РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.10.2022Справа № 910/2656/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши матеріали справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Міркон»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 199 738, 79 грн.

за зустрічним позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Міркон»

про стягнення 432, 00 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 03.10.2022.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 199 738, 79 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2022 було відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, одночасно встановивши відповідачу строк, який становить п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання до суду відзиву на позов та доказів направлення відзиву позивачу; встановивши позивачу строк, який становить п`ять днів з дня отримання відзиву на позов, для подання до суду відповіді на відзив на позов, а також доказів направлення відповіді на відзив відповідачу.

06.05.2022 Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулось до Господарського суду міста Києва з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Мікрон» про стягнення 432, 00 грн.

25.05.2022 через відділ діловодства від Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 16.05.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2022 було здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.07.2022

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2022 зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, зустрічні позовні вимоги об`єднано в одне провадження з первісним позовом по справі № 910/2656/22, розгляд зустрічної позовної заяви призначено на 18.07.2022.

15.07.2022 від Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

У судове засідання 18.07.2022 уповноважені представники позивача та відповідача не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи на 01.08.2022.

У судове засідання 01.08.2022 уповноважені представники позивача та відповідача не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2022 було відкладено розгляд справи на 12.09.2022.

12.08.2022 від Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

19.08.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Мікрон» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

12.09.2022 від Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» - 50 000, 00 грн.

У судове засідання 12.09.2022 уповноважені представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 03.10.2022.

У судове засідання 03.10.2022 уповноважені представники сторін не з`явились.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ МІРКОН» (далі - постачальник) та Державним підприємством «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» від імені якого діяв відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція»(далі - замовник), було укладено Договір поставки від 04.08.2021 року № 53-122-01-21-11071 (далі - Договір).

У відповідності до п. 1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовнику певну продукцію, а замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації №1 (додаток №1 до договору).

Відповідно до пункту 1.2 Договору предметом поставки по даному Договору є продукція, передбачена специфікацією №1 до даного Договору - 31710000-6, конденсатори зв`язку.

Згідно пункту 1.3 Договору, умови цього Договору викладені сторонами у відповідності до «Інкотермс 2010. Правила ІСС з використанням термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі», які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов даного Договору.

Відповідно до пункту 1.4 Договору місцем виконання даного Договору є місто Вараш Рівненської області.

Відповідно до пункту 2.3 Договору кількість продукції та ціна за одиницю продукції вказана у специфікації №1 (додаток № 1) до даного Договору.

Відповідно до пункту 2.5 Договору до ціни продукції включена вартість тари, упакування і маркування, страхування, доставка на склад РВ ВГІ «Складське господарство» ДП «ПАЕК «Енергоатом» та інші понесені Постачальником витрати на умовах поставки DDP згідно «Інкотермс-2010».

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Договору сторонами погоджено, що продукція поставляється Постачальником в строк по 15.10.2021. Продукція поставляється Постачальником на умовах DDP згідно «Інкотермс-2010». Місце поставки та Вантажоодержувач - 34400, м. Вараш, склад Рівненського відділення ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом».

При поставці продукції сторони керуються діючим законодавством та даним Договором.

Відповідно до пунктів 4.1,4.2 Договору кількість та асортимент продукції визначається специфікацією до даного Договору. Якість та комплектність продукції повинна відповідати умовам Договору, технічній специфікації (додаток 2 до даного Договору).

Відповідно до пункту 6.1 Договору оплата за поставлену продукцію здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії» за умови реєстрації постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в СРПН. Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

При цьому, відповідно до пункту 6.2 Договору про дату оформлення ярлика на придатну продукцію замовник письмово повідомляє постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

Відповідно до пункту 8.1 Договору приймання продукції за кількістю та якістю (вхідний контроль) здійснюється відповідно до вимог Стандарту Державного підприємства «НАЕК «Енергоатом»: «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії» СОУ НАЕК 038:2021, при наявності товарно-супровідних документів, передбачених пунктом 8.2 даного Договору.

Відповідно до пункту 8.2 Договору товарно-супровідні документи, що надаються постачальником при здійсненні поставки продукції: видаткова накладна або накладна, документи які підтверджують якість продукції.

Відповідно до пункту 8.3 Договору успішне проходження продукцією вхідного контролю (ВК-1) підтверджується відповідним актом та ярликом на придатну продукцію згідно Стандарту Державного підприємства «НАЕК «Енергоатом» «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії» СОУ НАЕК 038:2021.

Відповідно до пункту 8.4 Договору датою поставки продукції вважається дата підписання видаткової накладної або накладної вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або знищення продукції переходить до замовника з моменту поставки продукції.

Постачальником та замовником 04.08.2021 року було узгоджено специфікацію № 1 до Договору.

18 жовтня 2021 року було поставлено продукцію, визначену специфікацією від 04.08.2021 р., на зальну суму з ПДВ 216000 грн., що підтверджується: видатковою накладною № 270 від 18.10.2021 р„ підписаною представником Відповідача (вантажоо¬держувача) 21.10.2021, довіреністю Відповідача на отримання ТМЦ від 11.10.2021 р. № 1/449, товарно-транспортною накладною від 18.10.2021 р. № Р270, рахунком на оплату від 18.10.2021 р. № 296.

Поставлену продукцію було прийнято Відповідачем без зауважень. Ярлик на придатну продукцію за № 1-7-370, щодо поставленого товару було складено Відповідачем

22.10.2021.

Також, ТОВ «КОМПАНІЯ МІРКОН» на адресу Відповідача за фактом поставки було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 19 від 18.10.2021 р.

Таким чином, передбачені Договором зобов`язання по поставці ТОВ «КОМПАНІЯ МІРКОН» були виконані повністю та належним чином.

У відповідності до умов, визначених п. 6.1 Договору, Відповідач був зобов`язаний оплатити нам поставлену продукцію (протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика (22.10.2021 р.) на придатну продукцію) в строк до 06 грудня 2021 р. включно.

15 грудня 2021 року Відповідач платіжним дорученням № 13909 здійснив часткову оплату продукції, поставленої за Договором у сумі 20 000 грн., оплата решти вартості продукції не здійснювалася.

Таким чином, заборгованість Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» за цим Договором перед ТОВ «КОМПАНІЯ МІРКОН» складає 196 000, 00 грн. Крім того, позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача 1 190, 79 грн. - 3% річних та 2 548, 00 грн. - втрат від інфляції.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Господарський суд міста Києва дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч. 1 ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Нормами ст. 530 ЦК України, закріплено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 196 000, 00 грн. Відповідачем вказаний обов`язок не спростований.

12.09.2022 від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині 50 000. 00 грн.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору відбувається, зокрема, у випадку сплати суми боргу боржником.

За таких обставин, оскільки відповідачем частково сплачено позивачеві суму заборгованості у розмірі 50 000, 00 грн., провадження у справі в частині стягнення 50 000, 00 грн. заборгованості підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язанням, в свою чергу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму штрафних санкцій в розмірі 1 190, 79 грн. - 3% річних та 2 548, 00 грн. - втрат від інфляції.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Як унормовано приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник , який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 6 Цивільного Кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому слід зауважити, що у випадках порушення грошового зобов`язання суд не має правових підстав приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, а 3% річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання, і за своєю правовою природою вони є самостійними від неустойки способами захисту, цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань, а не штрафною санкцією.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (аналогічна правова позиція викладена у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних, та втрат від інфляції, суд дійшов висновку про те, що обґрунтованою та арифметично вірною є сума 1 190, 79 грн. - 3% річних та 2 548, 00 грн. - втрат від інфляції, а тому зазначені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо зустрічного позову Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Мікрон» про стягнення 432, 00 грн.

Як зазначалось вище, між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» (далі ВП «Рівненська АЕС», Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Міркон» (далі ТОВ «Компанія Міркон», Постачальник), було укладено договір поставки № 53-122-01-21-1 1071 від 04.08.2021 року (далі - договір поставки), на загальну суму 216 000,00 гривень, згідно умов якого ТОВ «Компанія Міркон» було взяте на себе зобов`язання поставити на ВП «Рівненська АЕС» продукцію згідно специфікації № І (додаток № 1 до договору), (п. 1.1 договору поставки).

Пунктом 3.1 договору поставки передбачено, що сторонами погоджено, що продукція поставляється на умовах DDP згідно «Інкотермс-2010» в строк по 15.10.2021 року. Місце поставки та вантажоодержувач - 34400, м. Варані, склад Рівненського відділення ВІІ «Складське господарство» ДП «ПАЕК «Енергоатом».Строк дії договору - по 30.03.2022 року (п. 12.1 договору).

У відповідності до пункту 8.4 договору поставки датою поставки продукції вважається дата підписання видаткової накладної або накладної вантажоодержувачем продукції.

Видатковою накладною № 270 від 18 жовтня 2021 року підтверджується, що поставку продукції, на загальну суму 216 000,00 гривень, Постачальником здійснено 21 жовтня 2021 року, а тому прострочення поставки становить 2 дні.

Пунктом 9.1 договору поставки передбачено обов`язок Постачальника сплатити Замовнику пеню у розмірі 0,1 % від суми непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочки, а за прострочку поставки на строк понад тридцять днів додатково сплатити штраф в розмірі 7 % від суми непоставленого товару. У випадку порушення Постачальником взятих на себе зобов`язань по поставці продукції відносно якості та/або комплектності Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% вартості неякісної (некомплектної) продукції. Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє Постачальника від виконання зобов`язань по договору.

Як зазначає позивач за зустрічним позовом у відповідача за зустрічним позовом виник борг у вигляді штрафних санкцій за несвоєчасну поставку в розмірі 432 грн. - пені.

Згідно зі ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За умовами ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець мас право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частиною 1 ст. 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 664 ЦК України встановлено, що товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

За умовами ст.ст. 525, 526 ЦК України, ч.ч. 1, 7 ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 2 ст. 231 у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Враховуючи викладене, здійснивши перевірку наданого позивачем математичного розрахунку пені, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 432, 00 грн.

Судові витрати по сплаті судового збору за первісним позовом, відповідно до положень статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача за первісним позовом.

Судові витрати по сплаті судового збору за зустрічним позовом покладаються на відповідача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. 129, 236 - 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 910/2656/22 в частині стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Міркон» - 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. закрити.

2. В іншій частині позовні вимоги за первісним позовом задовольнити повністю.

3.Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ідентифікаційний код 24584661) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІЯ МІРКОН» (Україна, 69121, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ВУЛИЦЯ ПРОФЕСОРА ТОЛОКА, будинок 26, квартира 165, ідентифікаційний код 37056017) - 146 000 (сто сорок шість тисяч) грн. 00 коп. - основний борг, 1 190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн. 79 коп. 3 % річних, 2 548 (дві тисячі п`ятсот сорок вісім) грн. 00 коп. та 4 464 (чотири тисячі чотириста шістдесят чотири) грн. 69 коп. судового збору.

3. Зустрічні позовні вимоги задовольнити повністю.

4. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІЯ МІРКОН» (Україна, 69121, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ВУЛИЦЯ ПРОФЕСОРА ТОЛОКА, будинок 26, квартира 165, ідентифікаційний код 37056017) на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ідентифікаційний код 24584661) - 432 (чотириста тридцять дві) грн. 00 коп. - пені та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. судового збору.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва