період заборгованості; кількість наданих процедур; ціна за 1 процедуру та загальна вартість.

Розмір заборгованості за надані позивачем медичні послуги гемодіалізу пацієнтам жителям Монастирищенського району в сумі 893 336,07 грн. складається з наступного:

- за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 по ціні за 1 процедуру 2053,06 грн., 312 процедур на суму 640 554,72 грн.;

- 19.12.2018 по ціні за 1 процедуру -2449,95 грн.;

- за період з 12.09.2019 по 31.12.2019 по ціні за 1 процедуру 2663,10 грн., 94 процедури на суму 250 331,40 грн.

Розмір заборгованості за надані позивачем медичні послуги гемодіалізу пацієнтам жителям Смілянського району в сумі 781 576,21 грн. складається з наступного:

- 19.12.2016 по ціні за 1 процедуру -2053,06 грн,

- за період з 09.09.2018 по 31.12.2018 по ціні за 1 процедуру 2449,95 грн., в кількості 191 процедури на суму 467940,45 грн.;

- за період з 24.10.2019 по 31.12.2019 по ціні за 1 процедуру 2663,10 грн., в кількості 117 процедур на суму 311 582,70 грн.

Розмір заборгованості за надані позивачем медичні послуги гемодіалізу пацієнтам жителям м.Канів та Канівського району в сумі 297 100,12 грн. складається з наступного:

- за період з 01.11.2016 по 31.12.2016 по ціні за 1 процедуру 2053,06 грн., в кількості 52 процедури на суму 106 759,12 грн.;

- за період з 10.10.2017 по 31.12.2017 по ціні за 1 процедуру 2392,80 грн., в кількості 71 процедури на суму 169 888,80 грн.;

- за період з 27.12.2018 по 31.12.2018 по ціні за 1 процедуру 2449,95 грн., в кількості 4 процедур на суму 9 799,80 грн.;

- за період з 27.08.2019 по 31.08.2019 по ціні за 1 процедуру 2663,10 грн., в кількості 4 процедур на суму 10 652,40 грн.

Здійснений позивачем детальний розрахунок заборгованості за фактично надані медичні послуги гемодіалізу пацієнтам Монастирищенського, Смілянського районах та м.Канів і Канівського району, суд вважає обґрунтованим.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачі скасовували направлення пацієнтів до медичного закладу позивача, не повідомляв позивача про необхідність припинення надання медичних послуг, не оспорював та не вживав дій щодо виключення своєї участі у Програмі з надання медичної допомоги хворим нефрологічного профілю. Крім того, відсутні докази скасування рішень міської ради про затвердження та продовження вказаних вище обласної та міської програм.

Обставини справи свідчать про те, що відповідачам було відомо про строки обласної програми в цій сфері охорони здоров`я, про характер медичних послуг з гемодіалізу (безперервність, життєво необхідність і пожиттєвість), про необхідність надання таких послуг пацієнтам, а відтак і продовження з позивачем відносин з надання медичних послуг.

Матеріалами справи підтверджується, що після закінчення строків укладених сторонами договорів відповідачі надалі, через деякий час (спірні періоди), укладали з позивачем нові договори щодо надання медичних послуг, таким чином не розриваючи з позивачем відносин з надання направленим пацієнтам послуг гемодіалізу.

Судом встановлено, та не заперечується відповідачами, що у спірні періоди ТОВ "Фрезеніус Медикал Кер Україна" безперервно надавало послуги лікування методом гемодіалізу одним і тим самим пацієнтам.

Господарські відносини між позивачем і відповідачами поєднані з публічним обов`язком та гарантіями держави в особі органів державної влади та місцевого самоврядування (які є учасниками обласної та міської програм) гарантувати і забезпечувати пацієнтів послугами високоспеціалізованої медичної допомоги. Відмова відповідачів оплачувати фактично надані послуги суперечить меті та положенням обласної та міської програм.

Виходячи з обов`язковості гарантування конституційного права громадян на медичну допомогу, враховуючи, що людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, висновок про необхідність оплати наданих медичних послуг з гемодіалізу забезпечує реалізацію органами охорони здоров`я прав у сфері охорони здоров`я та пріоритетність таких прав.

Щодо застосування строку позовної давності, про який згадував у відзиві на позов відповідач-2 та третіх осіб-5, -6, суд приходить до такого.

Ст.ст. 256, 257 ЦК України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК України, зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За фактичних обставин даної справи, такий трирічний строк для позивача розпочався 01.04.2020, коли позивач уклав договір з Національною службою здоров`я України в рамках чергового стану медичної реформи, чим було врегульовувало у тому числі надання і оплату медичних послуг гемодіалізу для жителів Смілянського району.

До того ж, під час усіх спірних періодів, судом враховано, що позивач очікував на врегулювання існуючої заборгованості відповідачами, які по завершенні кожний з них все ж укладав наступний письмовий договір, яким і підтверджував свій статус, проте не поширював його дії на лікування, здійснене в попередньому календарному році.

Отже, суд вважає, що позивач звернувся з вимогою про захист свого цивільного права в межах відповідного строку.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за фактично надані останнім медичні послуги гемодіалізу:

- з Комунального некомерційного підприємства «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області - 893 336, 07 грн;

- з Комунального некомерційного підприємства «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської» - 781 576, 21 грн;

- з Комунального некомерційного підприємства «Канівська багатопрофільна лікарня» Канівської міської ради Черкаської області - 297 100, 12 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення витрати останнього на оплату судового збору.

Крім того, позивач просив суд стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 193 930,80 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог до кожного з відповідачів.

Представники відповідача-2 і -3 та представник від третьої особи-6 в судовому засіданні заперечували проти заявленого позивачем клопотання вважаючи заявлену до стягнення суму надмірною та завищеною.

Частиною 3 ст. 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути обґрунтованим та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в якості доказів позивач подав до суду:

- договір про надання юридичних послуг № FMC0110 від 01.10.2019, укладений з Адвокатським об`єднанням «Лес`Юс» ;

- додатковий договір від 30.12.2020 до договору про надання юридичних послуг від 01.10.2019;

- додатковий договір № 8 від 06.05.2021 до договору про надання юридичних послуг від 01.10.2019;

- рахунок-фактуру № 04/04/2022 від 04.04.2022;

- платіжне доручення № 874 від 05.04.2022;

- акт приймання-передачі наданих послуг від 04.08.2022;

- специфікація наданих послуг професійної правничої допомоги першої Інстанції під час розгляду справи №925/1410/21.

Суд вважає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яку згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Також суд враховує наявність значної кількості справ за участю ТОВ "Фрезеніус Медикал Кер Україна" за подібних правовідносин, які розглядаються / розглядались господарськими судами, зокрема, й Верховним Судом.

Отже, правова позиція позивача є сформованою, а доказів додаткового вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається. Зокрема, адвокат позивача (Овод А.П.) приймав участь в судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів два рази: 25 листопада 2021 р. і 15 лютого 2022 р.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування критерію обґрунтованості та пропорційності викладений Верховним Судом у постанові від 28.04.2021 у справі № 902/1051/19.

Дослідивши перелік і вартість послуг, наданих адвокатом позивачу за договором про надання правової допомоги, з огляду на наведене вище, суд не може визнати співрозмірним зі складністю наданих послуг та з витраченим адвокатом часом заявлений позивачем розмір його витрат на правничу допомогу, зокрема, щодо підготовки та подачі позовної заяви, аналізу доводів відзивів відповідачів та підготовка і подача відповіді на відзив до суду; підготовка відповіді та пояснення третіх осіб у справі; підготовка заяви на виконання ухвали суду; підготовка та подача заяви про врахування висновків ОП КГС у справі № 925/1410/21.

Разом з цим, суд бере до уваги, що відповідачі є комунальними некомерційними підприємствами (медичними закладами), які фінансуються, у тому числі, за рахунок місцевого бюджету, що становить надмірний тягар для відповідачів, особливо в умовах, спричинених заходами, що встановлені з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Отже, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, врахувавши обставини справи, фінансовий стан сторін, суд дійшов висновку, що розмір заявлених ТОВ "Фрезеніус Медикал Кер Україна" витрат на професійну правничу допомогу у сумі 193 930,80 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і вони не співрозмірні з виконаною роботою у суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що клопотання позивача про відшкодування понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом цієї справи підлягає до часткового задоволення у розмірі 1 939,31 грн. (1% від заявленої суми).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.126, 129, ст.ст.236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області (; вул..Соборна,1, м.Монастирище, Черкаська область, 19100) на користь ТОВ «Фрезеніус Медикал Кер Україна» (; вул.Бориспільська,9, м.Київ, 02099) заборгованість за фактично надані медичні послуги гемодіалізу у розмірі 893 336, 07 грн (вісімсот дев`яносто три тисячі триста тридцять шість гривень 07 копійок), 13 400,04 грн. (тринадцять тисяч чотириста грн. 04 коп.) витрат на сплату судового збору та 646,45 грн. (шістсот сорок шість грн. 45 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської» (; вул.Незалежності,2, с.Балаклея, Смілянський район, Черкаська область, 20722) на користь ТОВ «Фрезеніус Медикал Кер Україна» (; вул.Бориспільська,9, м.Київ, 02099) заборгованість за фактично надані медичні послуги гемодіалізу у розмірі 781 576, 21 грн (сімсот вісімдесят одна тисяча п`ятсот сімдесят шість гривень 21 копійка), 11 723,64 грн. (одинадцять тисяч сімсот двадцять три грн. 64 коп.) витрат на сплату судового збору та 646,45 грн. (шістсот сорок шість грн. 45 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Канівська багатопрофільна лікарня» Канівської міської ради Черкаської області (; вул.Успенська,15-А, м.Канів, Черкаська область, 19003) на користь ТОВ «Фрезеніус Медикал Кер Україна» (; вул.Бориспільська,9, м.Київ, 02099) заборгованість за фактично надані медичні послуги гемодіалізу у розмірі 297 100, 12 грн (двісті дев`яносто сім тисяч сто гривень 12 копійок), 4 456,50 грн. (чотири тисячі чотириста п`ятсот шість грн. 50 коп.) витрат на сплату судового збору та 646,45 грн. (шістсот сорок шість грн. 45 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст складено і підписано 28.09.2022.

СУДДЯ К.І. Довгань