ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2022 р. Справа№ 911/968/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Грека Б.М.

за участю секретаря судового засідання: Сивак М.С.

представники учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Добровольського Костянтина Володимировича на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.07.2022 року

у справі №911/968/22 (суддя Ейвазова А.Р.)

за заявою Фізичної особи-підприємця Добровольського Костянтина Володимировича

про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ "Аква Ліберті" заборгованості у розмірі 146771,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

28.06.2022 року ФОП Добровольський К.В. звернувся до Господарського суду Київської області із заявою, сформованою 25.06.2022 через підсистему "Електронний суд", про видачу судового наказу щодо стягнення з ТОВ "Аква Ліберті" заборгованості у розмірі 146 771,50 грн., а також 9 248,10 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, з яких: 248,10 грн. - на оплату судового збору та 9 000,00 грн. - на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення боржником зобов`язань з оплати наданих послуг за договором № 04/12-20 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажу.

04.07.2022 року Господарським судом Київської області видано судовий наказ за відповідною заявою щодо стягнення з боржника на користь заявника 146771,50 грн. боргу та 248,10 грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату судового збору за подання відповідної заяви.

Разом з тим, ухвалою Господарського суду Київської області від 04.07.2022 року у справі №911/968/22 відмовлено ФОП Добровольському К.В. у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з ТОВ "Аква Ліберті" судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ФОП Добровольський К.В. звернувся безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 04.07.2022 року та направити справу №911/968/22 до Господарського суду Київської області для видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з ТОВ "Аква Ліберті" судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн., посилаючись на порушення норм процесуального права.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2022 року апеляційну скаргу ФОП Добровольського К.В. передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Доманська М.Л., Грек Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2022 року вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП Добровольського К.В. на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.07.2022 року у справі №911/968/22, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду з суду першої інстанції та витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/968/22 за заявою ФОП Добровольського К.В. про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ "Аква Ліберті" заборгованості у розмірі 146 771,50 грн.

28.07.2022 року супровідним листом Господарського суду Київської області №02-04/911/968/22 від 26.07.2022 року витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2022 року апеляційну скаргу ФОП Добровольського К.В. на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.07.2022 у справі №911/968/22 залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема, надати докази сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн.

08.08.2022 року, тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання ухвали від 28.07.2022 року надано докази сплати судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Добровольського К.В. на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.07.2022 у справі №911/968/22, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 04.10.2022 року за участю повноважених представників учасників провадження у справі.

У зв`язку з перебуванням судді Доманської М.Л. у відпустці протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2022 для розгляду справи №911/968/22 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М. судді: Грек Б.М., Пантелієнко В.О.

Ухвалою суду від 03.10.2022 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №911/968/22 за апеляційною скаргою ФОП Добровольського К.В. на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.07.2022 року.

Представники учасників провадження у справі в судове засідання 04.10.2022 року не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи заявник повідомлений належним чином у відповідності до ч. 6 ст. 120 ГПК України шляхом направлення копії ухвали суду від 15.08.2022 року про відкриття апеляційного провадження на електронну адресу, докази чого долучено до матеріалів справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

04.10.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу Господарського суду Київської області від 04.07.2022 року у даній справі - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом та було зазначено вище, 28.06.2022 року ФОП Добровольський К.В. звернувся до Господарського суду Київської області із заявою, сформованою 25.06.2022 року через підсистему "Електронний суд", про видачу судового наказу щодо стягнення з ТОВ "Аква Ліберті" заборгованості у розмірі 146 771,50 грн., а також 9 248,10 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, з яких: 248,10 грн. - на оплату судового збору та 9 000,00 грн. - на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення боржником зобов`язань з оплати наданих послуг за договором № 04/12-20 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажу.

04.07.2022 року Господарським судом Київської області видано судовий наказ за відповідною заявою щодо стягнення з боржника на користь заявника 146 771,50 грн. боргу та 248,10 грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату судового збору за подання відповідної заяви.

Разом з тим, ухвалою Господарського суду Київської області від 04.07.2022 року у справі №911/968/22 відмовлено ФОП Добровольському К.В. у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з ТОВ "Аква Ліберті" судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Приймаючи дану ухвалу про відмову у видачі наказу в зазначеній частині, місцевий господарський суд виходив з того, що вимоги з витрат на професійну правничу допомогу не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, оскільки підлягають розподілу між сторонами лише за результатами розгляду справи у порядку позовного провадження.

Переглядаючи в апеляційному порядку правомірність винесення оскаржуваної заявником ухвали, колегія суддів погоджується з відповідним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, визначених ст.148 ГПК України, особі, якій належить право вимоги.

Як встановлено ч.1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, ч.2 такої статті визначає, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 148 цього Кодексу.

Так, у заяві про видачу судового наказу заявник також просив стягнути з ТОВ "Аква Ліберті" 9000,00 грн.в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 123 ГПК України: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 126 ГПК України: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Як визначено ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами лише за результатами розгляду справи у порядку позовного провадження, що у свою чергу забезпечує дотримання принципів змагальності сторін та пропорційності у господарському судочинстві.

Отже з огляду на наведені правові норми в порядку наказного провадження судом вирішується лише конкретно визначений законом перелік вимог, судовий наказ не може бути виданий судом по вимогах, які прямо не зазначені в законі, видається судовий наказ без судового розгляду, без виклику боржника та стягувача у судове засідання, без заслуховування їх пояснень. При цьому змагання сторін у межах гласного вирішення справи, у ході якого сторони наводять доводи, покликані підтвердити їх правоту, спростувати аргументи протилежної сторони, відсутні. Наказ суду ґрунтується на поданих заявником документах, на повідомлених ним доводах, покликаних переконати суд у тому, що підстави для звернення до суду з позовом відсутні у зв`язку з безспірністю вимог.

Аналіз наведеної норми процесуального права дає підстави зробити висновок про те, що у наказному провадженні стягненню з боржника підлягають лише безспірні суми, до яких витрати заявника на правничу допомогу не відносяться, зважаючи на положення ст. 126 ГПК України, якою для розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами витрат на правову допомогу, передбачено як подання доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, так і доведення співмірності їх розміру із умовами, визначеними ч. 4 ст. 126 ГПК України, а саме: розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, суд може за клопотанням іншої сторони, при доведенні нею неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги, зменшити їх розмір.

Отже, вирішення судом питання про розподіл між сторонами витрат на правничу допомогу адвоката відбувається за участю сторін, статус яких статтею 41 ГПК України визначений лише у справах позовного провадження, в той час, як за приписами ч. 2 наведеної норми процесуального права при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат в наказному провадженні, колегія суддів виходить з того, що відповідно до положень частини 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Положеннями частини 2 статті 147 ГПК України передбачено право особи звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, якщо вона вважає, що їй належить право вимоги.

Таким чином, саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Більш того, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі, та за правилами наказного провадження боржник по справі буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Натомість ч. 2 ст. 12 ГПК України встановлено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

При цьому, п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України передбачено, що суд під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Таким чином, під час розгляду заяви про видачу судового наказу суд не надає висновку про обґрунтованість чи необґрунтованість заявлених вимог.

Частиною 3 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

За таких обставин, враховуючи порядок здійснення судочинства у наказному провадженні та те, що процесуальний закон не передбачає розподілу будь-яких судових витрат, окрім судового збору під час розгляду справи у порядку наказного провадження, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ФОП Добровольського К.В. про видачу судового наказу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Посилання скаржника на те, що витрати на оплату послуг адвоката відносяться до судових витрат і тому безумовно підлягають стягненню із боржника на підставі п. 6 ч. 1 ст. 155 ГПК України, колегія суддів вважає юридично неспроможними, оскільки, як зазначалося вище, у наказному порядку підлягають стягненню безспірні грошові суми, до яких господарським процесуальним законодавством із судових витрат віднесено лише судовий збір.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу місцевого господарського суду прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставні необґрунтовані та недоведені, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Добровольського Костянтина Володимировича на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.07.2022 року у справі №911/968/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 04.07.2022 року у справі №911/968/22 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу повернути до господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 05.10.2022 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді В.О. Пантелієнко

Б.М. Грек