ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2022 року м.Дніпро Справа № 904/1532/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Антоніка С.Г., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

За участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):

Представник позивача Канципа Євгеній Сергійович (в режимі відеоконференції)

Представник відповідача Філімонова О.М. (ЦАГС)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариство комерційного банку "Приват Банк"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2022 про відмову у забезпеченні позову у справі №904/1532/22 (суддя Манько Г.В.,)

за позовом Акціонерного товариство комерційного банку "Приват Банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж", м. Дніпро

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротермінал логістік", м. Запоріжжя

про звернення стягнення на предмет застави за договором застави частки у статутному фонді в розмірі 3 427 605 761 грн 09 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" із позовом про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави частки у статутному фонді №DNHSLOK271016/DZ від 27.10.2016, укладеним між акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Боріваж", а саме: на належну товариству з обмеженою відповідальністю "Боріваж" частку у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" у розмірі 99,999955% шляхом реалізації з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у процедурі виконавчого провадження.

Одночасно з позовною заявою Акціонерним товариством комерційним банком "ПРИВАТБАНК" подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю " Боріваж " вчиняти дії щодо відчуження у будь- який спосіб (купівлі-продажу, дарування, міни та ін.) корпоративних прав - частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік"у розмірі 99, 999955 %, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю " Боріваж ";

-заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю " Боріваж ", як учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік", якому належить частка в статутному капіталі у розмірі 99, 999955 % вчиняти будь-які дії щодо зміни складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" та співвідношення їх часток між собою;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю " Боріваж ", як учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік", якому належить частка в статутному капіталі у розмірі 99,999955% вчиняти будь-які дії щодо зміни розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік";

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю " Боріваж", як учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік", якому належить частка в статутному капіталі у розмірі 99, 999955 % виходити із Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік", а також надавати дозвіл іншим учасникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" виходити із Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік".

-заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю " Боріваж ", як учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік", якому належить частка в статутному капіталі у розмірі 99, 999955 % вчиняти будь-які дії (надавати згоду на укладення відповідних договорів, уповноважувати виконавчий орган Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" на підписання відповідних договорів та ін.) щодо відчуження Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" належного йому нерухомого майна, зокрема але не виключно морського перевантажувально-складського комплексу зернових вантажів з причалом, що розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, селищна рада Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27;

- заборонити держателю Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - Міністерству юстиції України, суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", зокрема державним реєстраторам, нотаріусам та іншим особам, що мають доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік".

Обгрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач посилався на існуючу загрозу утруднення або взагалі неможливість виконання рішення суду, беручи до уваги обставини знецінення забезпечення Кредитного договору, скорочення активів та ділової активності ТОВ " Боріваж ", а також його недобросовісні дії щодо виконання своїх обов`язків за Кредитним договором.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2022 у справі № 904/1532/22 відмовлено в задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк про забезпечення позову.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, позивач- Акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2022 у справі №904/1532/22 про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, прийняти нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неповне з`ясування обставин справи.

Зокрема, апелянт посилається на те, що господарський суд першої інстанції не надав належної правової оцінки фактичним обставинам справи, не врахував необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності, забезпечення збалансованості інтересів сторін наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом судового спору, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів і постановив незаконну ухвалу.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, залишив поза уваги те, що реєстрація обтяжень в Державному реєстрі ніяким чином не запобігає можливості ТОВ «Боріваж», як учасника ТОВ «Агротермінал Логістік». здійснювати відчуження (як шляхом прямого відчуження за допомогою укладення правочину з товариством, так і шляхом виведення майна товариства через вихід його учасників) вказаним суб`єктом господарювання належного йому нерухомого майна, яке є основними активами цього підприємства що, відповідно, відобразиться на вартості частки ТОВ «Боріваж» у ТОВ «Агротермінал Логістік».

Відчуження ТОВ «Агротермінал Логістік» належного йому нерухомого майна, в свою чергу неминуче призведе до знецінення майна ТОВ «Боріваж», а саме - вартості його корпоративних прав у вказаному підприємстві, що свою чергу унеможливить погашення заборгованості Відповідача за Кредитним договором.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/1532/22 від 30.06.2022 про відмову в забезпеченні позову та забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2022 року (у складі колегії суддів: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Іванов О.Г., Чус О.В.) прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариство комерційного банку "Приват Банк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області про відмову у забезпеченні позову від 30.06.2022 у справі №904/1532/22 до свого провадження. Розгляд справи №904/1532/22 призначено в судовому засіданні на 29.08.2022 року об 10:30 годині в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.18р. зі змінами, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі № 904/1532/22 у зв`язку з перебування у відпустці судді Чус О.В. (для вирішення питання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції та подальшого розгляду справи тощо).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2022, справу №904/1532/22 передано колегії суддів у складі: Березкіна О.В. (головуючий, доповідач), судді: Дармін М.О., Іванов О.Г.

29.08.2022 року розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/1532/22 у зв`язку з відпусткою суддів Дарміна М.О., Іванова О.Г., визначеного протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08. 2022 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2022, справу №904/1532/22 передано колегії суддів у складі: Березкіна О.В. (головуючий, доповідач), судді: Антонік С.Г., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.08.2022року прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариство комерційного банку "Приват Банк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області про відмову у забезпеченні позову від 30.06.2022 у справі №904/1532/22 до провадження вищезазначеною колегією суддів. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 21.09.2022 року о 10:00год., в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал судових засідань №207.

Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Боріваж» надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи позивача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 21.09.2022 року представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротермінал логістік" в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

21.09.2022 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" із позовом в погашення простроченої заборгованості за Кредитним договором № від 13.12.2016 в сумі 3 427 605 761,09 грн, з яких: 2 867 989 340,94 грн - тіло кредиту; 559 616 420,15 грн - проценти за користування кредитом, звернути стягнення на предмет застави за Договором застави частки у статутному фонді №DNHSLOK271016/DZ від 27.10.2016, укладеним між акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ", а саме на належну товариству з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" частку у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОПСТІК" (69065, м. Запоріжжя, майдан Інженерний, буд. 1, оф. 308, ) у розмірі 99,999955%. Також просить встановити наступний спосіб реалізації предмета застави за Договором застави частки у статутному фонді № DNHSLOK271016/DZ від 27.10.2016 шляхом реалізації з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у процедурі виконавчого провадження.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову, позивач АТ КБ «Приватбанк» посилався на те, що обставини знецінення забезпечення Кредитного договору, скорочення активів та ділової активності ТОВ "БОРІВАЖ", а також його недобросовісні дії щодо виконання своїх обов`язків за Кредитним договором свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, які є цілком адекватними, відповідають предмету позову та здатні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист порушених прав АТ КБ «ПриватБанк» без безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів ТОВ «БОРІВАЖ».

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову, визначених позивачем, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушеного права у разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими прокурором вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

За змістом статей 2, 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суть якої зводиться до того, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аналіз положень статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України вказує на те, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.10.2016 року між сторонами був укладений Договір застави частки у статутному фонді № DNHSLOK271016/DZ, яким було забезпечено виконання зобов`язань за кредитним договором № DNHSLOK271016 від 27.10.2016 (позичальник ТОВ "Агротермінал Логістік").

13.12.2016 Договором про внесення змін Договір застави частки у статутному фонді № DNHSLOK271016/DZ від 27.10.2016 викладено в новій редакції.

З урахуванням змін договором застави забезпечено виконання зобов`язань за кредитним договором DNHSLOK271016 від 27.10.2016 (позичальник ТОВ "Агротермінал Логістік") та DNHSLOK06941 від 13.12.2016 (позичальник ТОВ "Боріваж").

Пунктом 6 Договору застави передбачено, що в забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором та заставодавцем за цим договором, Заставодавець надав в заставу частку у статутному капіталі Позичальника, що належить йому на праві власності 99, 999955 % .

У договорі застави визначено заставну вартість предмету застави у розмірі 5 501 636 700,00 грн. (пункти 1, 6 договору застави).

Заставна вартість майна визначалась сторонами виходячи з дійсної (ринкової) вартості, з урахуванням того, що у власності ТОВ "Агротермінал Логістік" перебуває цілісний майновий комплекс, який складається як з об`єктів нерухомого майна так і з об`єктів рухомого майна.

За умовами договорів застави ТОВ "Боріваж" зобов`язане не передавати Предмет застави у заставу іншим особам, або в наступну заставу, у спільну діяльність, не здійснювати її відчуження або розпорядження без письмової згоди Заставодержателя - AT КБ "Приватбанк" ( п. 17.1 договору застави зі змінами).

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Оскільки відомості про заборону відповідачу передавати Предмет застави у заставу іншим особам, або в наступну заставу, у спільну діяльність, не здійснювати її відчуження або розпорядження без письмової згоди Заставодержателя - AT КБ "Приватбанк" внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що ТОВ "Боріваж" може здійснити відчуження своїх корпоративних прав і це є гарантією виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Позивач не надав жодного доказу того, що відповідач намагається або буде намагатись здійснити відчуження своєї частки у статутному фонді ТОВ « Агротермінал Логістик», що з урахуванням існування Договору застави цієї частки та існування у Державному реєстру речових прав відповідного обмеження у вигляді заборони відчуження, є лише необгрунтованим припущенням позивача.

Як вбачається з заяви позивача про забезпечення позову, обгрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач посилається також на те, що відповідач має заборгованість за кредитним договором, який забезпечений договором застави частки відповідача - 99,999955 % у статутному фонді іншої юридичної особи ТОВ «Агротермінал Логістик», вартість якої поступово зменшується.

Проте, наявність заборгованості за кредитним договором, не підтвердженої судовим рішенням, не є доказом відсутності у відповідача коштів, достатніх для її погашення, та не свідчить про неможливість виконання рішення суду у випадку задоволення позову про звернення стягнення на предмет застави.

В свою чергу, зменшення балансової вартості майна боржника жодним чином не впливає на розмір частки відповідача ТОВ « Боріваж» у статутному фонді ТОВ « Агротермінал Логістік»- 99,999955 %, яка передана у заставу позивачу.

Крім того, позивач обгрунтовує заяву тим, що вартість активів відповідача починаючи з 2016 року знижується, як зменшується і виручка відповідача від господарської діяльності.

На підтвердження свої доводів надав Висновок № 02/20 від 14.12.2020, складений ПП "Консалтингова-Група "Агро-Експерт".

Проте, як вбачається з даного висновку, вартість майна ТОВ "Боріваж", яке складається з 99,999955% частки у ТОВ "Агротермінал Логістік" визначено експертом виключно за даними балансів ТОВ "Агротермінал Логістік" за період з 01.01.2019 по 30.06.2020.

Балансова вартість основних засобів - це вартість основних засобів на певний час, що розраховується, як початкова вартість придбаних об`єктів, за якою він обліковується у балансі за мінусом нагромадженої суми зносу.

Тобто, балансова вартість основних засобів, що відображається в балансі підприємства не є тотожною справедливій вартості даних основних засобів, (наведене також зазначено на стор. 8 висновку на який посилається Позивач).

Відповідно до визначення наведеного у пункті 3 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440, справедливою вартістю майна та майнових прав є ринкова вартість, тобто - вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу (визначення наведене у пункті 3 Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440).

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 6.8, 6.9. постанови від 24.04.2018 по справі 925/1165/14, зробила висновок, що вартість частини майна товариства, що відповідає вартості частки певного учасника, повинна відповідати вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів), пропорційній до частки учасника в статутному капіталі товариства. Вартість частки певного учасника, визначається на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві. Взяття майна на облік за певною вартістю є односторонньою вольовою дією товариства, яка не може бути беззаперечним доказом дійсної вартості майна.

Однак, висновок на який посилається Позивач в обґрунтування знецінення предмету застави, не містить встановлених обставин щодо справедливої, ринкової вартості предмету застави.

Крім того, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що предмет застави знецінився більш як на 90 %, оскільки нарахування підприємством зносу (амортизації) основних засобів, є обов`язковим, здійснюється на виконання вимог нормативно-правового акту - Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92. Внаслідок нарахованого зносу (амортизації) відбувається різниця у показниках в балансі між первісною вартістю основних засобів та залишковою вартістю, зокрема: у 2016 році основні засоби обліковані ТОВ "Агротермінал Логістік" за балансовою первинною вартістю 224 119,5 тис. грн., станом на 31.12.2020 залишкова вартість основних засобів склала 211 684,7 тис. грн., різниця складає 12 434,8 тис. грн., які є нарахованим зносом (амортизація).

При цьому, ані первинна балансова вартість основних засобів, ані залишкова балансова вартість основних засобів не відображають справедливої вартості майна. Справедлива вартість - сума, за якою можна продати актив або оплатити зобов`язання за звичайних умов на певну дату, і яка не була доведена позивачем.

Посилання позивача на те, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову є недобросовісна поведінка відповідача у межах справи № 904/6357/20 за позовом Банку до відповідача про розірвання Договору, під час розгляду якої відповідач намагається зупинити провадження, звертається із заявами про зарахування зустрічних вимог, не є обгрунтованою причиною для вжиття заходів забезпечення позову з огляду на таке.

Статтею 4 ГПК України кожному гарантовано право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку.

Статтею 42, 169 ГПК України визначені процесуальні права сторін, у тому числі, право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, а тому реалізація відповідачем своїх процесуальних прав під час судового розгляду іншої справи не є доказом недобросовісності дій та не є підставою у даному спорі для вжиття заходів забезпечення позову.

Колегія суддів зазначає, що сама по собі заборгованість за кредитним договором не є підставою для автоматичного вжиття заходів забезпечення позову.

Щодо вимог позивача про заборону держателю Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - Міністерству юстиції України, суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", зокрема державним реєстраторам, нотаріусам та іншим особам, що мають доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік", то в цій частині колегія суддів зазначає, що такий спосіб забезпечення позову є необгрунтованим втручанням у господарську діяльність ТОВ «Агротермінал Логістік».

У Постановах КГС ВС від 13.01.2021 у справі № 910/9855/20, від 19.01.2021 у справі № 902/774/20, зазначено, що під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем не надано будь-які докази ухилення Відповідача від виконання зобов`язання, не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а саме лише посилання в заяві Позивача про забезпечення позову на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, та на неможлівість ефективного судового захисту без наведення відповідного обґрунтування та подання відповідних доказів, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Оскільки, позивачем не підтверджена наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує застосування певного виду забезпечення позову, а тому, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариство комерційного банку "Приват Банк" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2022 про відмову у забезпеченні позову у справі №904/1532/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених ч.3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 26.09.2022року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя С.Г.Антонік

Суддя І.М.Кощеєв