ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2022 Справа № 910/3812/22
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Крутогорний», м. Дніпро

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Елемарк Енергооблік», м. Київ

Про: стягнення 83 410, 71 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ :

ТОВ «Крутогорний» (позивач) звернувся з позовом до ТОВ «Елемарк Енергооблік» (відповідач) про стягнення 83 410, 71 грн. ( в т.ч.: 48 000, 00 грн. - основна заборгованість; 26 340, 00 грн. - заборгованість по сплаті комунальних платежів, 3 340, 27 грн. - пеня; 5 225, 45 грн. - інфляційні втрати та 504, 99 грн. - 3% річних) заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасного внесення орендних платежів та комунальних послуг за договором оренди №0219/09-1 від 02.09.19р. (укладеним між сторонами).

Ухвалою від 11.07.22 р. було відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

ТОВ «Елемарк Енергооблік» (відповідач) позовні вимоги визнав частково.,посилаючись на наступні обставини : позивачем було надано акт звіряння від 27.01.22 р., яким визначено суму заборгованості у розмірі 74 340, 00 грн., яка складається з орендної плати в сумі 48 000, 00 грн. та 26 340, 00 грн. компенсації комунальних послуг, яка визначена без узгодження її фактичного використання та об`єму. Також звертає увагу, що між сторонами 31.01.22 р. було підписано акт приймання передачі до договору оренди №0219/09-1, відповідно до якого орендар передав, а орендодавець прийняв нежитлові приміщення. Сторонами в акті не було зазначено показання лічильників, також орендар не надав рахунок на компенсацію комунальних послуг. Пред`явлений розрахунок позивача за період з 11.01.22 р. по 18.05.22 р. не відповідає суттєвим умовам договору, згідно яких першим днем розрахункового періоду є 01.03.22 р. Посилаючись на форс мажорні обставини, викликані збройною агресію російської федерації проти України ( яке підтверджується листом Торгівельно промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.22 р. ) відповідач вважає нарахування штрафних санкцій у вигляді 3% річних, інфляційного збільшення та подвійної ставки НБУ неправомірними. Відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього заборгованості за сплату орендної плати в розмірі 48 000, 00 грн. В задоволенні іншої частини вимог просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд ,-

ВСТАНОВИВ:

02.09.19 р. між ТОВ «Крутогорний» (орендодавець) та ТОВ «Елемарк Енергооблік» (орендар) укладено договір оренди №0219/09-1, відповідно до п.1.1 орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне користування, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування нежитлову будівлю, визначену в договорі та зобов`язується сплачувати орендодавцеві орендну плату. Пунктом 1.3 встановлено, що об`єктом оренди є одноповерхова нежитлова будівля площею 727,1 кв.м. по вул. Барнаульська, б. 2-А в м. Дніпро. Пунктом 1.4 встановлено, що стан об`єкта оренди на момент передачі в оренду зазначається в акті приймання передавання будівлі. Пунктом 3.1 встановлено, що орендодавець зобов`язується передати будівлю, а орендар прийняти її протягом двох днів з дня підписання договору. Пунктом 3.3 встановлено, що передання об`єкту оренди орендарю оформлюється актом приймання передачі, який оформлюється в двох примірниках та підписується сторонами. Пунктом 6.4 договору визначено, що орендна плата складає 48 000, 00 грн. в місяць, в тому числі ПДВ 8 000, 00 грн. Пунктом 6.7 договору встановлено, що крім орендної плати орендар сплачує вартість спожитих ним комунальних послуг згідно показань відповідних лічильників на підставі виставлених орендодавцем рахунків протягом 10 днів з моменту їх отримання. Орендна плата сплачується орендарем незалежно від результатів господарської діяльності. Пунктом 9.3 договору передбачено, що у разі прострочення сплати орендної плати орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на період прострочення платежу за кожний день прострочення. (а. с. 10-14)

Об`єкт оренди передано відповідачу 02.09.19 р., про що сторонами складено та підписано акт приймання передачі. (а. с. 15)

30.12.21 р. між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору оренди №0219/09-1 від 02.09.19 р., згідно п. 1 якої строк дії договори продовжено до 31.01.22 р. (а. с. 16) .

28.01.22 р. між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору оренди №0219/09-1 від 02.09.19 р., згідно п. 1 якої сторони домовились про дострокове розірвання договору оренди з 01.02.22 р. Пунктом 3 додаткової угоди сторони підтвердили наявність заборгованості відповідача, яка вказана в акті звіряння та протягом місяця погодили її погашення ТОВ «Елемарк Енергооблік» в повному обсязі (а. с. 17)

27.01.22 р. сторонами підписано акт звіряння взаємних розрахунків, відповідно до якого сума заборгованості складає 74 340, 00 грн., акт підписано позивачем та відповідачем без зауважень (а. с. 19)

31.01.22 р. між сторонами підписано акт передання приймання нежитлового приміщення, яким відповідач передав, а позивач прийняв нежитлову будівлю площею 727,1 кв.м. по вул. Барнаульська, б. 2-А в м. Дніпро (а. с. 18)

Позивачем на адресу відповідача було направлено рахунок №819 від 30.12.21 р. на загальну суму 48 000, 00 грн. з призначенням платежу «оренда нежитлового приміщення за січень 2022 року» та рахунок №46 від 31.01.22 р. на загальну суму 26 340, 00 грн. з призначенням платежу «компенсація комунальних послуг» (а. с. 20, 21).

З наданих карток рахунку вбачається, що ТОВ «Елемарк Енергооблік» за направленими на його адресу рахунками оплату не здійснило (а. с. 20, 21).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За своєю правовою природою договір №0219/09-1 від 02.09.19 р. відноситься до договорів оренди. За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. За договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). ( ст. 283 ГК України ).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об`єкта оренди. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі. (ст. 286 ГК України)

У відповідності із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, обов`язок орендаря щодо своєчасності внесення орендної плати за договором найму (оренди) передбачений ст. 762 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом, а згідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мас виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами

На підтвердження наявної заборгованості позивачем надано рахунок №819 від 30.12.21 р. на загальну суму 48 000, 00 грн. з призначенням платежу «оренда нежитлового приміщення за січень 2022 року» та рахунок №46 від 31.01.22 р. на загальну суму 26 340, 00 грн. з призначенням платежу «компенсація комунальних послуг».

З акту звіряння взаємних розрахунків, відповідно до якого сума заборгованості складає 74 340, 00 грн., з яких сума 48 000, 00 грн. заборгованість по сплаті орендної плати, 26 340, 00 грн. заборгованість по сплаті комунальних платежів.

Враховуючи, що наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами, позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості з орендної плати в розмірі 48 000, 00 грн. та суми заборгованості з сплати комунальних платежів в розмірі 26 340, 00 грн. підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставку НБУ в сумі 3 340, 27 грн., інфляційні витрати в сумі 5 225, 45 грн., 3% річних у сумі 504, 99 грн. за період з 11.01.22 р. по 18.05.22 р. відповідно до приписів ст. 625 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Заперечуючи проти нарахування та стягнення штрафних санкцій, відповідач посилається на форс мажорні обставини, які підтверджуються листом Торгівельно промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.22 р.

Посилаючись на форс-мажор , як на підставу звільнення від відповідальності, зацікавленій стороні обов`язково потрібно довести, як саме проявився форс-мажор у конкретному зобов`язанні. Одного лише абстрактного посилання на наявність форс-мажору буде однозначно недостатньо.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.01.22р. у справі №904/3886/21.

Верховний Суд в постанові від 21.07.21 р. у справі №912/3323/20 зокрема зазначив, що єдиним доказом існування форс-мажорних обставин є довідка Торгово-промислової палати, втім ця позиція є помилковою. Існування обставин форс-мажору щодо порушення/невиконання зобов`язань, які виникли внаслідок укладення договору оренди між резидентами України, може доводитися будь-якими доказами (п. 44 постанови).

З огляду на це, суд зазначає, що абстрактний та загальний лист ТПП України від 28.02.2022 щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зумовлених військовою агресією РФ проти України, не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим).

Тому твердження відповідача про неможливість виконання своїх зобов`язань є необґрунтованим, адже лист ТПП України в даному випадку не є належним та допустимим доказом.

Перевіривши розрахунок подвійної облікової ставки НБУ, індексу інфляції та пені, суд погоджується з наданим розрахунком, зробленим позивачем, та стягує на його користь з відповідача з відповідача пеню в розмірі 3340, 27 грн., інфляційні витрати в розмірі 5225, 45 грн., 3% річних у розмірі 504, 99 грн. за період з 11.01.22 р. по 18.05.22 р.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача стягується сплачений судовий збір в сумі 3 204, 00 грн. відповідно до платіжного доручення №301 від 08.06.22 р.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240-242 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Крутогорний» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елемарк Енергооблік» про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Елемарк Енергооблік» ( 01054, м. Київ, бульвар Верховної Ради, буд. 22; ) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Крутогорний» (49044, м. Дніпро, вул. Барикадна, буд. 22; ): 48 000, 00 грн. заборгованість з орендної плати; 26 340, 00 грн. - заборгованість по сплаті комунальних платежів, 3 340, 27 грн. - пеня; 5 225, 45 грн. - інфляційні втрати ; 504, 99 грн. - 3% річних та 2481,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 05.10.22р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.