УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

м. Київ

28.09.2022Справа № 910/5003/22

За позовом Одеського міського центру зайнятості (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22-В)

До Державної екологічної інспекції України (01042, м. Київ, Новопечерський пров., 3, корп. 2)

Про стягнення 50 281, 86 грн виплаченої суми забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному

Суддя Бондаренко-Легких Г. П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Одеського міського центру зайнятості до Державної екологічної інспекції України про стягнення 50 281, 86 грн виплаченої суми забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у зв`язку із поновленням на роботі ОСОБА_1 на посаді першого заступника Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду, відповідач зобов`язаний повернути позивачу 50 281, 86 грн, виплачених в якості допомоги по безробіттю на підставі ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», як сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному у зв`язку із поновленням його на роботі за рішенням суду.

У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з Державної екологічної інспекції України 50 281, 89 грн на підставі ст. ст. 34, 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

11.07.2022 Господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі №910/5003/22, розгляд справи ухвалив здійснювати в порядку спрощеного позовного ровадження.

26.07.2022 до суду від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити у -задоволенні позовних вимог з підстави того, що роботодавцем по відношенню до Крючкова Д. А. є Державна екологічна інспекція Кримсько-Чорноморського округу, а не відповідач.

02.09.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач просив залучити співвідповідача, що вирішено окремою ухвалою суду, а також зазначив, що роботодвцем ОСОБА_1 є саме відповідач, оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №420/2523/21 скасовано наказ відповідача та стягнуто з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

14.09.2022 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповіь на відзив, а також на клопотання про залучення співвідповідачів.

22.09.2022 до суду від позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідачів, що вирішено окремою ухвалою.

Суд, дослідивши твердження сторін, що викладені в заявах по суті справи, з огляду на оскарження в порядку адміністративного судочинства наказів Державної екологічної інспекції України №482-о від 29.12.2020 та №2-тр/т від 14.01.2021 про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, дійшов висновку про наявність в даному випадку обов`язку суду для зупинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у справі №910/5003/22 є стягнення коштів в порядку передбаченому статтею 34, 35 Закону України "Про загальнообов`чзкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" у розмірі 50 281, 89 грн, допомоги по безробіттю, яка була виплачена ОСОБА_1 , у зв`язку з його звільненням на підставі наказу про звільнення.

Позивач зазначає, що реєстрація безробітного приипинилась в силу приписів абзацу 10 підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перерєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого потсановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792, а саме у зв`язку з тим, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №420/2523/21, ОСОБА_1 наказом голови Державної екологічної інспекції України №142-тр/р від 27.09.2021 поновлено на посаді першого заступника начальника Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу з 20 січня 2021 року.

Суд констатує, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №420/2523/21 визнано протиправними та скасовано накази Державної екологічної інспекції України №482-о від 29.12.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 " та №2-тр/т від 14.01.2021 "Про внесення змін до наказу Держекоінспекції від 29.12.2020 №482-о "Про звільнення ОСОБА_1 "

З відомостей, розміщених в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2021 апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України залишено без задоволення. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 залишено без змін. Рішення набрало законної сили, однак оскаржено Державною екологічною інспекцією України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.04.2022 відкрито касаційне провадження за скаргою Державної екологічної інспекції України на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2021 та Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №420/2523/21.

Зі змісту статті 11 ЦК України вбачається, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків законодавцем передбачено рішення суду. Разом з тим, скасування судового рішення у конкретній справі означає, що судовий акт, який скасовано, не породжує жодних правових наслідків з моменту його укладення. А відтак, скасоване судове рішення не може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

З такою правовою позицією погоджувався Верховний Суд України у Постанові №15/118 від 24.06.2015 у справі №907/544/14.

Положеннями частини 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що саме судове рішення про поновлення працівника на роботі може бути правовою підставою для стягнення з працедавця суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному. Отже, обов`язок працедавця відшкодувати фонду соціального страхування суму виплат по безробіттю та наданих соціальних послугах виникає за наслідком прийняття судового рішення про поновлення працівника на роботі, а встановлення фактичних обставин скасування такого рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його укладення.

Законодавцем передбачено тільки три правові підстави згідно з частиною 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" щодо виникнення обов`язку з відшкодування фонду соціального страхування понесених ним витрат на оплату працівнику по безробіттю чи наданих йому соціальних послуг (за судовим рішенням про поновлення працівника на роботі; незаконна виплата безробітному суми забезпечення у разі неповідомлення про його прийняття на роботу; незаконно отримана сума допомоги по частковому безробіттю). Зазначені підстави не можуть тлумачитися розширено, а зокрема, з посиланням на чинність наказу працедавця про поновлення працівника на роботі за скасованим рішенням суду, оскільки таке рішення не породжує правових наслідків, а прийняття наказу є похідним від скасованого судового рішення.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку з`ясовує, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі, тобто господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а)непідвідомчості; б)обмеженості предметом позову; в)неможливості розгляду тотожної справи; г)певної черговості розгляду вимог.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу №420/2523/21, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти що мають преюдиціальне значення.

Тобто, в даному випадку, справи є пов`язаними, оскільки в межах справи №420/2523/21 вирішується питання про наявність правових підстав для поновлення ОСОБА_1 на роботі (на посаді першого заступника начальника Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу) та від вирішення даного питання залежить обґрунтованість вимог позивача у даній справі про стягнення з Державної екологічної інспекції України виплаченої допомоги по безробіттю, у зв`язку з поновленням ОСОБА_1 на роботі згідно з рішенням суду.

Водночас, господарським судом не може самостійно бути вирішене питання щодо наявності та/або відсутності правових підстав для поновлення ОСОБА_1 на роботі, оскільки дана категорія спорів непідвідомча господарським судам.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду адміністративної справи №420/2523/21 (відповідь на претензію від 12.11.2021 №12958/8.1/6-21) досліджується питання хто є роботодавцем по відношенню до ОСОБА_1 , адже рішення суду оскаржується як в частині поновлення на роботі, так і у частині стягнення з Держекоінспекції середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки на думку Держекоінспекції ОСОБА_1 не перебував у трудових відносинах з Держекоінспекцією, яка по відношенню до останнього є суб`єктом призначення, а не органом виконавчої влади, з яким ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах.

Від вирішення даного питання залежить правомірність вимог позивача до відповідача у даній справі.

Наведене свідчить про неможливість розгляду даної справи (№910/5003/22) до завершення касаційного перегляду та прийняття рішення касаційним судом у справі №420/2523/21.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Таким чином, на переконання суду, за результатом розгляду касаційним судом справи №420/2523/21 будуть встановлені правові підстави для стягнення суми допомоги виплаченої ОСОБА_1 по безробіттю, що є предметом спору у справі №910/5003/22.

Враховуючи предмет справи №910/5003/22, суд дійшов висновку, що існує об`єктивна неможливість розгляду судом цієї господарської справи до вирішення справи №420/2523/21, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі №910/5003/22 до прийняття судового рішення касаційним судом у справі №420/2523/21.

Керуючись ст.ст. 227, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі №910/5003/22 до прийняття рішення касаційним судом у справі №420/2523/21.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України.

3. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст.256, 257 ГПК України.

Суддя Г.П. Бондаренко-Легких