РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.09.2022Справа № 910/5804/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал-Сервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніті Консалт»

про стягнення 75.328,00 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

12.07.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал-Сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніті Консалт» про стягнення 75.328,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами договору про перевезення вантажів у міжнародному автомобільному сполучені та по території України № ЮКВ00068 від 07.11.2019 та на виконання заявок № 96604 від 02.12.2021, № 97731 від 12.01.2022, № 97982 від 19.01.2022 та № 98080 від 20.01.2022 позивачем було надано відповідачу послуги перевезення на загальну суму 91.114,00 грн. Умовами договору встановлено, що оплата послуг виконується відповідачем за фактом вивантаження протягом 14 днів з моменту отримання оригіналів документів. У зв`язку з тим, що відповідачем було сплачено позивачу лише 15.786,00 грн, останній 26.05.2022 звернувся до відвідача з листом № 34, в якому містилося повідомленням про необхідність виконання оплати за надані послуги перевезення та повторно направлено повний пакет документів згідно до умов заявок. Враховуючи викладене та те, що відповідачем не було сплачено заборгованість за договором про перевезення вантажів у міжнародному автомобільному сполучені та по території України № ЮКВ00068 від 07.11.2019 позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача 75.328,00 грн боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 відкрито провадження у справі № 910/584/22 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 19.07.2022 направлено 22.07.2022 відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 914 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 11, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідач ухвалу суду від 19.07.2022, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 27.07.2022, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 914, а отже відповідач мав подати відзив на позовну заяву у строк до 11.08.2022 включно.

19.08.2022 представником відповідача в системі «Електронний суд» сформовано заяву про вступ у справу як представника, яка зареєстрована в автоматизованій системі «Діловодство спеціалізованого суду» 22.08.2022.

19.08.2022 відповідачем в системі «Електронний суд» сформовано відзив на позовну заяву, який зареєстровано в автоматизованій системі «Діловодство спеціалізованого суду» 22.08.2022 (вх. № 01-37/37285/22 від 22.08.2022).

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/5804/22 від 29.08.2022 відзив повернуто без розгляду на підставі ст.ст. 165, 170 господарського процесуального кодексу України.

31.08.2022 позивачем до суду подано відповідь на відзив, в якій просить поновити пропущений строк для подання відповіді та зазначає, що доводи відповідача жодним чином не спростовують необхідність виконання ним обов`язку з оплати позивачу послуг за виконанні перевезення вантажів. Вказує, що вартість послуг розрахована за курсом НБУ на день вивантаження, тобто станом на дні виставлення рахунків. Позивач погоджується з тим, що ним допущено порушення стоків доставки вантажу, які визначені у заявках. При цьому зауважує, що прострочення є незначним і саме цим пояснюється відсутність претензій до позивача з боку відповідача та вантажоодержувачів. Зазначає, що за умовами п. 3.2.13 договору не подання перевізником документів потягом встановленого терміну звільняє експедитора від відповідальності за несвоєчасну оплату послуг.

Суд, з огляду на викладені позивачем обставини, відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе поновити пропущений строк для подачі відповіді на відзив.

05.09.2022 відповідачем в системі «Електронний суд» сформовано відзив на позовну заяву, який зареєстровано в автоматизованій системі «Діловодство спеціалізованого суду» 05.09.2022. У відзиві відповідач просить поновити пропущений строк для подання відзиву та відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що позивач всупереч умовам договору не надав у визначений строк повний пакет документів, що згідно умов договору є підставою для не сплати рахунків та надає право відповідачу утримати штраф. Також зазначає, що за трьома перевезеннями дата отримання вантажу у графі 24 накладних відсутня, відтак неможливо встановити за яким курсом має бути нарахована сума фрахту, а отже позивачем не доведено розмір заборгованості за цими перевезеннями.

09.09.2022 від відповідача поштою до суду надійшов відзив, зміст якого відповідає змісту відзиву, що сформований в системі «Електронний суд» 05.09.2022.

Суд, з огляду на викладені відповідачем обставини, відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе поновити пропущений строк для подачі відзиву.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріал-Сервіс» (перевізник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніті Консалт» (експедитор, відповідач) було укладено договір перевезення вантажів у міжнародному автомобільному сполученні та по території України № ЮКВ00068 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору він регулює відносини сторін, що виникають в процесі надання транспортно-експедиторських послуг, які полягають у плануванні, організації, здійсненні та забезпеченні перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів клієнтів експедитора автомобільним транспортом по території України, та/або на території іноземних держав. Даний договір регулює умови т порядок розрахунків між сторонами за належно надані, відповідно до умов даного договору, послуги.

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідачем в порушення умов договору не було сплачено у повному обсязі вартість наданих послуг з перевезення, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 75.328,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з п. 8.1 договору він набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2019, а у частині грошових зобов`язань - до повного виконання. Якщо за місяць до закінчення терміну дії даного договору жодна зі сторін не виявить письмового бажання його розірвати, то даний договір уважається продовженим ще на один календарний рік, на тих самих умовах.

Згідно з п. 2.1 договору у рамках цього договору експедитор та перевізник діють від свого імені та за дорученням організацій, з якими вони мають прямі договори.

Умовами п. 2.5 договору передбачено, що на кожне перевезення оформлюється транспортне замовлення (заявка), що складається в письмовій формі, підписується уповноваженою особою експедитора і передається перевізнику в тому числі за допомогою факсимільного зв`язку або по електронній пошті. Замовлення (заявка) є невід`ємною частиною даного договору. Замовлення (заявки) передані по факсу чи електронній пошті мають силу оригіналу, без обов`язкового передання їх оригіналів у майбутньому.

Згідно з п. 5.1 договору розмір плати за перевезення визначається за згодою сторін та вказується в транспортному замовленні (заявці) і може змінюватися за взаємною письмовою згодою сторін в залежності від зміни умов перевезення вантажу.

Між позивачем та відповідачем було укладено наступні заявки до договору

№ 96604 від 02.12.2021, предметом якої є виконання автотранспортного перевезення вантажу (пластикова упаковка); перевезення за маршрутом Італія - Україна (м. Харків); вартість перевезення 900,00 євро; термін доставки 22.12.2021;

№ 97731 від 12.01.2022, предметом якої є виконання автотранспортного перевезення вантажу (стрічка конвеєрна, комплектуючі у рулонах); перевезення за маршрутом Італія - Україна (м. Полтава); вартість перевезення 1.000,00 євро; термін доставки 31.01.2022-02.02.2022;

№ 97982 від 19.01.2022, предметом якої є виконання автотранспортного перевезення вантажу (мило, гель для душу, лосьйон для тіла, рідке мило, крем для рук); перевезення за маршрутом Італія - Україна (Новопирогівська 56); вартість перевезення 4500,00 євро; термін доставки 02-03.02.2022;

№ 98080 від 20.01.2022, предметом якої є виконання автотранспортного перевезення вантажу (вентилятори); перевезення за маршрутом Італія - Україна (м. Київ); вартість перевезення 450,00 євро; термін доставки 28.01.2022.

У п. 2.8 договору визначено, що товарно-транспортна накладна, подорожній лист, міжнародна товарно-транспортна накладна (далі - CMR) встановленого зразка є основним документом відповідно до якого здійснюється перевезення та за яким відбувається здача-приймання вантажу. Підтвердженням факту надання послуги є оригінал товарно-транспортної накладної встановленого зразка (CMR) з відмітками відправника вантажу, перевізника (експедитора), одержувача вантажу та митних органів. В CMR має стояти штамп (печатка) або запис, що перевізником є особа, яка є таким за даним договором, за умови, що вона не виступає як фактичний експедитор.

З міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 443673 вбачається, що вантажоодержувачем (ОСОБА_1) 22.12.2021 отримано вантаж за заявкою № 96604 від 02.12.2021, що підтверджується його відміткою в графі № 24 накладної.

22.12.2021 позивачем складено рахунок-фактуру № ЛВ-0000513 про сплату за надані транспортні послуги згідно заявки № 96604 від 02.12.2021 в розмірі 30.786,00 грн.

Також позивачем 22.12.2021 складено (підписано та скріплено печаткою позивача) акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № ЛВ-0000513, відповідно до якого надано транспортні послуги на суму 30.786,00 грн згідно CMR № 443673 на підставі заявки № 96604 від 02.12.2021.

З матеріалів справи вбачається, що згідно платіжного доручення № 814 від 18.02.2022 відповідачем здійснено часткову сплату рахунку-фактури № ЛВ-0000513 від 22.12.2021 в сумі 15.786,00 грн.

Позивач зазначає, що наведені вище рахунок-фактура, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) та міжнародну ТТН (CMR) ним було надіслано відповідачу 26.12.2021 через поштове відділення оператора зв`язку «Нова пошта» (квитанція № 8757) та отримані відповідачем 28.12.2021, а тому відповідач мав провести розрахунок за надані послуги до 19.01.2022 включно.

Посилання відповідача на те, що згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 443673 вантаж отримано 22.12.2021 та згідно курсу НБУ на цю дату вартість послуг перевезення має становити 27.707,31 грн (30,7859 грн х 900 євро), проте позивачем виставлено рахунок на суму 30.786,00 грн не приймаються судом до уваги, оскільки відповідач здійснивши часткову оплату у розмірі 15.786,00 грн з посиланням саме на цей рахунок (№ ЛВ-000513 від 22.12.2021) тим самим підтвердив твердження позивача про домовленість між сторонами про вартість цього перевезення у зазначеному розмірі.

З міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 443664 вбачається, що вантажоодержувачем (ТОВ «Єврогір системз») отримано вантаж за заявкою № 97731 від 12.01.2022, що підтверджується його відміткою в графі № 24 накладної.

03.02.2022 позивачем складено рахунок-фактуру № ЛВ-0000026 про сплату за надані транспортні послуги згідно заявки № 97731 від 12.01.2022 в розмірі 32.142,00 грн.

Також позивачем 03.02.2022 складено (підписано та скріплено печаткою позивача) акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № ЛВ-0000026, відповідно до якого надано транспортні послуги на суму 32.142,00 грн згідно CMR № 443664 на підставі заявки № 97731 від 12.01.2022.

Позивач зазначає, що наведені вище рахунок-фактура, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) та міжнародну ТТН (CMR) ним було надіслано відповідачу 07.02.2022 через поштове відділення оператора зв`язку «Нова пошта» (квитанція № 5437) та отримані відповідачем 08.02.2022, а тому відповідач мав провести розрахунок за надані послуги до 28.02.2022 включно.

З міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 468507 вбачається, що вантажоодержувачем (ТОВ «Реалкапіталгруп») отримано вантаж за заявкою № 97982 від 19.01.2022, що підтверджується його відміткою в графі № 24 накладної.

15.02.2022 позивачем складено рахунок-фактуру № ЛВ-0000044 про сплату за надані транспортні послуги згідно заявки № 97982 від 19.01.2022 в розмірі 13.900,00 грн.

Також позивачем 15.02.2022 складено (підписано та скріплено печаткою позивача) акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № ЛВ-0000044, відповідно до якого надано транспортні послуги на суму 13.900,00 грн згідно CMR № 468507 на підставі заявки № 97982 від 19.01.2022.

Позивач зазначає, що наведені вище рахунок-фактура, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) та міжнародну ТТН (CMR) ним було надіслано відповідачу 19.02.2022 через поштове відділення оператора зв`язку «Нова пошта» (квитанція № 8538) та отримані відповідачем 08.02.2022, а тому відповідач мав провести розрахунок за надані послуги до 28.02.2022 включно.

З міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 443667 вбачається, що вантажоодержувачем (ТОВ «Сучасні кліматичні системи») отримано вантаж за заявкою № 98080 від 20.01.2022, що підтверджується його відміткою в графі № 24 накладної.

01.02.2022 позивачем складено рахунок-фактуру № ЛВ-0000022 про сплату за надані транспортні послуги згідно заявки № 98080 від 20.01.2022 в розмірі 14.286,00 грн.

Також позивачем 01.02.2022 складено (підписано та скріплено печаткою позивача) акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № ЛВ-0000022, відповідно до якого надано транспортні послуги на суму 14.286,00 грн згідно CMR № 443667 на підставі заявки № 98080 від 20.01.2022.

Позивач зазначає, що наведені вище рахунок-фактура, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) та міжнародну ТТН (CMR) ним було надіслано відповідачу 07.02.2022 через поштове відділення оператора зв`язку «Нова пошта» (квитанція № 5437) та отримані відповідачем 28.12.2021, а тому відповідач мав провести розрахунок за надані послуги до 19.01.2022 включно.

Відповідно до п. 3.2.13 договору протягом 2-х календарних днів з моменту розвантаження передати копії документів (СМR, рахунок, акт виконаних робіт) по факсу/е-mail, та протягом 5-ти календарних днів з моменту розвантаження передати оригінали документів, що підтверджують виконання послуг у рамках даного договору, а також документи, що підтверджують факт оплати додаткових витрат, що виникли у процесі перевезення. Оригінали цих документів мають бути виписані на дату розвантаження. Не подання перевізником документів протягом зазначеного терміну звільняє експедитора від відповідальності за несвоєчасну оплату послуг перевізника.

Пунктом 5.2 договору визначено, що розрахунки між сторонами за даним договором відбуваються в безготівковому порядку, шляхом оплати експедитором, за рахунок коштів свого клієнта, однак не залежно від їх одержання, виставлених перевізником рахунків протягом 15-ти банківських днів з моменту отримання оригіналів наступних, оформлених належним чином, документів:

- рахунок за виконані послуги;

- оригінал CMR з підписом і печаткою вантажоодержувача та датою розвантаження (зазначенням браку/недостачі якщо вони мали місце) та митних органів (при міжнародних перевезеннях);

- акт виконаних робіт;

- податкова накладна (якщо перевізник платник ПДВ);

- контрольний лист прибуття/відбуття.

Згідно з п. 5.3 договору перевізник зобов`язаний виписувати рахунок фактуру, податкову накладну та акт виконаних робіт на день розвантаження, відповідно до записів в CMR. В іншому випадку зазначені документи вважаються неналежно оформленими та до оплати не приймаються.

Відповідно до п. 2.6 договору у випадку виникнення розбіжностей у тлумаченні умов за даним договором пріоритетними є умови (відомості), зазначені в замовленні (заявці), яке (яка) має містити відомості, що забезпечують належне виконання обов`язків сторін…

У заявках визначено, що оплата здійснюється за фактом відвантаження впродовж 14 банківських днів по отриманню оригіналів, якщо отримувач вантажу не має претензій до цілісності вантажу. Оригінали зазначених документів досилаються поштою.

З поданих позивачем експрес-накладних поштового відділення оператора зв`язку «Нова пошта» № 8757, № 5437, № 8538 та № 5437 вбачається, що відправлення документів (без визначення яких саме) здійснено на адресу ТОВ «ЛТЛ Сервіс Україна» (м. Київ, вул. Регенераторна, 4, 8 кв. 2), а не відповідачу, а отже не приймаються судом до уваги.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з листом № 34 від 26.05.2022, в якому повідомляв про необхідність негайного проведення повного розрахунку за надані послуги відповідно до умов заявок № 96604 від 02.12.2021, № 97731 від 12.01.2022, № 97982 від 19.01.2022, № 98080 від 20.01.2022. Разом з листом відповідачу направлено наступні документи: рахунки-фактури № ЛВ-0000513 від 22.12.2021, № ЛВ-0000026 від 03.02.2022, № ЛВ-0000044 від 15.02.2022, № ЛВ-0000022 від 01.02.2022; акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) ЛВ-0000513 від 22.12.2021, № ЛВ-0000026 від 03.02.2022, № ЛВ-0000044 від 15.02.2022, № ЛВ-0000022 від 01.02.2022; міжнародні ТТН (CMR) № 443673, № 443664, № 468507, № 443667, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та поштовою накладною від 26.05.2022 за № 224.

Згідно інформації, що розміщена на офіційному сайті АТ «Укрпошта» в мережі Інтернет вбачається, що відправлення за № 224 було 02.06.2022 вручено адресату.

Відповідно до п. 5.5 договору експедитор не сплачує рахунки перевізника у випадку ненадання останнім усіх документів (або надання неналежно оформлених), зазначених у п. 5.2. договору, а також у випадку невиконання положень п. 5.4. договору.

Посилання відповідача на те, що позивачем надіслано не всі визначені договором документи не приймаються судом до уваги, оскільки відповідач отримавши документи не звертався до позивача з вимогою надати відсутні документи.

Крім цього, основними документами для здійснення оплати послуг є міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR), яка підтверджує факт здійснення перевезення та рахунок-фактура, який встановлює розмір для сплати наданих послуг, а отже не надіслання відповідачу інших визначених договором документів не перешкоджає відповідачу здійснити оплату фактично наданих послуг.

Посилання відповідача на те, що за відсутності у графі 24 накладних (CMR) № 443664, № 468507, № 443667 дат розвантаження ці накладні є неналежно оформленими, а тому відповідач має право затримати оплату, суд не приймає до уваги, оскільки графа 24 міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) заповнюється одержувачем вантажу, який проставляє дату, свій підпис та штамп, а не позивачем (перевізником).

Посилання відповідача на те, що у міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) № 443664, № 468507, № 443667 відсутні дати розвантаження, а тому позивачем не доведено розміри вартості послуг перевезення за курсом НБУ саме станом на дату складення виставлених ним рахунків-фактур не приймаються судом до уваги, оскільки відповідачем жодними засобами доказування не спростовано визначені позивачем дати в якості дат фактичного розвантаження.

Заперечення відповідача з посиланням на те, що позивачем порушено строки надання документів та доставки вантажів не приймаються судом до уваги, оскільки

Згідно з п. 4.10 договору несвоєчасне надання документів зазначених у п. 3.2.13 цього договору, дає право експедитору утримати штрафні санкції з перевізника в розмірі 10% від суми фрахту, але не менше 1.000,00 грн.

Відповідно до п. 4.11 договору при погодженому в замовленні (заявці) терміні доставки вантажу, його доставка з простроченням тягне за собою сплату перевізником штрафу в розмірі 100 євро за кожну добу запізнення, що почалася. Розмір сукупного штрафу за запізнення може бути змінений, відповідно до калькуляції, наданої експедитором, але не може перевищувати суми фрахту за перевезення.

Отже, наведеними вище умовами договору за порушення строків надання документів та строків доставки вантажу передбачена певна відповідальність, яка не є предметом даного спору.

З наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, а відповідачем не заперечується, що позивачем на виконання умов договору № ЮКВ00068 від 07.11.2019 та погоджених сторонами заявок № 96604 від 02.12.2021, № 97731 від 12.01.2022, № 97982 від 19.01.2022, № 98080 від 20.01.2022 надано послуги перевезення, що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними (CMR) № 443673, № 443664, № 468507, № 443667 з відмітками митного контролю, підписами та скріпленими печатками як вантажовідправників, так і вантажоодержувачів.

Таким чином, матеріалами справи підтверджуються факти: належного виконання позивачем своїх зобов`язань щодо здійснення перевезення вантажів перед відповідачем згідно міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) № 443673, № 443664, № 468507, № 443667; отримання вантажу вантажоодержувачами у пункті їх призначення; вручення відповідачу документів, що є підставою для здійснення ним оплати наданих позивачем послуг.

Зі змісту статті 909 Цивільного кодексу України вбачається, що обов`язковою підставою для здійснення відправником свого обов`язку щодо оплати послуг перевезення є надання цих послуг.

Суд приходить до висновку, що послуги перевезення вантажу були надані відповідачу, а отже у останнього виник обов`язок по їх сплаті.

Частиною 1 статті 916 Цивільного кодексу України визначено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, вартість наданих послуг перевезення не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка за обґрунтованими розрахунками позивача становить 75.328,00 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті наданих послуг перевезення за договором в повному обсязі не подано.

З урахуванням існування належних доказів надання позивачем послуг, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача їх вартості в розмірі 75.328,00 грн.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал-Сервіс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніті Консалт» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал-Сервіс» (43026, м. Луцьк, просп. Соборності, 8, кв. 132, ) 75.328 (сімдесят п`ять тисяч триста двадцять вісім) грн 00 коп. основного боргу, 2.481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова