ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2022 Справа № 904/501/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМА ІНВЕСТ", м. Марганець, Дніпропетровська область

до Фізичної особи - підприємця Зима Олександра Володимировича, м. Марганець, Дніпропетровська область

про зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Главацький А. І.

Представники:

від позивача Пашніна А.В.

від відповідача Зима О.В.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Система Інвест» (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Зима Олександра Володимировича (далі Відповідач), за змістом якого просило зобов`язати Відповідача усунути перешкоди в користуванні Позивачем об`єктом нерухомого майна приміщенням загальною площею 198,8 кв.м., що складається з: приміщення кухні 12,3 кв.м.; авто майстерні 84,8 кв.м.; миєчне відділенні 81.9 кв.м.; магазин 19.8 кв.м.; розташованим за адресую: Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, будинок, 13-а, шляхом його звільнення та повернення Позивачу майна, переданого згідно Переліку № 1 (Додаток до Договору оренди приміщення № 1 від 02.01.2011).

Заявлені вимоги, мотивовані тим, що між сторонами був укладений договір оренди спірного майна, строк дії якого скінчився 02.01.2022 року. Позивач належним чином повідомив Відповідача про відсутність намірів на продовження строку дії договору та направив на його адресу Акт передачі (повернення) орендованого майна.

Зважаючи на те, що після закінчення строку дії договору оренди, Відповідач не повернув майно за актом приймання-передачі та продовжує займати спірний об`єкт нерухомості, Позивач вважає, що це призводить до порушення його права на вільне використання та розпорядження своїм майно, яке підлягає захисту шляхом усунення перешкод у здійсненні відповідного права у спосіб, що визначений в позовній заяві.

Ухвалою від 16.02.2022 року суд відкрив провадження у справі № 904/501/22 та призначив її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав суду клопотання про закриття провадження у справі, за змістом якого зазначив, що після відключення об`єкта оренди від енергопостачання, Орендар повністю припинив використання зазначеного майна в господарській діяльності, тобто з 14.09.2021 року він фактично звільнив спірний об`єкт, про що неодноразово повідомляв позивача. Зазначені обставини за доводами Відповідача свідчать про відсутність предмету спору, що є підставою для закриття провадження у справі.

Позивач проти закриття провадження у справі заперечував, посилаючись на те, що в зв`язку зі зміною Відповідачем замків у спірному приміщенні, Позивач не має можливості потрапити до приміщень, внаслідок чого не може оглянути стан майна, перевірити його наявність, тощо. Таким чином, Позивач вважає, що станом на даний час спір між сторонами існує.

30.06.2022 року Позивач звернувся до суду з заявою про зміну предмету позову, за змістом якої вважав, що його право підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову, в зв`язку із чим просив суд витребувати з чужого незаконного володіння Відповідача спірний об`єкт нерухомості, а також, майно згідно Переліку № 1 до Договору оренди № 1 від 02.01.2011 року.

У відзиві на заяву про зміну предмета позову, Відповідач зазначив, що звертаючись до суду з віндикаційним позовом, Позивач має підтвердити право власності на спірне майно, довести індивідуальні ознаки майна, що витребовується, наявність майна у незаконному володінні відповідача, а також, відсутність в останнього правових підстав для володіння цим майном. При цьому, Відповідач зазначив, що 15.07.2022 року спірний об`єкт нерухомості було повернуто на підставі складеного Позивачем (та в його редакції) Акту про повернення приміщення за Договором оренди приміщення № 1 від 02.01.2011 року від 29.06.2022 року.

Щодо повернення рухомого майна згідно Переліку № 1 до Договору оренди, Відповідач зазначив, що відповідне майно, яке було передано при підписанні Договору оренди № 1 не було конкретизовано Орендодавцем та взагалі не має індивідуально-визначених ознак, при цьому, об`єктом віндикаційного позову може бути виключно індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову.

04.08.2022 року Позивач подав суду клопотання про закриття провадження у справі. Зазначене клопотання мотивовано тим, що сторонами підписано Акт повернення приміщення від 29.06.2022 року за Договором оренди приміщення № 1 від 02.01.2011 року. Щодо повернення обладнання, акт містить зауваження, що повернення приміщення здійснено без обладнання згідно переліку № 1 до Договору оренди приміщення № 1 від 02.01.2011 року.

За викладених обставин, Позивач просив суд закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмету спору.

25.08.2022 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в засіданні на 15.09.2022 року.

Під час розгляду справи по суті, Позивач підтримав свої позовні вимоги в частині витребування з чужого незаконного володіння Відповідача майна згідно Переліку № 1 (Додаток до Договору оренди приміщення № 1 від 02.01.2011), в решті вимог просив суд закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмету спору. Відповідач проти задоволенні заявлених вимог заперечував.

В порядку ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 15.09.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2011 року між ТОВ «Система Інвест» (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Зима О.В. (Орендар) був укладений Договір оренди приміщення № 1.

Згідно умов п. 1.1. Договору, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в тимчасове володіння приміщенням загальною площею 198,8 кв.м., що складається з: приміщення кухні 12,3 кв.м.; авто майстерні 84,8 кв.м.; миєчного відділення 81.9 кв.м.; магазину 19,8 кв.м., розташованого за адресую: Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, будинок, 13-а (колишня вул. Радянська, 13а).

Відповідно до п. 1.1.4 Договору, в оренду надається також обладнання згідно Переліку № 1.

За змістом п. 3.1. Договору, термін оренди складає один рік з моменту прийняття приміщення та обладнання, що орендується, за актом приймання.

Умовами п. 3.2. Договору сторони погодили, якщо жодна сторона в термін 10 днів до закінчення даного Договору не заявить про намір його розірвання, даний Договір автоматично пролонгується на термін 1 рік.

Приміщення та обладнання, що орендуються, повинні бути передані Орендодавцем та прийняті Орендарем протягом 2 днів з моменту укладення даного Договору (п. 5.1. Договору).

Передача приміщенні та обладнання, що орендується, здійснюється за актом здачі-приймання, підписання якого свідчить про фактичну передачу таких в оренду (п.5.2 Договору).

Відповідно до умов п. 7.1. Договору, після закінчення терміну оренди Орендар зобов`язаний передати Орендодавцю приміщенні, що орендується, протягом 10 днів з моменту закінчення терміну оренди за актом передачі.

Протягом терміну за п. 7.1. даного Договору Орендар зобов`язаний залишити приміщення, що орендується, та підготувати його до передачі Орендодавцю (п. 7.2. Договору).

У момент підписання акту приймання Орендар передає Орендодавцю ключі від приміщення, що орендується (п. 7.3. Договору).

Приміщення та майно, що орендуються, повинні бути передані Орендодавцю в тому ж стані, в якому вони були передані в оренду з урахування нормального зносу (п. 7.4. Договору).

02.01.2011 року сторонами підписано Акт прийому-передачі в оренду приміщення, а також, Перелік № 1 обладнання, що надається в оренду згідно Договору оренди від 02.01.2011 року.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2021 року по справі № 904/1078/21, у спорі за участю ТОВ «Система Інвест» та ФОП Зима О.В., судом встановлено, що відповідно до п. 3.2. Договору оренди приміщення № 1 від 02.01.2021 року, даний договір є автоматично продовженим на 1 рік, зі строком його дії до 02.01.2022 включно.

В силу вимог ч. 4 ст. 75 ГПК України, зазначені обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи.

20.11.2021 року Позивач направив на адресу Відповідача повідомлення про відсутність наміру продовжувати строк дії договору оренди після 02.01.2022 року, а також проект акта повернення орендованого приміщення та обладнання. Зазначене повідомлення одержано Відповідачем 22.11.2021 року, що підтверджується наданими у справу доказами (а.с. 17-21).

З урахуванням наведених обставин, термін оренди за Договором № 1 від 02.01.2011 року сплив 02.01.2022 року та на ступний строк не продовжувався.

Звертаючись до суду з віндикаційним позовом про витребування з чужого незаконного володіння Відповідача нерухомого майна та обладнання, яке було передано останньому за договором оренди приміщення № 1 від 02.01.2011 року, Позивач посилається на сплив терміну користування орендованим майном та відповідно відсутність підстав для його подальшого використання Відповідачем.

Здійснивши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, суд дійшов наступних висновків.

В силу вимог ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ч. 1 ст. 785 ЦК України).

Згідно положень ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору оренди може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (не споживана річ).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як убачається з матеріалів справи, згідно умов Договору № 1 від 02.01.2011 року, Позивач передав Відповідачеві в тимчасове володіння нежитлове приміщення, яке визначено індивідуальними ознаками та може бути предметом договору оренди в силу приписів ч. 1 ст. 760 ЦК України.

Разом із відповідним індивідуально визначеним майном, Відповідачу передано речі, які визначені лише родовими ознаками обладнання згідно Переліку № 1 до Договору оренди. Зважаючи на те, що в силу вимог ч. 1 ст. 760 ЦК України майно, яке визначено родовими ознаками не може бути предметом оренди, слід дійти висновку, що до правовідносин сторін в частині передачі відповідного обладнання, слід застосовувати положення, що регулюють інший вид договірних зобов`язань, зокрема, положення про Договір позики.

Так, відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

В силу вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З урахуванням наведених норм матеріального закону, зважаючи на встановлений судом факт припинення дії Договору оренди № 1 від 02.01.2011 року, у Відповідача виник обов`язок щодо повернення орендованого майна нежитлового приміщення (ч. 1 ст. 785 ЦК України), а також зобов`язання з повернення обладнання, такої самої кількості, роду та якості (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Як убачається з матеріалів справи, зобов`язання з повернення орендованого нерухомого майна було виконано Відповідачем в процесі вирішення даної справи (після відкриття провадження у справі), що підтверджується двостороннім Актом повернення приміщення від 29.06.2022 року (а.с. 154).

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, зазначені вище обставини, є підставою для закриття провадження у справі в частині вимог про витребування нерухомого майна, в зв`язку з відсутністю предмету спору.

Що стосується вимог в частині витребування з чужого незаконного володіння Відповідача рухомого майна обладнання переданого згідно Переліку № 1 (Додаток до Договору оренди приміщення № 1 від 02.01.2011), суд не вбачає підстав для їх задоволення у визначений в позові спосіб, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 387 Цивільного кодексу України, власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна з чужого незаконного володіння з дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом.

Зазначений засіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибула з його володіння. В цивільно-правовій літературі зазначений засіб захисту отримав назву "віндикація".

Предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння. Важливою умовою звернення з віндикаційним позовом є відсутність між позивачем і відповідачем зобов`язально-правових відносин.

Як вище встановлено судом, обладнання, витребування якого вимагає Позивач, було передано Відповідачу в рамках укладеного сторонами Договору оренди № 1 від 02.01.2011 року, тобто в рамках зобов`язально-правових відносин, що виключає можливість застосування до цих відносин речово-правових засобів захисту, передбачених правилами ст. 387 ЦК України.

Крім того, за визначенням Переліку № 1 до Договору оренди, спірне обладнання, є річчю, що визначена лише родовими ознаками, а отже, відповідне майно взагалі не може бути предметом віндикаційного позову.

Також слід зауважити, що з урахуванням правової природи договору в частині передачі відповідного обладнання (договір позики), у Відповідача існує зобов`язання щодо повернення на користь Позивача речей такої самої кількості, роду та якості, але не того самого обладнання, що було передано згідно Переліку № 1 до Договору.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що вимоги Позивача в частині витребування з чужого незаконного володіння Відповідача майна згідно Переліку № 1 до Договору оренди № 1 від 02.01.2011 року, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

В силу вимог ст. 129 ГПК України, судові витрати пропорційно розміру вимог, в частині яких в задоволенні позову відмовлено, покладаються на Позивача.

Питання про розподіл судових витрат пропорційно розміру вимог, в частині яких провадження у справі закрито в зв`язку з відсутністю предмету спору, може бути вирішено судом протягом п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення, в разі звернення Позивача з відповідною заявою в порядку ч. 3 ст. 130 ГПК України.

Керуючись 73, 75-79, 86, 91, 129, 130, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В частині вимог про витребування з чужого незаконного володіння об`єкта нерухомого майна приміщенням загальною площею 198,8 кв.м., що складається з: приміщення кухні 12,3 кв.м.; авто майстерня 84,8 кв.м.; миєчне відділення 81.9 кв.м.; магазин 19.8 кв.м., розташованого за адресую: Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, будинок, 13-а - провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю предмету спору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.09.2022

Суддя О.В. Ліпинський