РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.09.2022Справа № 910/15787/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-ТРЕЙДИНГ»

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО»

про стягнення 8 305 203, 43 грн,

Суддя Карабань Я.А.

Секретар судових засідань Федорова С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Гнатенко О.А.;

від відповідача: Шатарська Т.Н.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГС-ТРЕЙДИНГ» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (надалі - відповідач) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 8 305 203, 43 грн, з яких: 1 766 165, 09 грн 3% річних, 4 674 774, 97 грн інфляційне збільшення та 1 864 263, 37 грн пеня.

Позовні вимоги, з посиланням на ст.526, 530, 625, 655 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконання відповідачем свого грошового зобов`язання за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 16.09.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/15787/21, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.11.2021.

26.10.2021 від представника позивача на виконання вимог ухвали суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

02.11.2021 від представника відповідача надійшли відзив на позов, у якому останній заперечує проти позову в повному обсязі та зазначає, що позивачем невірно здійснено розрахунки штрафних санкцій, зокрема, пені, право на нарахування якої виникає лише після підписання сторонами акту купівлі-продажу. Також представником позивача разом з відзивом подано клопотання про зменшення розміру пені і 3 % річних.

У підготовче засідання 03.11.2021 з`явились представники позивача та відповідача. У засіданні представник позивача заявив клопотання про відкладення розгляду справ для ознайомлення з відзивом на позов, яке судом протокольно задоволено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 відкладено підготовче засідання на 30.11.2021.

18.11.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

22.11.2021 від представника відповідача надійшли заперечення, в яких останній заперечує щодо обставин викладених у відзив та, зокрема, вказує, що розрахунки здійснені відповідно до умов договору та Правил ринку.

30.11.2021 від представника відповідача надійшла зустрічна позовна заява про тлумачення пункту 4.2. договору, разом з клопотанням про поновлення строку на подання такої заяви.

У підготовче засідання 30.11.2021 з`явились представники позивача та відповідача та надали пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2021 відмовлено в задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяву та зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-ТРЕЙДИНГ» про тлумачення пункту договору та додані до неї документи повернуто заявнику.

Також ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання в справі №910/15787/21 на 12.01.2022.

22.12.2021 до суду надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 про витребування матеріалів справи № 910/15787/21, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.11.2021.

23.12.2021 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 зупинено провадження в справі №910/15787/21 до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.11.2021 у справі №910/15787/21 та до повернення матеріалів даної справи до Господарського суду міста Києва.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.11.2021 у справі №910/15787/21 залишено без змін.

31.03.2022 матеріали справи №910/15787/21 повернулися до Господарського суду міста Києва та 11.04.2022 передані судді Карабань Я.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2022 поновлено провадження в справі та підготовче засідання призначено на 22.06.2022.

У підготовче засідання 22.06.2022 з`явився представник відповідача, представник позивача в засідання не з`явився, у матеріалах справи відсутні відомості щодо його належного повідомлення. Представник відповідача в засідання заявив клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом протокольною ухвалою задоволено та відкладено підготовче засідання на 10.08.2022.

У підготовче засідання 10.08.2022 з`явились учасники справи, судом було оглянуто електронні докази копії яких долучено до матеріалів справи, також враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.09.2022.

Представник позивача в судовому засіданні 20.09.2022 надав пояснення по суті позовних вимог, позов просив задовольнити, представник відповідача заперечувала проти позову в повному обсязі.

У судовому засіданні 20.09.2022 відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач є учасником ринку електричної енергії України, відповідач є оператором системи передачі на якого, зокрема покладені функції адміністратора розрахунків (далі - АР). Згідно з ст. 52 Закону України «Про ринок електричної енергії» адміністратор розрахунків, забезпечує організацію роботи ринку електричної енергії відповідно до цього Закону, Правил ринку та Кодексу комерційного обліку.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори про врегулювання небалансів.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про ринок електричної енергії» обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі.

Небаланс електричної енергії - розрахована відповідно до правил ринку для кожного розрахункового періоду різниця між фактичними обсягами відпуску або споживання, імпорту, експорту електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, та обсягами купленої і проданої електричної енергії, зареєстрованими відповідно до правил ринку (п. 46 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про ринок електричної енергії» в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок.

За приписами частин 1, 2, 4, 5 статті 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії. З метою врегулювання небалансів з оператором системи передачі учасник ринку має стати стороною, відповідальною за баланс, або передати свою відповідальність іншій стороні, відповідальній за баланс, шляхом входження до балансуючої групи. Електропостачальники є сторонами, відповідальними за баланс своїх споживачів. Сторони, відповідальні за баланс, зобов`язані нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії перед оператором системи передачі. Купівля-продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, здійснюється між стороною, відповідальною за баланс, та оператором системи передачі за договором про врегулювання небалансів. Оператор системи передачі врегульовує небаланси електричної енергії із сторонами, відповідальними за баланс, у порядку, визначеному цим Законом та правилами ринку. Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення стороною, відповідальною за баланс, правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з оператором системи передачі в обсягах небалансів електричної енергії за цінами небалансів, визначеними відповідно до правил ринку.

Відповідно до п. 1.1.2 гл. 1.1, п. 1.11.1 та п. 1.11.8 гл. 1.11 розділу І Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 307 (далі - Правила ринку), система управління ринком (Market management system) - це програмно-інформаційний комплекс, що включає низку підсистем, що забезпечують управління всіма необхідними базами даних, реєстрами та виконання розрахунків, що визначені цими Правилами. За допомогою системи управління ринком здійснюється управління всіма процесами, зокрема, виконанням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів. Система управління ринком забезпечує, серед іншого, проведення розрахунків за небаланси електричної енергії. АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування системою управління ринком.

Пунктом 1.9.1 гл. 1.9 розділу І Правил ринку передбачено, що ОСП забезпечує функціонування балансуючого ринку, а також здійснює купівлю-продаж небалансів електричної енергії.

Згідно з ч. 72 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП).

Відповідно до п.1.1.4 Правил ринку, ОСП - оператор системи передачі, яким є відповідач; АР - адміністратор розрахунків; СВБ - сторона, відповідальна за баланс, яким є позивач.

16.09.2020 позивач (СВБ) приєднався до умов договору (ідентифікатор договору №1850-01072, дата акцептування 16.09.2020) про врегулювання небалансів електричної енергії (надалі - договір) та був долучений до реєстру учасників ринку, що підтверджується повідомленням від відповідача (ОСП) від 16.09.2020 за вих. №01/33562. У вказаному повідомленні зазначено, що зазначений вище договір є публічним та укладається сторонами з урахуванням статті 634 Цивільного кодексу України та розміщений на офіційному сайті НЕК «Укренерго» https://ua.energy/.

Відповідно до пункту 1.1. договору також визначено, що цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому.

Умовами п.10.1. договору визначено, що цей договір може бути змінений ОСП в односторонньому порядку у разі внесення Регулятором змін до типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії, який є додатком 1 до Правил ринку. Договір зі змінами оприлюднюється на веб-сайті ОСП (10.3 договору).

Судом встановлено, що договірні відносини сторін по договору №№1850-01072 від 16.09.2020 змінено в редакції договорів відповідно до наказів Голови правління НЕК «УКРЕНЕРГО» №85 від 06.03.2020, №634 від 26.11.2020, № 709 від 21.12.2020, № 6 від 05.01.2021, № 111 від 25.02.2021, № 141 від 16.03.2021, №303від 01.06.2021.

За змістом п.1.2. договору на підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.

Пунктом 1.5 договору визначено, що врегулювання небалансів електричної енергії є вчинення СВБ (стороною відповідальною за баланс, яким за договором виступає позивач) правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку.

Відповідно до п. 2.1. договору, вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством.

Згідно із п. 2.2. договору порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.

Приписами п. 3.1. договору при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, Правилами ринку, Кодексом системи передачі, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №309, Законом та чинним законодавством України.

Згідно з п. 4.1. договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть одна перед одною відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, визначеної главою 2 цього договору, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього договору.

Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку (п.5.6. договору).

Відповідно до п. 5.7. договору якщо СВБ має заперечення до інформації, яка міститься у платіжному документі, то вона зобов`язана повідомити про це ОСП не пізніше 12:00 наступного робочого дня після виставлення рахунку. Наявність заперечень не є підставою для створення дебіторської заборгованості перед ОСП та не може бути підставою для обмеження ОСП щодо вимоги платежу фінансової гарантії, що надається СВБ ОСП.

Зокрема, відповідно до п.п. 5.14.1 - 5.14.3 гл. 5.14 розділу V Правил ринку передбачено, що розрахунки за небаланси електричної енергії включають обчислення небалансу електричної енергії шляхом проведення розрахунків для кожного торгового дня: небалансів електричної енергії кожної СВБ для кожного розрахункового періоду торгового дня; кредиту та дебету за небаланси електричної енергії для кожної СВБ для кожного розрахункового періоду торгового дня.

Розділом VII Правил ринку визначені питання щодо виставлення рахунків та платежів, у тому числі виставлення рахунків за небаланси електричної енергії. Зокрема, відповідно до п. 7.3.1 гл. 7.3 розділу VII Правил ринку АР на щоденній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду.

Відповідно до п.7.7.4 гл.7.7 розділу VII Правил ринку, оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунку.

Також згідно з п. 5.9. договору, ОСП надає СВБ два примірники акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів (далі - акт), підписані зі своєї сторони, до 12 числа місяця, наступного за тим, щодо якого його сформовано.

Відповідно до п. 5.10. договору, СВБ протягом двох робочих днів повертає ОСП один примірник підписаного зі своєї сторони акта.

Згідно із п.9.1. договору останній набирає чинності з дати реєстрації ОСП СВБ відповідно до її заяви-приєднання до цього договору і є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява-приєднання. Після реєстрації учасника ринку ОСП зобов`язаний надати такій СВБ витяг з відповідного реєстру.

Якщо жодна зі сторін не звернулася до іншої сторони у строк не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах (п. 9.2. договору).

Наказом НЕК «Укренерго» від 21.12.2021 №709 затверджено умови договору про врегулювання небалансів електричної енергії зі змінами, відповідно до яких розділ 4 доповнено п.4.2., яким визначено, що у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань після підписання сторонами акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі 0,01% за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

На виконання умов договору позивачем у системі управління ринком (MMS) виставлені відповідачу рахунки за період з першої декади жовтня 2020 року по першу декаду серпня 2021 року, а саме:

- рахунки-фактури №№704, 030, 355, 327 за першу декаду жовтня 2020 року на загальну суму 570 678, 57 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 16.10.2020;

- рахунок-фактура №331 за другу декаду жовтня 2020 року на загальну суму 651 783,04 грн виставлений в системі управління ринком (MMS) 25.10.2020;

- рахунок-фактура №019 за третю декаду жовтня 2020 року на загальну суму 136 370, 99 грн виставлений в системі управління ринком (MMS) 06.11.2020;

- рахунок-фактура №572 за першу декаду листопада 2020 року на загальну суму 52 146,49 грн виставлений в системі управління ринком (MMS) 20.11.2020;

- рахунки-фактури №№346, 653, 960, 266, 575, 883, 188, 494, 801 за третю декаду листопада 2020 року на загальну суму 6 570 293, 40 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 04.12.2020;

- рахунки-фактури №№347, 657, 274, 893 за першу декаду грудня 2020 року на загальну суму 1 486 308,97 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 17.12.2020;

- рахунки-фактури №№347, 652, 958, 263, 569, 873, 180, 489, 801, 113 за другу декаду грудня 2020 року на загальну суму 15 198 873, 98 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 24.12.2020;

- рахунки-фактури №№370, 685, 000, 631, 944, 256, 671, 887, 200, 511 за третю декаду грудня 2020 року на загальну суму 8 569 714, 22 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 05.01.2021;

- рахунки-фактури №№359, 667, 973, 285, 593, 898, 202, 507 за першу декаду січня 2021 року на загальну суму 13 194 242, 89 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 14.01.2021;

- рахунки-фактури №№78, 288, 913 за другу декаду січня 2021 року на загальну суму 1 045 847, 20 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 14.01.2021;

- рахунки-фактури №№678, 990, 303, 616, 928, 240, 553, 867, 181 за третю декаду січня 2021 року на загальну суму 9 989 320, 07 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 04.02.2021;

- рахунки-фактури №№668, 970, 274, 579, 096 за першу декаду лютого 2021 року на загальну суму 4 737 089, 27 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 16.02.2021;

- рахунки-фактури №№353, 652, 561, 863 за другу декаду лютого 2021 року на загальну суму 1 368 444, 54 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 25.02.2021;

- рахунки-фактури №№335, 636, 937, 242, 547, 853, 158, 463 за третю декаду лютого 2021 року на загальну суму 15 609 225, 92 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 04.03.2021;

- рахунки-фактури №№349, 651, 957, 260, 863, 163, 463, 069 за першу декаду березня 2021 року на загальну суму 8 178 206, 12 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 17.03.2021;

- рахунки-фактури №№349, 251, 553, 851, 150, 448, 746, 047 за другу декаду березня 2021 року на загальну суму 8 347 134,35 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 26.03.2021;

- рахунки-фактури №№663, 962, 566, 869, 169, 467, 763, 061 за третю декаду березня 2021 року на загальну суму 2 373 918, 53 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 07.04.2021;

- рахунки-фактури №№643, 937, 230, 524, 818 за першу декаду квітня 2021 року на загальну суму 2 276 792, 48 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 16.04.2021;

- рахунки-фактури №№631, 924, 218 за другу декаду квітня 2021 року на загальну суму 2 549 728,59 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 27.04.2021;

- рахунки-фактури №№595, 869, 146, 422 за першу декаду травня 2021 року на загальну суму 1 777 671, 01 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 17.05.2021;

- рахунки-фактури №№153, 425, 700, 971, 512, 782 за другу декаду травня 2021 року на загальну суму 2 046 874, 62 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 28.05.2021;

- рахунки-фактури №№334 та 605 за третю декаду травня 2021 року на загальну суму 228 671, 48 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 07.06.2021;

- рахунки-фактури №№113, 639, 901, 685 за першу декаду червня 2021 року на загальну суму 606 475, 43 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 18.06.2021;

- рахунок-фактура №663 за другу декаду червня 2021 року на загальну суму 890 317,06 грн виставлений в системі управління ринком (MMS) 29.06.2021;

- рахунки-фактури №№882, 141, 401, 660 за третю декаду червня 2021 року на загальну суму 2 659 510, 69 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 07.07.2021;

- рахунки-фактури №№299, 563, 824, 085, 341, 596, 851 за першу декаду липня 2021 року на загальну суму 1 290 534, 81 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 16.07.2021;

- рахунок-фактура №552 за другу декаду липня 2021 року на загальну суму 279 684, 82 грн виставлений в системі управління ринком (MMS) 28.07.2021;

- рахунки-фактури №№313, 562, 807, 051, 297, 526, 768 за третю декаду липня 2021 року на загальну суму 9 395 083, 69 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 06.08.2021;

- рахунки-фактури №№039, 287, 534, 782, 034, 288, 541 за першу декаду серпня 2021 року на загальну суму 4 728 286,03 грн виставлені в системі управління ринком (MMS) 18.08.2021.

Матеріалами справи встановлено та відповідачем не спростовано, що за розрахункові періоди з 01.10.2020 по 31.08.2021 позивач виставив відповідачу рахунки-фактури за електричну енергію для врегулювання небалансів на загальну суму 126 951 459, 26 грн, які відповідно до повідомлень, доданих до справи, завантажені в систему управління ринком - MMS (http://mms.ua.energy/) відповідно до Правил ринку. Крім того, вказані рахунки були направлені позивачем на електронну адресу відповідача та поштовим зв`язком.

Також по договору позивачем та відповідачем було підписано наступні акти купівлі-продажу: №ВН/20/10-1850 від 31.10.2020, №ВН/20/11-1850 від 30.11.2020, №ВН/20/12-1850 від 31.12.2020, №ВН/21/01-1850 від 31.01.2021, №ВН/21/02-1850 від 28.02.2021, №ВН/21/03-1850 від 31.03.2021, №ВН/21/04-1850 від 30.04.2021, №ВН/21/05-1850 від 31.05.2021, №ВН/21/06-1850 від 30.06.2021, №ВН/21/07-1850 від 31.07.2021, №ВН/21/08-1850 від 31.08.2021 та акт-коригування (врегулювання №ВР/20/10-1850 від 21.07.2021 до акту №ВН/20/10-1850 від 31.10.2020 чим підтверджено факт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів в узгоджених обсягах і вартості.

Однак, у порушення вказаних вимог законодавства, відповідач (ОСП, АР) не здійснив оплату вказаних рахунків за електричну енергію для врегулювання небалансів своєчасно та в повному обсязі, тобто, ОСП не сплатив суму, яку зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії, що стало підставою для звернення позивача з позовом у даній справі про стягнення 1 766 165, 09 грн 3% річних, 4 674 774, 97 грн інфляційного збільшення та 1 864 263, 37 грн пені.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України та ст. 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 3.3 договору визначено, що ОСП зобов`язаний виконувати розрахунки з СВБ у порядку та в терміни, визначені Правилами ринку.

Пунктом 3.4. договору визначено, що СВБ має право отримувати плату за електричну енергію, продану ОСП за результатом врегулювання небалансів на ринку електричної енергії та за результатом інших платежів, передбачених правилами ринку.

Розділом VII Правил ринку визначені питання щодо виставлення рахунків та платежів, у тому числі виставлення рахунків за небаланси електричної енергії. Зокрема, відповідно до п. 7.3.1 гл. 7.3 розділу VII Правил ринку АР на щоденній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду.

Згідно з п. 7.7.4 гл 7.7 розділу V Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох банківських днів з дати направлення рахунка.

Виходячи зі змісту спірних правовідносин сторін та аналізу приписів Правил ринку, судом встановлено, що обов`язком щодо формування, надсилання платіжних документів та здійснення розрахунків між учасниками ринку (в даному випадку ОСП та СВБ) в Системі наділений саме адміністратор розрахунків - НЕК «УКРЕНЕРГО» (відповідач).

Отже, в розумінні положень правил ринку, з урахуванням змісту договору, направлення (надсилання, виставлення) рахунків на оплату учасникам ринку здійснюється АР через систему управління ринком, зокрема, систему розрахунків за небаланси електричної енергії.

Посилання відповідача, щодо того, що позивач не надав підтверджень щодо отримання відповідачем надісланих йому рахунків судом відхиляються, адже ані Правилами ринку, ані умовами договору не передбачено направлення рахунків у інший спосіб, а тому суд вважає належним їх направлення (формування) АР у системі розрахунків за небаланси електричної енергії.

Вказане питання досліджувалось Північним господарським апеляційним судом у справі №910/15364/20 у постанові від 23.09.2021, яка переглядалась Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду та в цій частині змінена чи скасована не була.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов договору та Правил ринку направляв відповідачу в системі управління ринком (MMS) рахунки-фактури на оплату вартості небалансів (т.1, а.с. 112-274).

При цьому суд зазначає, що відповідач не заперечує факт отримання платіжних документів на оплату вартості небалансів, як і не заперечує інформацію, яка міститься у вказаних рахунках-фактурах.

Враховуючи приписи п.7.7.4. Правил ринку, кінцевим строком оплати вартості небалансів є:

- рахунками-фактурами №№704, 030, 355, 327 - 23.10.2020 ;

- рахунком-фактурою №331 - 30.10.2020;

- рахунком-фактурою №019 - 13.11.2020;

- рахунком-фактурою №572 - 20.11.2020;

- рахунками-фактурами №№346, 653, 960, 266, 575, 883, 188, 494, 801 - 10.12.2020 ;

- рахунками-фактурами №№347, 657, 274, 893 - 24.12.2020;

- рахунками-фактурами №№347, 652, 958, 263, 569, 873, 180, 489, 801, 113 - 31.12.2020;

- рахунками-фактурами №№370, 685, 000, 631, 944, 256, 671, 887, 200, 511 - 14.01.2021;

- рахунками-фактурами №№359, 667, 973, 285, 593, 898, 202, 507 - 20.01.2021;

- рахунками-фактурами №№78, 288, 913 - 02.02.2021;

- рахунками-фактурами №№678, 990, 303, 616, 928, 240, 553, 867, 181 - 11.02.2021;

- рахунками-фактурами №№668, 970, 274, 579, 096 - 23.02.2021;

- рахунками-фактурами №№353, 652, 561, 863 - 04.03.2021;

- рахунками-фактурами №№335, 636, 937, 242, 547, 853, 158, 463 - 12.03.20021 ;

- рахунками-фактурами №№349, 651, 957, 260, 863, 163, 463, 069 - 23.03.2021;

- рахунками-фактурами №№349, 251, 553, 851, 150, 448, 746, 047 - 02.04.2021;

- рахунками-фактурами №№663, 962, 566, 869, 169, 467, 763, 061 - 13.04.2021;

- рахунками-фактурами №№643, 937, 230, 524, 818 - 22.04.2021;

- рахунками-фактурами №№631, 924, 218 - 06.05.2021;

- рахунками-фактурами №№595, 869, 146, 422 - 21.05.2021;

- рахунками-фактурами №№153, 425, 700, 971, 512, 782 - 03.06.2021;

- рахунками-фактурами №№334 та 605 - 14.06.2021;

- рахунками-фактурами №№113, 639, 901, 685 - 25.06.2021;

- рахунком-фактурою №663 - 05.07.2021;

- рахунками-фактурами №№882, 141, 401, 660 - 14.07.2021;

- рахунками-фактурами №№299, 563, 824, 085, 341, 596, 851 - 22.07.2021;

- рахунком-фактурою №552 - 03.08.2021;

- рахунками-фактурами №№313, 562, 807, 051, 297, 526, 768 - 12.08.2021;

- рахунками-фактурами №№039, 287, 534, 782, 034, 288, 541 - 27.08.2021.

При цьому суд зазначає, що в системі управління ринком (MMS), адміністратором якої є відповідач зазначається, як і дата виставлення рахунку, а також кінцевий термін його оплати. Судом у засіданні 10.08.2022 було здійснено огляд електронних доказів у вказаній системі, копії яких долучені до матеріалів справи.

Судом встановлено, що із 126 951 459, 15 грн загальної вартості електричної електроенергії для врегулювання небалансів по виставлених позивачем рахунках за спірний період, строк оплати яких настав, відповідачем станом на 31.08.2021 було сплачено лише 3 926 572, 29 грн.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідач підстав звільнення від обов`язку оплати заявленого боргу не довів, факту порушення зобов`язання не спростував.

Разом з цим, твердження відповідача, що прострочення виникло не з його вини, оскільки він може розраховуватись за договорами небалансів виключно з поточного рахунка із спеціальним режимом використання відповідно до Правил ринку та за наявності коштів, що надійшли від інших учасників, судом відхиляються з огляду на те, що наявність рахунку із спеціальним режимом використання не виключає застосування пені за прострочення в оплаті, а також відповідальності за прострочення грошового зобов`язання в порядку частини другої статті 625 ЦК України у вигляді сплати 3% річних та інфляційних втрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі № 903/918/19 та постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 910/6635/21.

Згідно із ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі - сплата неустойки, що узгоджується із ч. 1 ст.550 Цивільного кодексу України.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання господарських зобов`язань є належною підставою у розумінні ст.218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як установлено ч.ч. 1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

При цьому, ч.4 ст.231 Господарського кодексу України передбачає можливість встановлення договором розміру штрафних санкцій у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Умовами п.4.2. договору (в редакції затвердженій наказом НЕК «УКРЕНЕРГО» від 21.12.2020 №709 та в подальших редакціях договору) визначено, що в разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань після підписання сторонами акта купівлі-продажу, винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,01% за кожен день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачує пеня.

При цьому суд зазначає, що відповідно до пункту 3 вказаного наказу від набирає чинності з дня його підписання, тобто з 21.12.2020.

Отже, право на нарахування пені за порушення умов договору виникло саме з 21.12.2020.

Як установлено судом вище, сторонами по договору №ВН/20/10-1850 від 31.10.2020, №ВН/20/11-1850 від 30.11.2020, №ВН/20/12-1850 від 31.12.2020, №ВН/21/01-1850 від 31.01.2021, №ВН/21/02-1850 від 28.02.2021, №ВН/21/03-1850 від 31.03.2021, №ВН/21/04-1850 від 30.04.2021, №ВН/21/05-1850 від 31.05.2021, №ВН/21/06-1850 від 30.06.2021, №ВН/21/07-1850 від 31.07.2021, №ВН/21/08-1850 від 31.08.2021.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку пені в загальній сумі 1 864 263,37 грн та встановлено, що він виконаний невірно, оскільки позивачем невірно встановлено строк початку нарахування пені, враховуючи, що право на її нарахування виникає лише після підписання сторонами актів купівлі-продажу, а також позивачем невірно враховано положення частини 6 статті 232 Господарського кодексу України щодо шестимісячного строку нарахування пені.

При цьому суд зазначає, що з вказаних актів не вбачається за можливе встановити коли вони підписані обома сторонами, оскільки вони датовані останньою датою звітного місяця, однак приймаючи до уваги положення пунктів 5.9., 5.10. договору, оскільки ОСП надає СВБ два примірники акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів (далі - акт), підписані зі своєї сторони, до 12 числа місяця, наступного за тим, щодо якого його сформовано, а СВБ протягом двох робочих днів повертає ОСП один примірник підписаного зі своєї сторони акта, суд вважає, що датою підписання є дата отримання позивачем від відповідача таких актів, що підтверджується рекомендованими повідомлення почти (т.2., а.с.69-93), а тому право на нарахування пені виникає з наступної дати після отримання позивачем актів та закінчується через шість місяців.

У зв`язку з чим судом здійснено власний перерахунок пені, при цьому обмежуючись сумами та періодами визначеними позивачем, а саме наступним чином:

Номери рахунківСума заборгованості грнПеріод нарахування пеніКількість днівСума пені
704387 199, 2221.12.2020-31.05.20211626 272, 63
030183 479,3521.12.2020-03.06.20211653 027,41
355115 310,5821.12.2020-03.06.20211651 902, 62
32726 919,4221.12.2020-03.06., 17
331651 783,0421.12.2020-03.06.202116510 754,42
019136 370, 9921.12.2020-03.06.20211652 250,12
57252 146,4923.12.2020-21.06.,85
3461 231 903,2123.12.2020-21.06.202118122 297,45
6531 141 459, 9923.12.2020-21.06.202118120 660,43
960, 266, 575, 883, 188, 494, 8014 196 930,2023.12.2020-21.06.202118175 964,44
347, 657, 274, 893 1 486 308,9726.01.2021-25.06.202115122 443,27
347, 652, 958, 263, 569, 873, 180, 489, 801, 113 15 198 873, 9826.01.2021-01.07. 622,32
370, 685, 000, 631, 944, 256, 671, 887, 200, 511 8 569 714, 2226.01.2021-15.07. 542,11
359,667, 973, 285, 593, 898, 202, 50713 194 242, 8926.02.2021-21.07. 635,95
78, 288, 9131 045 847, 2026.02.2021-03.08.202115916 628,97
678, 990, 303, 616, 928, 240, 553, 867, 1819 989 320, 0726.02.2021-12.08. 820,58
668, 970, 274, 579, 0964 737 089, 2726.03.2021-24.08.202115272 003,76
353, 652, 561, 8631 368 444, 5426.03.2021-31.08.202115921 758,27
335, 636, 937, 242, 547, 853, 158, 46315 609 225, 9226.03.2021-31.08. 186,69
349, 651, 957, 260, 863, 163, 463, 0698 178 206, 1224.04.2021-31.08. 316,68
349, 251, 553, 851, 150, 448, 746, 0478 347 134,3524.04.2021-31.08. 512,75
663, 962, 566, 869, 169, 467, 763, 0612 373 918, 5324.04.2021-31.08.202113030 860,94
643, 937, 230, 524, 8182 276 792, 4805.06.2021-31.08.20218820 035,77
631, 924, 218 2 549 728,5905.06.2021-31.08.20218822 437,61
595, 869, 146, 422 1 777 671, 0124.06.2021-31.08.20216912 265,93
153, 425, 700, 971, 512, 7822 046 874, 6224.06.2021-31.08.20216914 123,43
334, 605228 671, 4824.06.2021-31.08.2021691 577,83
113, 639, 901, 685606 475, 4322.07.2021-31.08.2021412 486,55
663890 317,0622.07.2021-31.08.2021413 650,30
882, 141, 401, 6602 659 510, 6922.07.2021-31.08.20214110 903,99
299, 563, 824, 085, 341, 596, 8511 290 534, 8119.08.2021-31.08.2021131 677,70
552279 684, 8219.08.2021-31.08.202113363,59
313, 562, 807, 051, 297, 526, 7689 395 083, 6919.08.2021-31.08.20211312 213,61
Всього1 618 550, 14
За рахунками №№039, 287, 534, 782, 034, 288, 541 за першу декаду серпня 2021 року на загальну суму 4 728 286,03 грн право в позивача на нарахування пені виникло з 21.09.2021, а тому нарахування пені за зазначеними рахунками судом не здійснюється, так як вказаний період виходить за межі заявленого позивачем.

Отже, стягненню з відповідача підлягає пеня в загальному розмірі 1 618 550,14 грн.

Також позивачем, у зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання, заявлено до стягнення з останнього 3% річних у сумі 1 766 165, 09 грн розрахованих за загальний період з 24.10.2021 по 31.08.2021 та 4 674 774, 97 грн інфляційних втрат за загальний період з листопада 2020 року по серпень 2021 року.

Відповідно до ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Ці висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 у справі № 758/1303/15-ц.

Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 Цивільного кодексу України. Відтак, приписи розділу І книги 5 Цивільного кодексу України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 Цивільного кодексу України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 Цивільного кодексу України).

Отже, статтею 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.

Так, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Вказана позиція також викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Суд перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних у сумі 1 766 165, 09 грн розрахованих за загальний період з 24.10.2021 по 31.08.2021 вважає його обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних підлягають задоволенню.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат за період з листопада 2020 року по серпень 2021 року, судом встановлено що він є арифметично вірним та обґрунтованим, у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення з відповідача 4 674 774, 97 грн інфляційних втрат також підлягає задоволенню.

Разом з тим, розглянувши клопотання відповідача про зменшення заявленого розміру пені та 3% річних до 90%, суд зазначає таке.

Вирішуючи питання можливості зменшення розміру неустойки, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Наприклад, такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 Цивільного кодексу України. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

У даному випадку суд враховує, що порушення виконання зобов`язань за договором не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин (зворотного матеріали справи не містять).

Приймаючи до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, поведінку відповідача щодо виконання зобов`язання за договором, суд, враховуючи принцип справедливості, балансу інтересів сторін, дійшов висновку про зменшення розміру пені та 3% річних на 30%.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 132 958, 10 грн пені та 1 236 315, 56 грн 3% річних.

Вимоги в частині стягнення 4 674 774, 97 грн інфляційних втрат задовольняються в повному обсязі в межах поданого розрахунку.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 4 674 774, 97 грн інфляційних втрат, 1 132 958, 10 грн пені та 1 236 315, 56 грн 3% річних.

Витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, ідентифікаційний код 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-ТРЕЙДИНГ» (61057, місто Харків, майдан Конституції, будинок 21, офіс 6, ідентифікаційний код 42853117) 4 674 774 (чотири мільйона шістсот сімдесят чотири тисячі сімсот сімдесят чотири) грн 97 коп. інфляційних втрат, 1 132 958 (один мільйон сто тридцять дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн 10 коп. пені, 1 236 315 (один мільйон двісті тридцять шість тисяч триста п`ятнадцять) грн 56 коп. 3% річних та 120 892 (сто двадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві) грн 36 коп. судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 03.10.2022.

Суддя Я.А.Карабань