РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.09.2022Справа № 910/18532/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., за участю секретаря судового засідання Березовської С.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжиніринг" (04211, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 2-Д, приміщення 707, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вєнтурє Інвест" (01133, місто Київ, вулиця Євгена Коновальця, будинок 32 Г, офіс 262, )

про стягнення 21 393,60 доларів США,

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Приходько Т.П.

Від відповідача: не з`явився

Від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжиніринг" про стягнення заборгованості за договором № 4/2017-КЛ-Ю від 18.09.2017 про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії у розмірі 21 393,60 доларів США, з яких: 15 595,72 дол. США основного боргу по кредиту, 5 706,52 дол. США заборгованості по процентах та 91,36 дол. США трьох відсотків річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/18532/21 та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні 15.12.2021, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вєнтурє Інвест".

30.11.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

15.12.2021 у засідання суду з`явився представник позивача.

Відповідач та третя особа участь своїх представників у засідання суду 15.12.2021 не забезпечили, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2021 відкладено підготовче засідання на 12.01.2022.

12.01.2022 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжиніринг" надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив визнати поважними причини пропуску строку для подання відзиву та поновити його.

У судовому засіданні 12.01.2022 представник відповідача просив поновити строк для подання відзиву та прийняти його до розгляду.

Представник позивача заперечив проти задоволення даного клопотання та просив повернути без розгляду даний відзив на позовну заяву відповідачу.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що відзив підлягає поверненню без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжиніринг" повернуто без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 відкладено підготовче засідання на 02.02.2022, запропоновано сторонам надати суду письмові пояснення з викладенням своєї правової позиції по суті спору.

24.01.2022 через відділ діловодства суду від позивача та відповідача надійшли письмові пояснення.

Також 24.01.2022 від відповідача надійшла заява про проведення процедури врегулювання спору за участю судді, яка підписана лише представником відповідача.

Разом з тим, 27.01.2022 від позивача надійшли заперечення до пояснення відповідача.

У засіданні суду 02.02.2022 суд на місці ухвалив залучити подані сторонами документи до матеріалів справи, відомості про дану процесуальну дію занесено до протоколу судового засідання.

Судом поставлено на розгляд заяву про проведення процедури врегулювання спору за участю судді.

Представники сторін надали усні пояснення.

Третя особа участь свого представника у засідання суду 02.02.2022 не забезпечила, про дату та час судового розгляду повідомлялася належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2022 відкладено підготовче засідання на 09.02.2022.

08.02.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.03.2022.

Судове засідання, призначене на 02.03.2022, не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2022 постановлено призначити дату судового засідання після врегулювання військової ситуації на території України ухвалою суду додатково.

Разом з тим, судом встановлено, що до Господарського суду міста Києва від Північного апеляційного господарського суду надійшов запит про направлення матеріалів справи № 910/18532/21 на адресу останнього у зв`язку з надходженням до Північного апеляційного господарського суду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжиніринг" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2022 для подальшого скерування разом з касаційною скаргою до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2022 зупинено провадження у справі № 910/18532/21 до повернення матеріалів даної справи до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі № 910/18532/21 з доданими до скарги матеріалами повернуто апелянту.

11.02.2022 не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" звернулося до Касаційого господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, просило скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2022 у справі № 910/18532/21 для продовження розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду м. Києва від 12.01.2022 про відмову у поновленні процесуального строку на подання відзиву.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.05.2022 у справі № 910/18532/21 ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2022 у справі № 910/18532/218 скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі № 911/18532/21, справу призначено до розгляду на 05.07.2022.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі № 910/18532/21 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі № 910/18532/21 залишено без змін.

28.07.2022 до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 910/18532/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2022 поновлено провадження у справі № 910/18532/21, судове засідання призначено на 31.08.2022.

19.08.2022 засобами поштового зв`язку через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки представник відповідача прийматиме участь у судовому засіданні по іншій справі № 758/14091/21 у Київському апеляційному суді.

Також 29.08.2022 від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення, які залучено до матеріалів справи.

Представники відповідача та третьої особи у засідання суду 31.08.2022 не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши клопотання представника відповідача, суд відмовляє у його задоволенні, оскільки відповідач не обмежений у виборі повноважного представника для участі в судовому засіданні, а також те, що відповідачем надано перевагу одному засіданню над іншим.

При цьому, суд зазначає, що в разі неможливості направити уповноваженого представника до Господарського суду міста Києва, заявник не позбавлений права направити письмові пояснення, в яких викласти свою правову позицію, разом з клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника.

Представник позивача у засіданні суду 31.08.2022 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 відкладено розгляд справи на 14.09.2022.

Представник позивача у судовому засіданні 14.09.2022 підтримав заявлені позовні вимоги.

Представники відповідача та третьої особи у засідання суду 14.09.2022 не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

14.09.2022 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з перебуванням судді Андреїшиної І.О. у період з 19.09.2022 року до 23.09.2022 року включно у відпустці, повний текст рішення складено, відповідно до статті 252 Господарського процесуального кодексу України, у перший робочий день після виходу з відпустки - 26.09.2022 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оглянувши оригінали документів, копії яких долучено до матеріалів справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18.09.2017 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк", як банком, та Товариством "Прінт Інжінірінг", як позичальником, був укладений кредитний договір про надання кредиту у формі невідновлювальної кредитної лінії №4/2017- КЛ-Ю, за умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 95 000,00 доларів США 00 центів, а позичальник зобов`язується повернути кредит в межах строку кредитування, встановленого в п. 1.3 договору, та сплатити плату за кредит на умовах та в строки (терміни), визначені цим договором (п.1.1. договору).

Згідно з п. 1.2. кредитного договору, цільове використання (мета) кредиту для поповнення обігових коштів.

Відповідно до п. 1.3.1. кредитного договору викладеного згідно додаткової угоди № 1 від 26.07.2018 року, кредитна лінія відкривається з 18 вересня 2017 року по 18 липня 2019 року (включно).

За умовами п. 1.3.2. кредитного договору, викладеного згідно з додатковою угодою №1 від 26.07.2018 року, позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі у термін по 18 липня 2019 року (включно).

Відповідно до п. 3.1. кредитного договору кредитні кошти надаються банком позичальнику окремими траншами, шляхом:

- оплати в межах сум та відповідно до строків, визначених у п.1.3. договору (строк кредитування) розрахункових документів позичальника безпосередньо з позичкового рахунку;

- перерахування на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий в банку. При цьому, за згодою банку допускається часткове або повне конвертування кредитних коштів у відповідну валюту, згідно з умовами та на цілі, передбачені договором, для подальшого використання за цільовим призначенням. Надання банком кредитних коштів здійснюється за умови отримання банком, у строк не менше як за один банківський день до дати видачі коштів в межах ліміту кредитної лінії, письмової заяви позичальника за формою, наведеною в додатку 2 до договору, та підтвердження банком намірів про видачу кредитних коштів в межах ліміту кредитної лінії згідно з зазначеною заявою позичальника.

Згідно з пунктом 3.3 договору базовий розмір процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування на строкову заборгованість встановлюється у розмірі 6,8 процентів річних.

Проценти сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, відповідно до пункту 1.3 договору та в день дострокового розірвання договору на рахунок НОМЕР_3, відкритий у банку, код банку 320478. У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню (пункт 3.5 договору).

Підвищений розмір процентів передбачений п. 3.4. кредитного договору, згідно якого сторони укладаючи цей договір домовилися, що базовий розмір процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування на строкову заборгованість, збільшується на: - 3 процентних пункти у разі невиконання позичальником умов п. 4.1. договору. Збільшення базового розміру процентів встановлюється на квартал, наступний за останнім звітним кварталом, у якому позичальник не виконав вимоги п.4.1. договору. Період протягом якого діє умова щодо збільшення базового розміру процентів, зазначена у цьому пункті, закінчується останнім днем кварталу, в якому позичальник виконав зазначені зобов`язання. За невиконання вимог п.4.1. договору у четвертому кварталі календарного року, збільшення базового розміру процентів встановлюється з першого лютого по тридцять перше березня наступного календарного року, при цьому на січень місяць поширюється процентна ставка, яка діяла у четвертому кварталі попереднього року.

Вищезазначена умова про збільшення базового розміру процентів за користування кредитом застосовується за взаємним волевиявленням та згодою сторін, що виражено шляхом укладання цього договору та не потребує укладання будь-яких договорів про внесення змін до цього договору.

При повторному порушенні позичальником зобов`язань, визначених в п.4.1. цього договору, підвищений розмір процентів за користування кредитом повторно не застосовується у разі дії на дату застосування підвищеного розміру процентів за користування кредитом за невиконання відповідного зобов`язання.

Нарахування процентів по договору здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі базової або підвищеної базової відповідно до абзацу першого цього пункту договору, або процентної ставки на прострочену заборгованість, визначеному в п. 3.8 договору. При розрахунку процентів використовується метод «факт/360», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами.

Проценти нараховуються банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день дострокового розірвання договору, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3. договору, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення кредиту.

Пунктом 3.5. кредитного договору визначено, що проценти сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п. 1.3. договору, та в день дострокового розірвання договору на рахунок НОМЕР_3, відкритий в банку, код банку 320478. У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

Відповідно до п. 3.8. кредитного договору, за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі 11,8% (одинадцять цілих вісім десятих) процентів річних.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки, зазначеної в першому абзаці цього пункту договору.

Проценти нараховуються банком щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця за період з дати виникнення простроченої заборгованості по останній календарний день місяця, в якому виникла така заборгованість (або до дня погашення простроченої заборгованості), та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в якому існує така прострочена заборгованість, та з першого календарного дня місяця до дня погашення простроченої заборгованості в місяці, в якому відбулось таке погашення.

У випадку, якщо банком застосовані до позичальника штрафні санкції у вигляді пені, остання розраховується банком з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені, по дату припинення цих обставин включно (пункт 3.9 кредитного договору).

Підпунктом 5.2.2. п. 5.2. кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується своєчасно сплачувати плату за кредит на умовах і в порядку, передбачених договором, а також суми передбачених Договором штрафів/пені.?

Відповідно до п. 5.3.3 кредитного договору банк має право відмовитися від надання позичальнику передбаченого договором кредиту частково або в повному обсязі, а також вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по договору, включаючи нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії та штрафні санкції, у випадках, зокрема, несвоєчасної сплати плати за кредит на умовах і в порядку, передбачених договором.

Позивач у позовній заяві зазначає, що позичальник свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів у визначений п.3.2 та п. 3.5, кредитного договору строк належним чином не виконував та продовжує не виконувати.

Позивачем на адресу відповідача були направлені листи-вимоги №172/74352/2019 від 10.05.2019 та №172/251/2021 від 06.01.2021, в яких він вимагав від позичальника виконати порушене зобов`язання та повністю повернути всю суму кредиту за кредитним договором, протягом 30- ти календарних днів.

Згідно з п. 2.1. кредитного договору у забезпечення зобов`язань за кредитним договором прийнято заставу майнових прав на грошові кошти (банківські метали), які належать заставодавцю - Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕНТУРЄІНВЕСТ», , що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку № НОМЕР_2 в банку, код банку 320478, у відповідності з умовами договору банківського строкового вкладу №1036 від 03.08.2017 року, укладеного між банком та заставодавцем ТОВ «ВЕНТУРЄ ІНВЕСТ».

31.03.2021 року банком було надіслано відповідачу повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання №110/11046/2021, в якому зазначалось про необхідність виконати порушене зобов`язання та повністю повернути суму заборгованості.

13.05.2021 року банком в позасудовому порядку було звернуто стягнення на предмет застави зазначений в п. 2.1. кредитного договору, за рахунок чого було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором розмірі 1 327,89 доларів США 89 центів - погашення прострочених відсотків та 79 404,28 доларів США 28 центів - погашення простроченого кредиту, що підтверджується звітом про отримані платежі за правом грошової вимоги №172/18684/2021 від 20.05.2021 року та виписками по рахункам.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів у визначений пунктами 3.2 та 3.5 кредитного договору строк належним чином не виконував та продовжує не виконувати.

Оскільки позичальник порушив виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, зокрема, не сплачує проценти за їх користування, у тому числі у визначені кредитним договором строки, ПАТ АБ "Укргазбанк" просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту у розмірі 15 595,72 дол. США, 5 706,52 дол. США простроченої заборгованості за процентами та 91,36 дол. США заборгованості за несвоєчасне погашення процентів (три проценти річних).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статей 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК України, частина 1 статті 173 ГК України).

Згідно зі статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу .

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що на виконання умов кредитного договору позивачем було надано відповідачу кредитні кошти у сумі 95 000,00 доларів США 00 центів, що підтверджується заявою позичальника на отримання кредитних коштів №1 від 03.10.2017 року, меморіальним ордером N TR.3663963.8599.11687 від 03.10.2017 року, а також випискою по рахунку № НОМЕР_1 за період з 18.09.2017 по 28.09.2021.

Тобто, банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, визначені п.1.1., п.3.1. кредитного договору.

Натомість відповідач зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів у визначений пунктами 3.2 та 3.5 кредитного договору строк належним чином не виконував та продовжує не виконувати.

Згідно з п. 2.1. кредитного договору у забезпечення зобов`язань за договором прийнято заставу майнових прав на грошові кошти (банківські метали), які належать заставодавцю - Товариству з обмеженою відповідальністю «Вентурє Інвест», , що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку № НОМЕР_2 в банку, код банку 320478 у відповідності з умовами договору банківського строкового вкладу №1036 від 03.08.2017 року, укладеного між банком та заставодавцем ТОВ «Вентурє Інвест».

14.06.2019 у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань перед банком, оскільки валюта грошових коштів, розміщених на вкладному (депозитному) рахунку не відрізнялась від валюти зобов`язань за кредитним договором, банком було реалізоване своє право заставодержателя та звернуто стягнення на предмет забезпечення - грошові кошти в сумі 520 000 доларів США на депозитному рахунку ТОВ "Вентурє Інвест", що підтверджується випискою з вказаного банківського рахунку від 14.06.2019.

У подальшому, у зв`язку з перерахуванням відсотків за кредитними договорами банк повернув на рахунок ПАТ АБ "Укргазбанк" депозитні кошти в розмірі 13 427,42 доларів США. Таким чином, банк задовольнив свої вимоги відносно відповідача (позичальника) шляхом списання з депозитного рахунку позивача коштів в сумі 506 572,58 доларів США.

У серпні 2019 ТОВ "Вентурє Інвест" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Прінт Інжинірінг", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ПАТ АБ "Укргазбанк", про стягнення 109 826,74 доларів США.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020, залишеною без змін Постановою Верховного Суду від 02.09.2020, у справі № 910/11051/19 встановлено, що заставодержатель не дотримався імперативних вимог Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та умов договору застави, які згідно положень статті 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами. Також встановлено, що ТОВ "Вентурє Інвест" у даному випадку не набуло прав кредитора по відношенню до відповідача у зв`язку з погашенням ним заборгованості за кредитними договорами за рахунок застави, оскільки дії банку, як заставодержателя, по списанню коштів з рахунку позивача вчинені з порушенням вищезазначених вимог законодавства та умов пунктів 4.2, 4.5 договору застави.

У зв`язку з цим, 30.12.2020 ПАТ АБ "Укргазбанк" відновило фінансовий актив за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №2/2017-КЛ-Ю від 15.08.2017, зокрема 30.12.2020 відбулося повернення зарахованих банком 14.06.2019 коштів. Кореспондент: ТОВ "Прінт Інжинірінг". Вказана обставина підтверджується змістом доданих до позовної заяви у справі №910/18532/21 виписок/особових рахунків з 18.09.2017 по 28.09.2021.

Дослідивши надану позивачем виписку, судом встановлено, що вказаною випискою підтверджується повернення заставодавцю (відновлення визнання в балансі Банку фінансового зобов`язання) 30.12.2020 року раніше зарахованих банком 14.06.2019 на погашення заборгованості коштів (в т.ч. за кредитним договором), які виступали депозитними коштами за договором банківського строкового вкладу ("Класичний") №1036 від 03.08.2017 року, списання яких 14.06.2019 на погашення в т.ч., заборгованості по кредитному договору було здійснено внаслідок позасудового звернення стягнення, що було кваліфіковано судом у справі №910/11051 /19 як дії вчинені з порушенням вимог законодавства та договору застави.

Таким чином у період з 14.06.2019 (звернення стягнення на предмет застави) до 30.12.2020 грошові кошти перебували у розпорядженні банку.

В подальшому банк направляв ТОВ «Прінт Інжиніринг» лист-вимогу №172/251/2021 від 06.01.2021 року, в якому вимагав від ТОВ «Прінт Інжиніринг» виконати порушене зобов`язання та повністю повернути всю суму кредиту за Кредитним договором, протягом 30-ти (тридцяти) календарних днів від дати пред`явлення вимоги.

31.03.2021 року банком було надіслано ТОВ «Прінт Інжиніринг» повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання №110/11046/2021, в якому зазначалось про необхідність виконати порушене зобов`язання та повністю повернути суму заборгованості.

Судом встановлено, що 13.05.2021 року банком в позасудовому порядку було звернуто стягнення на предмет застави зазначений в п. 2.1. кредитного договору, за рахунок чого було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором розмірі 1 327,89 доларів США 89 центів - погашення прострочених відсотків та 79 404,28 доларів США 28 центів - погашення простроченого кредиту, що підтверджується звітом про отримані платежі за правом грошової вимоги №172/18684/2021 від 20.05.2021 року та виписками по рахункам.

Таким чином, судом встановлено, що банк не здійснював подвійного стягнення шляхом списання 14.06.2019 року депозитних коштів на погашення заборгованості та 13.05.2021 року повторно. Списані були кошти у розмірі 79 404,28 доларів США 28 центів простроченого кредиту. Решту ж - непогашену частину заборгованості за кредитним договором банку заявив до стягнення у судовому порядку.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про те, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем в сумі 15 595,72 доларів США, належним чином доведений, а тому позовні вимоги про стягнення боргу у розмірі 15 595,72 доларів США є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 5 706,52 дол. США заборгованості по процентах та 91,36 дол. США трьох відсотків річних суд зазначає наступне.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вимоги частини 5 статті 236, стаття 237 і статті 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять чітко визначеного періоду та розрахунку, з якого вбачалась би заборгованість відповідача по процентах в розмірі 5 706,52 дол. США.

Крім того, судом встановлено, що у період з 14.06.2019 до 30.12.2020 грошові кошти перебували у розпорядженні банку, а не відповідач чи заставодержатель.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у позові в частині стягнення 3% річних у розмірі 91,36 дол. США та заборгованості по процентах в розмірі 5 706,52 дол. США.

Суд зазначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжиніринг" (04211, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 2-Д, приміщення 707, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 15 595 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) доларів 72 центів США та 6 150 (шість тисяч сто п`ятдесят) грн 27 коп. витрат на сплату судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 26.09.2022

Суддя І.О. Андреїшина