ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.09.2022 Справа № 908/1817/22

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі суду: судді Боєвої О.С., розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу

заявника: Концерну «Міські теплові мережі», (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137)

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-07», (юридична адреса: 69032, м. Запоріжжя, вул. Єнісейська, буд. 14, кв. 42; інша відома адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Шкільна, буд. 50)

за вимогою про стягнення суми 47157,01 грн.,

Без повідомлення(виклику)заявника і боржника

ВСТАНОВИВ:

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до Господарського суду Запорізької області із заявою за вих. № 104/юр від 16.09.2022 (вх. № 1991/08-07/22 від 19.09.2022) про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-07» грошової заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії в розмірі 47157,01 грн. за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії № 76207771 від 01.11.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 19.09.2022 здійснено автоматичний розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1817/22 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що між Концерном «Міські теплові мережі», далі Виконавець (заявник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Імперія-07», далі Споживач (боржник) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шкільна, буд. 50 (адреса надання послуг) був укладений типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії № 76207771 від 01.11.2021, що є публічним договором-приєднання, далі Договір. Відповідно до п. 5 Договору Виконавець зобов`язується надавати Споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Заявник в заяві зазначає, що боржник користується нежитловим приміщенням за адресою нерухомого майна: АДРЕСА_1 згідно з договором оренди нежитлового приміщення № 289/2 від 26.07.2017. Вказує, що на виконання пункту 5 Договору заявник надавав боржнику послугу з постачання теплової енергії з урахуванням абонентського обслуговування послуги постачання теплової енергії та умовно-постійної частини тарифу згідно Методики № 315 у вказане вище нежитлове приміщення за період з листопада 2021 року по липень 2022 року на загальну суму 47157,01 грн., що підтверджується розрахунком основного боргу. Заявник зазначає, що ним були сформовані та надані споживачу рахунки за постачання теплової енергії за договором. При цьому вказує, що боржник за період з листопада 2021 року по липень 2022 року не виконав свої обов`язки згідно договору по сплаті за надану послугу з постачання теплової енергії з урахуванням абонентського обслуговування послуги постачання теплової енергії та умовно-постійної частини тарифу згідно Методики № 315, у зв`язку з чим у боржника виникла заборгованість в розмірі 47157,01 грн. На підтвердження розміру вказаної заборгованості заявником додано до заяви рахунки за постачання теплової енергії № 76207771 за період з листопада 2021 по липень 2022, розрахунок основного боргу.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

За змістом статей 148, 154 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 232 ГПК України судовий наказ є судовим рішенням.

Таким чином, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та розмір якої підтверджується доданими до заяви документами.

Згідно з вимогами ч. 3 (пункти 2, 4) ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

При засвідченні документів сторонам необхідно враховувати вимоги до змісту та розташування реквізитів документів встановлені п. 5 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2020), затвердженої Наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 № 144.

Пунктом 5.26 цієї Уніфікованої системи встановлено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Частиною 1 ст. 60 ГПК України (пункти 1, 3) визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема: довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Заява про видачу судового наказу за вих. № 104/юр від 16.09.2022 підписана від імені Концерну «Міські теплові мережі» Шеховцовою Н.О., яка зазначена як представник заявника за довіреністю № 250/20-22 від 03.12.2021.

На підтвердження повноважень Шеховцової Н.О. як представника Концерну «Міські теплові мережі» до заяви про видачу судового наказу надана копія довіреності № 250/20-22 від 03.12.2021, яка не засвідчена належним чином.

На копії вищевказаної довіреності міститься лише відтиск штампу «Згідно з оригіналом» без зазначення найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії, що є порушенням вимог чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, копія довіреності № 250/20-22 від 03.12.2021 не приймається судом як належний доказ, що підтверджує повноваження представника Шеховцової Н.О. на підписання заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, заявником порушено вимоги п. 2 ч. 3 ст. 150 ГПК України, а саме не додано до заяви про видачу судового наказу документ, що підтверджує повноваження представника.

Крім того, з доданих до поданої заяви документів вбачається, що реєстр на відправлення рекомендованої кореспонденції від 10.09.2022 та фіскальні чеки від 10.09.2022, акти зняття показань приладів обліку теплової енергії від 29.11.2021 та від 29.03.2022, акт приймання в експлуатацію приладу обліку теплової енергії від 23.10.2015, акти приймання в експлуатацію приладу обліку теплової енергії від 05.09.2019, довідки від 22.08.2019, договір оренди нежитлового приміщення № 289/2 від 26.07.2017 (аркуші 1, 3, 5, 7 договору), додаток № 1 до договору оренди нежитлового приміщення № 289/2 від 26.07.2017, додаток № 2 до договору оренди нежитлового приміщення № 289/2 від 26.07.2017 (акт прийому-передачі), рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 382 від 23.10.2021 «Про початок опалювального періоду 2021-2022 років у м. Запоріжжя» надані заявником у не засвідчених належним чином копіях, що є порушенням вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим вони не розцінюються судом, як належні докази.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Вищевикладені обставини є підставою для відмови у видачі судового наказу за даною заявою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Приписами ч. ч. 2, 3 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин, суд відмовляє у видачі судового наказу за заявою Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-07» заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії в сумі 47157,01 грн. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Частиною 1 ст. 153 ГПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 147, 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Концерну «Міські теплові мережі» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-07» заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії в сумі 47157,01 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 29.09.2022 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва