ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"05" жовтня 2022 р. Справа № 924/595/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Павлюк І.Ю.

судді Дужич С.П.

судді Савченко Г.І.

розглядаючи апеляційну скаргу арбітражного керуючого (ліквідатора) Глеваського Віталія Васильовича

на ухвалу Господарського суду Хмельницької області, постановлену 17.08.22р. суддею Вибодовським О.Д. у м.Хмельницькому

у справі № 924/595/18

за спільною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ілмар Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Оршівська"

до Фермерського господарства "Подільський аграрій-2014"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 17.08.2022 у справі №924/595/18 про банкрутство Фермерського господарства "Подільський аграрій-2014" у заяві ліквідатора від 05.07.2022р. про покладення на ОСОБА_1 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника Фермерського господарства "Подільський аграрій-2014" про стягнення 13 167 114,33грн. відмовлено.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, арбітражний керуючий (ліквідатор) Глеваський Віталій Васильович звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким заяву ліквідатора Фермерського господарства "Подільський аграрій-2014" Глеваського Віталія Васильовича про притягнення посадових осіб банкрута до субсидіарної відповідальності.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №924/595/18/4904/22 від 06.09.2022р. матеріали справи №924/595/18 витребувано з Господарського суду Хмельницької області.

03.10.2022 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №924/595/18.

Однак, вивчивши зміст апеляційної скарги та розглянувши додані до неї документи, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вже зазначалось вище, оскаржується ухвала Господарського суду Хмельницької області від 17.08.2022р. у справі №924/595/18, яку проголошено та яка набрала законної сили 17.08.2022р., отже 10-ти денний строк апеляційного оскарження закінчився 29.08.2022р. (враховуючи вихідні дні).

Як вбачається з відбитку штемпеля місцевого господарського суду першої інстанції на останній сторінці оскарженої ухвали, остання надіслана на електронну адресу скаржника 24.08.2022р..

Також, скаржником не заперечується отримання 24.08.2022р. електронної копії ухвали Господарського суду Хмельницької області від 17.08.2022р. у справі №924/595/18, про що ним зазначено у апеляційній скарзі.

Однак, скаржник звернувся до апеляційного господарського суд лише 06.09.2022р. (згідно штемпеля суду від 06.09.2022р. №2757/22) надіславши апеляційну скаргу на електронну адресу суду, а також 20.09.2022р. - дати на поштовому конверті, в якому скаржник надіслав до суду апеляційну скаргу поштовим зв`язком. При цьому клопотання про поновлення строку не було заявлено скаржником. В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що останній оскаржувану ухвалу отримав 24.08.2022р., а відтак має право подати апеляційну скаргу в строк до 05.09.2022р. (з врахування вихідних днів).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що визначений ст.256 ГПК України, 10-денний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції обчислюється з дня складення повного судового рішення, а не з моменту отримання такого стороною.

При цьому, подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з моменту отримання стороною оскаржуваного рішення суду є безумовною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку за відповідним клопотанням скаржника.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з лише самим посиланням на дату отримання судового рішення. Дійсно, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом десяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку та надати суду відповідні докази.

Водночас, клопотання про поновлення строку скаржником не заявлено.

Також, ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019р., визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Як свідчать матеріали даної справи, вимоги про притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника та стягнення 13 167 114,33грн. на користь боржника є майновим спором, стороною якого є боржник, а відтак вирішення цього спору підходить під регулювання ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч.1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, у урахуванням особливостей, визначених цією статтею, відтак вказаний спір підлягає розгляду в межах справи про банкрутство за правилами Господарським процесуальним кодексом України.

За приписами ст.12 ГПК України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Відтак однією із форм господарського судочинства є позовне провадження. Спір про притягнення до субсидіарної відповідальності осіб вказаних в ч.2 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства і стягнення на користь боржника відповідних сум для подальшого включення до складу ліквідаційної маси має вирішуватись у порядку позовного провадження.

Згідно ч.2 ст.161 ГПК України, заявами по суті справи є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив).

Статтею 162 ГПК України передбачено вимоги до форми і змісту позовної заяви, однією з яких є вимога про необхідність зазначення в позовній заяві ціни позову.

У відповідності до ч.1 ст.163 ГПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення проводиться у безспірному (безакцептному) порядку.

В силу п.2 ч.1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст.2 Закону України "Про судовий збір", платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

У відповідності ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021р. №1928-IX, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2022р. складає 2481,00грн..

Відповідно до пп. 1, 2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до приписів підпункту 4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, становить - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, в даному випадку судовий збір за подання апеляційної скарги підлягав сплаті у сумі 296260,08грн. (13167114,33грн. *1,5% * 150%).

Однак, до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Натомість, скаржником разом у апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної до прийняття рішення по суті.

Водночас, будь-яких обґрунтувань про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 17.08.2022 у справі №924/595/18 скаржником не надано.

Також, на електронну адресу апеляційного господарського суду від представника Дячука Миколу Миколайовича надійшло заперечення на клопотання скаржника про відстрочення сплату судового збору.

Розглянувши клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє його та зазначає, зокрема, наступне.

Згідно ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Крім того суд апеляційної інстанції зазначає, що ЄСПЛ з приводу сплати зборів у зв`язку з поданням позовів висловив позицію.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985р. у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

Однак, скаржник не підпадає під жодну із зазначених вище умов, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання останнього про відстрочення сплати судового збору. Відтак у задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до прийняття рішення по суті слід відмовити.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

За приписами ст.259 ГПК України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

За приписами ст.259 ГПК України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Згідно ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.3 ст.2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч.2 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Комплексний аналіз вищевказаних норм свідчить, що обов`язок надсилання копії апеляційної скарги сторонам у справі, з метою забезпечення їх права ознайомитись з такою апеляційною скаргою, кореспондується з аналогічним обов`язком іншої сторони (або іншого учасника справи) надіслати всім іншим учасникам судового розгляду зазначеної справи копії апеляційної скарги з метою забезпечення їх права ознайомитись з цією апеляційною скаргою, в чому і полягає забезпечення рівності процесуальних прав та обов`язків сторін та інших учасників справи.

Відтак, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про повідомлення сторін про оскарження особою судових рішень.

Не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу, що порушує процесуальні права цього учасника, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у ст.2 ГПК України.

Відповідно до ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір; сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут); ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Однак, матеріали апеляційної скарги не місять відповідних доказів на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "Подільський аграрій-2014" окрім ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, апеляційну скаргу арбітражного керуючого (ліквідатора) Глеваського Віталія Васильовича необхідно залишити без руху у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, відсутністю доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі та ненаданням доказів про направлення копії апеляційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам у справі, про що зазначалось вище.

На підставі викладеного, керуючись ст.8 Закону України "Про судовий збір", ст.ст.174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання арбітражного керуючого (ліквідатора) Глеваського Віталія Васильовича про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 17.08.2022 у справі №924/595/18 до прийняття рішення по суті.

2. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого (ліквідатора) Глеваського Віталія Васильовича на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 17.08.2022 у справі №924/595/18 залишити без руху.

3. Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги та надати суду відповідні докази.

4. Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків в установлений строк, апеляційна скарга вважається неподаною та буде повернуто скаржнику.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Савченко Г.І.