ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

03 жовтня 2022 року м. ХарківСправа № 922/1221/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Гребенюк Т.Д.

при секретарі судового засідання Салюк І.О.

розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс-Груп" про непідсудність справи №922/1221/22 Господарському суду Харківської області та передачу справи за підсудністю (вх. №10233/22 від 20.09.2022 року)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" ( 61002, місто Харків, вулиця Чернишевська, 66 )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс-Груп" (03067, місто Київ, бул. Івана Лепсе, будинок 4, )
про стягнення коштів у сумі 717 272, 69 грн.
за участі представників сторін:

позивача Чоломбитько Ю.О.,

відповідача Макаренко О.А.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс-Груп" про стягнення коштів у сумі 717 272, 69 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області вiд 22.08.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1221/22, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на "03" жовтня 2022 року о 12:30.

20.09.2022 року через систему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс-Груп" надійшло клопотання про непідсудність справи №922/1221/22 Господарському суду Харківської області та передачу справи за підсудністю (вх. №10233/22). Клопотання обґрунтовано тим, що посилання позивача на частину 3 статті 532 ЦК України є безпідставним, оскільки предметом позову є виконання грошового зобов`язання, а не виконання зобов`язання про передання товару (майна). Заявник стверджує, що умови поставки товару та місце виконання договору не є тотожними поняттями, а факт виробництва придбаного відповідачем у позивача товару на території Харківської області ТОВ «АПК» НОВААГРО» жодним чином не впливає на визначення підсудності спору. У клопотанні вказує, що при встановленні підсудності позовної заяви, у даному випадку, визначальним є підстава позову - стягнення заборгованості за договором поставки №ОС150222 від 15 лютого 2022 року у зв`язку з порушенням відповідачем його умов щодо повної та своєчасної оплати товару, що відповідно до Господарського процесуального кодексу України передбачає виключну підсудність справи. Тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтекс-Груп" просить передати справу на розгляд компетентного суду за встановленою територіальною підсудністю згідно ст. 27 ГПК України, зокрема до Господарського суду міста Києва.

У підготовчому засіданні 03.10.2022 року представник відповідача надав пояснення по суті поданого клопотання, а представник позивача щодо задоволення вказаного клопотання заперечував, зазначаючи про наявність компетенції Господарського суду Харківської області на розгляд цієї справи.

Розглянувши подане представником відповідача клопотання про передачу справи за підсудністю та доданих до нього матеріалів, Суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 20 ГПК України визначено категорії справ, що підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Статтями 27-30 ГПК України визначено правила щодо територіальної юрисдикції (підсудності) господарських справ.

Загальне правило визначення територіальної юрисдикції викладене у частині 1 статті 27 ГПК України, відповідно до якої позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтекс-Груп» є наступна адреса: 03067, місто Київ, бул. Івана Лепсе, будинок 4.

Приписами ст. 29 ГПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача. Так, відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Згідно з ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Ч. 5 ст. 29 ГПК України чітко визначає, що спори, які виникають з договорів, у яких визначено місце виконання, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. При цьому, вказана процесуальна норма жодним чином не конкретизує, що таке виконання договору стосується дії, за якою подається позов (наприклад, з приводу виконання умов договору чи його оплати, або ж сплати заборгованості чи відшкодування збитків за таким договором).

В той же час, у ч. 5 ст. 29 ГПК України не зазначено, що предмет спору повинен бути пов`язаний з виконанням договору безпосередньо відповідачем у певному місці.

Тобто, якщо у договорі чітко вказано місце його виконання, до позову, що подається за умови існування в договорі відповідної умови, застосовується ч. 5 ст. 29 ГПК України, і у позивача в такій справі виникає право (в силу дії ч. 1 ст. 29 ГПК України) вибору, до якого суду він може подати позовну заяву: за місцезнаходженням відповідача чи за місцем виконання договору. Тобто, стаття 29 ГПК України передбачає альтеративну підсудність за вибором позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; 5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

В силу частини першої статті 197 Господарського кодексу України господарське зобов`язання підлягає виконанню за місцем, визначеним законом, господарським договором або місцем, яке визначено змістом зобов`язання.

Поняття "місце виконання зобов`язання" за своїм змістом відображає певну просторову характеристику зобов`язальних правовідносин, при цьому таке відображення може відбуватися не тільки за допомогою формулювання "місце виконання зобов`язання", але й іншими словосполученнями.

З матеріалів справи вбачається, що 15.02.2022 між сторонами у справі укладено договір поставки №ОС150222 (далі - Договір), відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар, ціна, найменування, асортимент, кількість та якість якого затверджується сторонами в Специфікації, що є додатком до Договору.

Відповідно до п. 8.1. Договору всі додатки до цього Договору є невід`ємною частиною цього Договору. Всі умови, що затверджені в Специфікації, вважаються сторонами невід`ємною частиною договору та сторони підтверджують обов`язковість їх виконання.

З огляду на правову природу укладеного між сторонами договору поставки, у розумінні статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 509 Цивільного кодексу України у його сторін виникли кореспондуючі права і обов`язки. Так, постачальник зобов`язувався передати у встановлений строк товар, а покупець зобов`язаний був оплатити поставлений продавцем товар. Тобто обов`язок з оплати є кореспондуючим обов`язком, який обумовлюється самим фактом поставки, що лише підтверджує тезу про "основне навантаження" на зобов`язанні з поставки.

Відповідно до Специфікації №1 до Договору поставки №ОС150222 від 15.02.2022 року, укладеного між ТОВ "ІНТЕКС-ГРУП" та ТОВ "ТБ "НОВААГРО", визначено, що сторони домовилися здійснити поставку лушпиння соняшника пресоване гранульоване фас. б/б у кількості 140 т на суму 504 000, 00 грн.

Відповідно до п. 8 Специфікації до Договору умовою поставки є FCA, ТОВ "АПК "НОВААГРО" Харківська область, Харківський район, смт Васищеве, вулиця Овочева, 13.

На підставі п. 3.1. Договору поставка товару здійснюється на умовах відповідно до Інкотермс 2010, які затверджуються сторонами в Специфікації.

Так, відповідно до Інкотермс 2010 термін FСА це абревіатура слова Free Carrier, що означає «франко-перевізник» (… назва місця). Постачання продукції за умовами, передбаченими терміном FCA, передбачає те, що продавець виконує всі необхідні вимоги щодо оформлення передавальних документів та передає товар призначеному покупцем вантажоперевізнику або довіреній особі в місці, яке обумовлено контрактом. У контракті, розробленому за умовами FСА, обов`язково докладно прописується місце та терміни передачі товару від продавця до вантажоперевізника або представника замовника.

Отже, враховуючи вищенаведене, місцем виконання цього Договору є Харківська область, Харківський район, смт Васищеве, вулиця Овочева, 13.

Отже, відповідно до положень ч.5 ст.29 ГПК України, позивач наділений правом вибору територіальної підсудності розгляду спору, яке він реалізував на власний розсуд - звернувшись з позовною заявою до суду за місцем виконання договору.

Приймаючи до уваги викладене, доводи заявника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання про передачу справи за підсудністю, ці доводи не спростовують висновку Суду, покладеного в основу ухвали Господарського суду Харківської області від 22.08.2022 у справі №922/1221/22 про відкриття провадження, а відтак підстави для задоволення зазначеного клопотання відсутні.

Керуючись статтями 29, 233-235 ГПК України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс-Груп" про непідсудність справи №922/1221/22 Господарському суду Харківської області та передачу справи за підсудністю (вх.№10233/22 від 20.09.2022 року) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Повний текст ухвали складено 03.10.2022.

Суддя Т.Д. Гребенюк