ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2022 Справа №917/531/22

м.Полтава

Суддя Паламарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін матеріали

за позовною заявою Департаменту освіти Полтавської міської ради, вул. Соборності, 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000

до Приватного підприємства "БК НОВА ЕРА", вул. Шевченка, б. 82, кв. 31, м.Полтава, Полтавська область, 36000

про стягнення 48 787,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

06.06.2022р. до суду надійшла позовна заява Департаменту освіти Полтавської міської ради до Приватного підприємства "БК НОВА ЕРА" про стягнення збитків в розмірі 48 787,63 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2022 р. даний позов був переданий на розгляд судді Паламарчука В.В.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 13.06.2022р. суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача 05.07.2022р. до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №4392). У відзиві відповідач вказує на необґрунтованість позовних вимог, оскільки позивач не довів факту завдання йому збитків та наявності підстав для перегляду ціни договору.

У встановлені судом строки додаткових письмових доказів, клопотань, заяв та пояснень від сторін до суду не надійшло.

Згідно з частиною третьою статті 252 ГПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до Звіту про результати проведення процедури закупівлі UА-2020-08-21-002175-b від 24.09.2020р. з ціною пропозиції - 999 852,00 грн. ПП «БК НОВА ЕРА» стало переможцем.

В подальшому між Департаментом освіти Полтавської міської ради та Приватним підприємством «БК НОВА ЕРА» 24 вересня 2020 року укладено Договір № 99 Т (далі Договір).

Відповідно до умов п. 1.1. Договору, Підрядник за завданням Замовника, відповідно до умов цього Договору про закупівлю, зобов`язується на свій ризик надати послуги Інші завершальні будівельні Послуги (Поточний ремонт приміщень, за адресою: вул. Нечуя-Левицького, 4) відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації (які, з урахуванням частини 1 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі (із змінами та доповненнями), норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, далі іменуються-Послуги), а Замовник-прийняти та оплатити такі Послуги відповідно до умов цього Договору.

Згідно з п.1.2. Договору склад та обсяги Послуг та строки визначені Технічними вимогами і якісними характеристиками (Додаток № 1), який є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору загальна вартість Послуг за цим Договором становить 999 852 грн. 00 коп. з ПДВ. Ціна Договору не може змінюватися в ході його виконання, якщо інше не передбачено цим Договором та чинним законодавством. Ціна Договору може бути знижена за згодою Сторін без зміни передбачених Договором обсягу Послуг та інших умов виконання Договору (п. 3.2. Договору).

Згідно з п. 3.3. Договору, договірна ціна складається згідно з ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва».

Оплата за цим Договором проводиться Замовником протягом 15 календарних днів з моменту прийняття Послуг, що підтверджується актами приймання виконаних Послуг та перераховує на розрахунковий рахунок Підрядника вартості прийнятих Послуг (п. 3.4. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору, підрядник зобов`язується виконати Послуги до 20 жовтня 2020 року.

Передача виконаних Послуг Підрядником і прийняття їх Замовником оформлюється актами приймання виконаних Послуг, підписаними уповноваженими представниками Сторін (п. 5.1. Договору).

Згідно з п. 10.1 Договору договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами і діє до 25.12.2020 року.

09.11.2020 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1, якою внесли зміни до п. 4.1. Договору та продовжили виконання Послуг Підрядником до 24.11.2020 року.

17.12.2020 року Сторони згідно умов Договору уклали Додаткову угоду №2, якою зменшили вартість Послуг та внесли зміни до п. 3.1. Договору загальна вартість Послуг за цим Договором становить 993 156 грн. 28 коп. з ПДВ.

У грудні 2020 року сторонами на виконання Договору було підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати на загальну вартість послуг - 993 156, 28 грн. Зауваження сторін при підписанні акту-відсутні.

Відповідачем було виставлено рахунок №61 від 04.12.2020р. на загальну вартість послуг - 993 156, 28 грн. Даний рахунок відповідача було оплачено позивачем 10.12.2020р., що доводиться платіжним дорученням № 6658.

В ході проведення ревізії Північно-східним офісом Держаудитслужби Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області фінансово-господарської діяльності Департаменту освіти Полтавської міської ради за період з 01.01.2019 року по 30.09.2021 року складено Акт № 201603-22/23 від 30.11.2021року. Під час ревізії встановлено порушення, а саме: при виконанні робіт з поточного ремонту по об`єкту «Інші завершальні будівельні послуги (Поточний ремонт приміщень за адресою: вул. Нечуя Левицького, 4)» підрядником ПП «БК НОВА ЕРА» завищено вартість виконаних та оплачених Департаментом за рахунок коштів міського бюджету робіт на загальну суму 48787,63 грн.

Ревізією було встановлено, що відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в від 04.12.2020 №1 за грудень 2020 підрядником включено вартість таких будівельних робіт:

- «Демонтаж облицювання стін пластиковими панелями» за РЕКН ЕН15-77-2 «Опорядження стін пластиковими панелями шириною до 400мм» із застосуванням коефіцієнту 0,8, загальним обсягом 200 m2;

«Демонтаж гіпсокартонних перегородок» за РЕКН ЕН 10-94-1 «Улаштування перегородок на металевому однорядному каркасі з обшивкою гіпсокартонними листами або гіпсоволокнистими плитами в один шар без ізоляції у житлових і громадських будівлях» із застосуванням коефіцієнта 0,7, загальним обсягом 4,7м2;

- «Демонтаж стель пластиковими панелями» за РЕКН ЕН 15-77-3 «Опорядження стін пластиковими панелями шириною до 400мм» із застосуванням коефіцієнту 0,8, загальним обсягом 8 m2;

- «Демонтаж каркасу підвісних стель «Армстронг» за РЕКН ЕН15-76-1 «Улаштування каркасу підвісних стель «Армстронг» із застосуванням коефіцієнту 0,7, загальним обсягом 50м2;

- «Демонтаж плит стельових стелі «Армстронг» за РЕКН ЕН 15-76-2 «Укладання плит стельових в каркас стелі «Армстронг» із застосуванням коефіцієнту 0,8, загальним обсягом 50м2.

Відповідно до вимог п. 4.3 та п. 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1- 1:2013, а також п. 4.6 ДСТУ-Н Б Д.2.4-21:2012 та п. 2.8 ДСТУ-Н Б Д.2.2- 48:2012 коефіцієнт 0,8 застосовується виключно при демонтажі збірних бетонних та залізобетонних конструкцій, а також збірних дерев`яних конструкцій, а коефіцієнт 0,7 при демонтажі металевих конструкцій.

Вказане призвело до завищення вартості виконаних ремонтно- будівельних робіт ПП «БК НОВА ЕРА» на суму 48787,63 грн., яка Департаментом оплачена в повному обсязі.

Департаментом освіти Полтавської міської ради на адресу ПП «БК НОВА ЕРА» 25.01.2022р. за вих.№01-09-01.3-08/347 та 16.03.2022р. за вих. №01-09-01.3-08/954 було надіслано вимоги повернути кошти із наданням коригуючого акту, та виставлено рахунок для відшкодування надмірно сплачених коштів за Договором.

ПП «БК НОВА ЕРА» 27 квітня 2022р. на лист Департаменту освіти Полтавської міської ради надіслало відповідь в якому вказано, що демонтажні роботи були технічно необхідні та входили до складу технічної, кількісної та якісної специфікації тендерної документації відкритих торгів, та виконані в повному обсязі. Враховуючи викладене, ПП «БК НОВА ЕРА» не порушило жодних вимог Замовника, тому повернення коштів за виконані демонтажні роботи неправомірні.

Дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення збитків за результатами проведеної Північно-східним офісом Держаудитслужби Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області ревізії фінансово господарської діяльності, на підставі ст. 224 ГК України.

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобов`язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (частини 4 статті 611 Цивільного кодексу України).

Частинами першою та другою статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Господарський кодекс України збитками визначає витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (стаття 224 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог статті 623 Цивільного кодексу України, встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Відповідач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, відповідно до умов Договору та погодженої сторонами кошторисної документації, що свідчить про відсутність в діях Відповідача такого обов`язкового елементу складу правопорушення, як протиправна поведінка, та відповідно виключає підстави для застосування до Відповідача відповідальності у вигляді обов`язку відшкодувати збитки.

Належним доказом у даній справі, на думку позивача, є акт ревізії Державної аудиторської служби України №201603-22/23 від 30.11.2021р., яким безпосередньо встановлена сума нанесених збитків.

Посилання позивача на акт ревізії Північно-східного офісу Державної аудиторської служби в Полтавській області №201603-22/23 від 30.11.2021р. як на беззаперечну підставу для задоволення позовних вимог, є необґрунтованим, оскільки акт ревізії Державної аудиторської служби України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ньому висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору.

Положенням «Про державну аудиторську службу», яке затверджено постановою КМУ №43 від 03.02.2016, визначено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Загальне поняття акта ревізії наведено у пункті 3 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №550 від 20 квітня 2006 року з подальшими змінами (далі - Порядок), згідно з яким акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акта. У цьому випадку акт ревізії, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень (що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта ревізії) не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії.

Сам по собі акт ревізії складений за наслідками проведення перевірки діяльності позивача, не визначений законодавством як безумовний доказ господарського чи цивільно-правового правопорушення. Такий акт не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб робота (діяльність) яких перевірялися. Цей документ є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. При цьому, обставини вказані в такому Акті ревізії в господарському судочинстві повинні підтверджуватися належними доказами у відповідності до статей 73, 74, 76-79 ГПК України.

У той же час, виявлення вказаних порушень може бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому чинним законодавством України порядку.

Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору, який було виконано сторонами і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати, отже не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.07.2018 у справі №904/7287/17, від 20.06.2019 у справі №916/1906/18, від 26.12.2019 у справі №908/2711/18.

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

Відповідно до ч. 1 ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 31.03.2021 у справі № 923/875/19). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Позивачем не було доведено належними та допустимими доказами, що грошові кошти були отримані без належних правових підстав.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з покладенням судового збору на позивача в порядку п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України).

Суддя Паламарчук В.В.