РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.09.2022Справа № 910/4161/22
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна"

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

державне підприємство "Укркомунобслуговування"

про визнання незаконними дій та звільнення від зобов`язання

При секретарі судового засідання: Габорак О.М.

Представники сторін:

від позивача: не з`явилися

від відповідача: Михайлов В.В. (посвідчення № 502 від 19.01.2021)

від третьої особи: Міхо Кирил Вадимович - представник за довіреністю №07 від 27.07.2022.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву про визнання незаконними дій та звільнення від зобов`язання, а саме:

- зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звільнити товариство з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна" від оплати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7517 від 18.08.2016 р., укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна", з 16.02.2021 року на весь період карантину,

- визнати припиненими зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна" щодо сплати орендних платежів за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7517 від 18.08.2016 р., укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та товариством з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна", з 16.02.2021 року на весь період карантину.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2022 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

07.07.2018 до канцелярії суду позивач подав супровідний лист з позовною заявою (уточнена) про визнання незаконними дій та звільнення від зобов`язання з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 23.08.2022. Залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: державне підприємство "Укркомунобслуговування" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 51, ).

11.08.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив.

22.08.2022 на офіційній сторінці суду https://ki.arbitr.gov/ua/sud5011/ та на сторінці суду у соціальній мережі Facebook розміщено інформацію про те, що розгляд справ №910/3302/22, 910/4161/22, 910/4784/22, 910/5088/22, 910/14645/21, призначених на 23.08.2022 не відбудеться. Про дату, час та місце наступних судових засідань учасники справ будуть повідомлені ухвалами суду.

Про зняття з розгляду вищезазначеної справи сторін також було повідомлено телефонограмами.

24.08.2022 до канцелярії суду від державного підприємства "Укркомунобслуговування" надійшло пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 призначено підготовче засідання у справі на 13.09.2022.

09.09.2022 до канцелярії суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна" було подано: пояснення, відповідь на відзив та довідка про неотримання доходів від здійснення підприємницької діяльності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 27.09.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2022 виправлено описку в вступній частині ухвали Господарського суду міста Києва №910/4161/22 від 30.08.2022. Замість: "…про відшкодування майнової шкоди розмірі 1 982 900 грн…" вказано: "…про визнання незаконними дій та звільнення від зобов`язання…".

23.09.2022 до канцелярії суду позивачем подано клопотання в якому просить суд розглянути справу без участі представника позивача та прийняти рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з`явився.

Представник відповідача просив суд позовні вимоги залишити без задоволення.

Представник третьої особи просив суд позовні вимоги залишити без задоволення.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що 18.08.2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Спік АП Україна» (орендар) укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7517.

Частиною 1 статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму.

Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). В силу частини 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежилі приміщення загальною площею 561,00 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, дев`ятий поверх, що перебуває на балансі державного підприємства "Укркомунобслуговування", ідентифікаційний код 16466350 (балансоутримувач).

Майно передається в оренду з метою розміщення курсів вивчення англійської мови (п. 1.2 договору).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі майна.

Відповідно до п.3.1 договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - березень 2016р. 127 400,00 грн.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (п. 3.2 договору).

Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір укладеного строком на 2/два/роки 11/одинадцять/ місяців, що діє з 18 серпня 2016р. по 18 липня 2019 р. включно.

14.08.2019 року сторонами укладено договір №7517/01 про внесення змін до догоовру оренди нерухомого майна №7517 від 18.08.2016, відповідно до якого договір оренди №7517 від 18.08.2016 продовжено на 2 роки 11 місяців, та діє до 18.06.2022 року включно.

Також, п.3.1 договору викладено у такій редакції: «орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - травень 2019р. 170 275,00 грн. Орендна плата за перший місяць оренди липень 2019 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за червень та липень місяці 2019 року».

Відповідно до п.3.6 договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

З матеріалів справи вбачається, що 18.08.2016 р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) на виконання умов укладеного договору, надало позивачу в користування приміщення загальною площею 561,00 кв.м, розміщене за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, дев`ятий поверх, що перебуває на балансі державного підприємства "Укркомунобслуговування", що підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна від 18.08.2016 р.

У подальшому, 11.03.2020 р., з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-2, була прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р (з подальшими змінами), якою з 12.03.2020 р. на усій території України встановлено карантин, який діє і на час розгляду даної справи. Зокрема, постановою Кабінету Міністрів № 641 від 22.07.2020 р. "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID-2019), спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" в країні продовжено карантин з 01.08.2020 р. по 19.12.2020 р., постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 р. (зі змінами) - карантин продовжено до 31.12.2022 р.

У зв`язку з введенням карантину наказом ТОВ "Спік АП Україна" від 17.03.2020 р. позивач припинив свою діяльність ТОВ "Спік АП Україна", яке знаходиться в нежитловому приміщенні розташованому на дев`ятому поверсі, згідно договору оренди №7517 від 18.08.2016 року, за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, загальною площею 561 кв.м., що належить до державної форми власності на перебуває на балансі державного підприємства "Укркомунобслуговування", до моменту скасування вказаного карантину відповідним рішенням (постановою) Кабінету Міністрів України.

23.03.2020 р. ТОВ "Спік АП Україна" звернулось до відповідача з листом № 01, у якому повідомило орендодавця, що школа з вивчення англійської мови є закритою на карантин, відвідування працівників та клієнтів не здійснюється, у зв`язку з чим просив на період карантину, починаючи з 12.03.2020 р., не здійснювати нарахування орендної плати за договором, про що укласти відповідну додаткову угоду.

У відповідь на вказаний лист РВ ФДМУ по місту Києву, посилаючись на ст. 762 ЦК України, повідомило позивача про можливість звільнення орендаря від орендної плати на весь час, протягом якого майно не може бути використане через обставини, за які він не відповідає, тому просив надати підтверджуючі документи щодо настання форс-мажорних обставин.

Листами № 18/05 від 18.05.2020 р., № 12 від 28.09.2020 р. позивач повторно повідомив РВ ФДМУ по місту Києву про неможливість використання орендованого приміщення з огляду на введення з 12.03.2020 р. карантину та заборону відвідування закладів освіти її здобувачам, також просив припинити нарахування орендної плати за договором. У листі від 18.05.2020 р. орендар запевнив, що після закінчення карантинних обмежень та скасування усіх заборон він планує поновити свою діяльність з надання освітніх послуг населенню.

У відповідь на вказані листи, РВ ФДМУ по місту Києву листом від 24.09.2020 р. відмовив позивачу у припиненні або застосуванні знижки при нарахування орендної плати за договором.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 21.04.2020 р. представниками РВ ФДМУ по місту Києву та ДП "Укркомунобслуговування", за участю представника ТОВ "Спік АП Україна", був проведений огляд орендованого майна, яке обліковується на балансі ДП "Укркомунобслуговування" та знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, за результатами якого було встановлено, що об`єкт оренди орендарем не використовується та будь-яка діяльність в період карантинних заходів не ведеться. Вказані обставини були зафіксовані у відповідному акті від 21.04.2020 р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 у справі №910/2442/21, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2022, задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне підприємство "Укркомунобслуговування" про зобов`язання вчинити певні дії, визнання припиненим зобов`язання. Зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, буд. 50-Г, ідентифікаційний код 19030825) звільнити товариство з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна" (03040, м. Київ, вул. Васильківська, 14, ідентифікаційний код 38604154) від сплати орендних платежів за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7517 від 18.08.2016 р., укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна", з 12.03.2020 р. по 16.02.2021 р. Визнано припиненими зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна" (03040, м. Київ, вул. Васильківська, 14, ідентифікаційний код 38604154) щодо сплати орендних платежів за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7517 від 18.08.2016 р., укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та товариством з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна", з 17.03.2020 р. по 16.02.2021 р.

Частиною 4 статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У вищезазначеному рішенні встановлено, що зважаючи на введення з 12.03.2020 р. на усій території України карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України та невикористання позивачем, який включений до переліку орендарів, що звільнені від орендної плати на період карантину, орендованого приміщення, у відповідача виник обов`язок звільнити ТОВ "Спік АП Україна" від орендної плати за договором оренди з 12.03.2020 р. до моменту подачі позову до суду (16.02.2021 р.).

Позивачем зазначено, що після 16.02.2021 відповідач продовжив нараховувати товариству з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна" орендні платежі за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №7517 від 18.08.2016, без врахування карантину та встановлених обмежень.

Так, в матеріалах справи наявний лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву №30-05/9987 від 21.12.2021 в якому повідомлено позивача про те, що станом на 15.12.2021 року з урахуванням рішення господарського суду по справі №910/244221 від 02.08.2021 за зазначеним договором оренди заборгованість з орендної плати становить 504 849,11 грн., нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу - 10 762,26 грн.

Отже, на думку позивача, відповідач відмовив позивачу у звільненні від орендної плати по договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №7517 від 18.08.2016 та проігнорував встановлені судами факти у справі №910/2442/21, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" були врегульовані питання щодо звільнення орендарів від орендної плати та нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном.

Пунктом 1 вказаної постанови визначено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1 до зазначеної постанови.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 611 від 15.07.2020 р. орендодавців державного майна зобов`язано забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови, починаючи з дати встановлення карантину.

Отже, вказаним нормативним актом передбачено, що від орендної плати звільняються орендарі, що зазначені у додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 611 від 15.07.2020 р., та таке звільнення вводиться з дати встановлення карантину, тобто з 12.03.2020.

Пунктом 2 додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 611 від 15.07.2020 р. затверджено перелік орендарів, які звільняються від сплати орендної плати, зокрема ті, що орендують приміщення для розміщення приватних закладів освіти.

У той же час, з п. 1.2 договору оренди вбачається, що нежитлові приміщення площею 561,00 кв.м. за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, передаються у користування ТОВ "Спік АП Україна" в оренду з метою розміщення курсів вивчення англійської мови.

Згідно з п. 4.1 Статуту ТОВ "Спік АП Україна" метою діяльності товариства є, зокрема, одержання прибутку, задоволення суспільних потреб в його продукції, роботах, послугах, та реалізація на підставі одержаного прибутку соціальних та економічних інтересів учасників товариства.

Відповідно до п. 6.2 Статуту ТОВ "Спік АП Україна" товариство має самостійний баланс, рахунки в банках, діє на принципах повної господарської самостійності і самоокупності, несе відповідальність за результатами своєї господарської діяльності та виконання зобов`язань, самостійно планує свою господарську діяльність і проводить таку діяльність на підставі договорів, а також реалізує власну продукцію (роботи, послуги). Одним із видів господарської діяльності позивача є надання освітніх послуг, а саме - інших видів освіти, навчання мовам і навичкам спілкування, надання допоміжної діяльності у сфері освіти.

Також відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до видів господарської діяльності ТОВ "Спік АП Україна" відносяться, зокрема, інші види освіти, н.в.і.у, що є основною господарською діяльністю позивача.

Отже, суд доходить до висновку, що позивач, як приватний заклад освіти, що використовував нерухоме державне майно з метою розміщення курсів вивчення англійської мови, входить до переліку орендарів, які звільняються від орендної плати (тобто у розмірі 100 % ) з початку введення на території України карантину - з 12.03.2020 р.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 року, який набрав чинності 02.04.2020 р., розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України був доповнений пунктом 14, відповідно до якого з моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 р. (з наступними змінами і доповненнями), і до його завершення в установленому законом порядку наймач може бути звільнений від плати за користування майном відповідно до частини шостої статті 762 цього Кодексу.

За змістом ч. 6 статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

У якості підстав для звільнення від орендної плати приписи вказаної статті передбачають об`єктивну та безпосередню неможливість використання орендарем переданого йому в найм майна (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Умови, зазначені у наведеній статті, можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією як орендодавця, так і орендаря.

Отже, для застосування ч. 6 ст. 762 ЦК України та звільнення наймача (орендаря) від плати за користування орендованим майном, визначальною умовою звільнення від сплати орендної плати є наявність обставин, за які орендар не відповідає, тобто обставини, за яких майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем і він не відповідає за ці обставини. Вказана позиція викладена Верховним Судом у справах № 914/2264/17, № 914/1248/18, № 914/70/18.

Суд зазначає, що запровадження з 12.03.2020 р. на всій території України карантину було зумовлене запобіганням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", у зв`язку з чим Кабінетом Міністрів України була прийнята відповідна постанова № 211 від 11.03.2020 р. (з подальшими змінами).

При цьому Фондом державного майна України були надані роз`яснення (лист № 10-16-15429 від 04.08.2020 р. "Щодо звільнення орендарів від орендної плати"), в якому Фонд зазначив, що у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України № 611 від 15.07.2020 р. орендарі, визначені у додатку 1 вказаної постанови, незалежно від того, чи припинили такі орендарі на період дії карантину свою діяльність на орендованому майні чи ні, звільняються повністю від орендної плати. У такому випадку не вимагається доведення факту невикористання об`єкту оренди, тобто проведення його комісійного огляду.

За таких обставин вбачається наявність підстав, визначених ст. 762 ЦК України, за яких орендар звільняється від плати за користування орендованим майном, а саме - невикористання ТОВ "Спік АП Україна" орендованого приміщення за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, у зв`язку із введенням з 12.03.2020 р. на території України карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Будь-якого впливу на цю обставину (введення карантину) орендар не мав.

Щодо твердження відповідача зазначеного у відзиві про те, що ТОВ "Спік АП Україна" фактично продовжує здійснювати господарську діяльність та проводити групове навчання з англійської мови (у кількості до 10 осіб), що підтверджується відомостями з офіційного веб-сайту товариства (режим доступу: https//speak-up.com.ua/programs/group), суд зазначає наступне.

Так, з наданих доказів вбачається, що ТОВ "Спік АП Україна" проводить групові заняття з англійської мови, проте якщо зайти в розділ контакти (https://speak-up.com.ua/contacts), то в м. Києві відсутнє посилання на розміщення курсів англійської мови за адресою м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26.

А тому в матеріалах справи відсутні докази здійснення діяльності позивача (проведення курсів вивчення англійської мови) за адресою м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26.

У зв`язку з війською агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

27.05.2022 Кабінету Міністрів України прийнята постанова «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» № 634, яка набрала чинності 01.06.2022.

Відповідно до п.15 вищезазначеної постанови визнано такою, що втратила чинність, постанову Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 р. № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 59, ст. 1878).

Проте, підпунктом 2 п.1 постанови Кабінету Міністрів України» № 634 від 27.05.2022 встановлено, що на період воєнного стану, але у будь-якому разі не довше ніж до 30 вересня 2022 р., за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розміщене:на територіях Київської, Чернігівської, Сумської, Харківської, Запорізької, Миколаївської областей і м. Києва (крім адміністративно-територіальних одиниць на визначених територіях).

Згідно з підпунктом 5 п.1 постанови Кабінету Міністрів України» № 634 від 27.05.2022 звільнення або перерахунок орендної плати відповідно до цього пункту здійснюється без окремого рішення орендодавця.

Відповідно до правової позиції, сформованої у п. 6.56.-6.58. постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №904/5726/19 від 15.06.2021 у процесуальному законодавстві діє принцип "jura novit curia" ("суд знає закони"), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на "норму права", що є значно конкретизованим, аніж закон. Більше того, з огляду на положення ГПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходять своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах.

Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням викладеного, зважаючи на введення з 12.03.2020 р. на усій території України карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України та невикористання позивачем, який включений до переліку орендарів, що звільнені від орендної плати на період карантину, орендованого приміщення, а також звільнення від орендної плати орендарів, які використовують державне майно розміщене на території м. Києва (на період воєнного стану , але у будь-якому разі не довше ніж до 30 вересня 2022 р.) у відповідача виник обов`язок звільнити ТОВ "Спік АП Україна" від орендної плати за договором оренди з 17.02.2021 р. по 29.09.22.

Стосовно вимоги позивача про визнання припиненими зобов`язань ТОВ "Спік АП Україна" щодо сплати орендних платежів за договором оренди з 16.02.2020 р. на весь період карантину, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

У даному випадку, враховуючи, що відповідно до ст. 762 ЦК України та постанов Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину", від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» позивач є особою, яка звільнена з 12.03.2020 р. від обов`язку сплачувати орендні платежі за договором № 7517 від 18.08.2006 р., то суд вважає, що вимога позивача про визнання припиненими зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна" щодо сплати орендних платежів за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7517 від 18.08.2016 р., укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та товариством з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна" підлягає часткову задоволенню за період з 17.02.2021 р. по 29.09.2022р.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ч.4 ст. 75, ст.ст. 79, 129, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1 Позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 50-Г, ідентифікаційний код 19030825) звільнити товариство з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна" (01133, місто Київ, б.Лесі Українки, будинок 26, ідентифікаційний код 38604154) від оплати орендних платежів за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7517 від 18.08.2016 р., укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та товариством з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна", з 17.02.2021 р. по 29.09.2022р.

3. Визнати припиненими зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна" (01133, місто Київ, б.Лесі Українки, будинок 26, ідентифікаційний код 38604154) щодо сплати орендних платежів за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7517 від 18.08.2016 р., укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та товариством з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна", з 17.02.2021 р. по 29.09.2022р.

4. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 50-Г, ідентифікаційний код 19030825) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спік АП Україна" (01133, місто Київ, б.Лесі Українки, будинок 26, ідентифікаційний код 38604154) судовий збір у сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

5. В іншій частині позову відмовити.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 03.10.2022 року.

Суддя С.М.Мудрий