ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Чернівці

29 вересня 2022 року Справа № 926/3004/22

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гушилик С.М., за участю секретаря судового засідання Петровської В.С. розглянувши справу №926/3004/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" (58018, Чернівецька обл., м.Чернівці, вул. Воробкевича Сидора, буд. 1-А, код 39584988)

До Чернівецької обласної громадської організації "Український союз спортивних єдиноборств" (58000, Чернівецька обл., м.Чернівці, вул. Міцкевича, буд. 8, код 22848328)

Про стягнення заборгованості в розмірі 27249,66 грн

За участю представників:

Від позивача: Попов В.Д. адвокат (довіреність від 09.12.2021 року №007.2Др-12-1221)

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Чернівецької обласної громадської організації "Український союз спортивних єдиноборств" про стягнення заборгованості за договором №1141МNK94AP016 на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими від 01.01.2016 року в сумі 27249,66 грн, з яких сума основної заборгованості 25226,25 грн, сума пені 992,10 грн, 3% річних в сумі 157,93 грн та інфляційні в сумі 873,39 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01.01.2016 року між ним та Чернівецькою обласною громадською організацію "Український союз спортивних єдиноборств" був укладений договір постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими №11410МNK94AP016. Відповідач в порушення вимог умов договору неналежним чином виконав покладені на нього обов`язки щодо своєчасної оплати поставленого природного газу за вказаним договором, що призвело до виникнення заборгованості за період з травня по грудень 2021 року в сумі 25226,25 грн та в свою чергу стало підставою для нарахування пені за період 06.06.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 992,10 грн, 3% річних в розмірі 157,93 грн, та втрат, завданих інфляцією в розмірі 873,39 грн за аналогічний період.

Окрім того, у позовній заяві позивач зазначив, що орієнтовно очікує понести витрати на професійну правничу допомогу на суму 9000 грн.

11.08.2022 року позовні матеріали зареєстровані відділом документального забезпечення та аналітичної роботи Господарського суду Чернівецької області за вх.№3004.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями справу №926/3004/22 передано судді Гушилик С.М.

Ухвалою суду від 12.08.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 30.08.2022 року.

За усним клопотання представника відповідача у судовому засіданні 30.08.2022 року оголошено перерву до 13.09.2022 року.

Ухвалою суду від 13.09.2022 року задоволено клопотання адвоката відповідача та відкладено розгляд справи на 22.09.2022 року.

15.09.2022 року на адресу господарського суду надійшов відзив на позов, в якому останній зазначає, що не згідний з нарахуванням ТОВ "Чернівцігаз Збут" та готовий розрахуватися за 669,9 куб.м., за ціною відповідно на той місяць, коли газ був використаний. Також останній повідомляє суд, що з 01.10.2021 року споживач за договором самостійно припинив споживання природного газу за адресою вул. А.Міцкевича, буд. 8, після повідомлення постачальником про збільшення ціни за газ до 37674 грн за 1000 куб.м. Також, відповідач посилається на те, що є неприбутковою організацією, а тому позбавлений можливості виконувати свої договірні зобов`язання.

20.09.2022 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що доводи відповідача є необґрунтованими та такими, що не спростовують позовних вимог. Так, з 01.07.2015 року ліцензовану діяльність з постачання газу (відносин купівлі-продажу) проводить ТОВ "Чернівцігаз Збут" (як постачальник газу), а ліцензовану діяльність розподілу газу (транспортування , встановлення вузлів обліку газу, обліку газу, визначення об`ємів тощо) АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" (як оператор ГРМ). Відповідач не звертався до оператора ГРМ або суду щодо врегулювання розбіжностей у частині визначення об`єму розподіленого природного газу, відтак його посилання на необхідність перерахування суми заборгованості є безпідставними.

У судовому засіданні 22.09.2022 року за усним клопотанням представника відповідача в черговий раз оголошено перерву до 29.09.2022 року, про що під розписку повідомлено представників сторін.

26.09.2022 року від представника позивача надійшла заява про долучення додаткових доказів, а саме: заяви-приєднання відповідача від 01.01.2016 року, розрахунок втрат та витрат природного газу, підписану представниками сторін, акт про демонтаж засобу вимірюваної техніки від 05.11.2021 року №422, акт про монтаж засобу вимірювальної техніки від 28.12.2021 року №483 та свідоцтво про повірку засобу вимірюваної техніки від 24.11.2021 року.

У судове засідання 29.09.2022 року відповідач явку свого представника не забезпечив, заперечення проти відповіді на відзив не подав, причини нез`явлення суду не відомі.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість строку розгляду справи, суд враховує принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Суд установив, що представник відповідача під розписку був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, тому суд дійшов висновку про те, що неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки у справі достатньо наявних матеріалів для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Частиною 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Частиною 1 ст.12 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Правила постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 року, розроблені на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил постачання природного газу підставою для постачання природного газу споживачу є, зокрема: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу, наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу, наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов, наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача, відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Правил постачання природного газу постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Усі умови поставки природного газу за договором мають бути справедливими та добре відомими заздалегідь. У будь-якому випадку вся відповідна інформація має бути надана споживачеві до укладення договору (аб.2 п.5 розд. ІІ Правил постачання природного газу).

Пунктом 9 розділу ІІ Правил постачання природного газу передбачено, що постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу.

Відповідно до пункту 19 розділу ІІ Правил постачання природного газу постачальник зобов`язаний: забезпечувати постачання природного газу на умовах та в обсягах, визначених договором на постачання природного газу, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору природного газу та розрахунків за нього.

Згідно із пунктом 21 розділу 2 Правил постачання природного газу, споживач має право: на отримання природного газу в обсягах, визначених договором постачання природного газу, за умови дотримання його умов.

Відповідно до статті 638 ЦПК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

01.01.2016 року відповідач підписав заяву-приєднання №09420MNK94AP016 до умов розподілу природнього газу (для споживача, що не є побутовим), якою приєднався до умов Договору розподілу природного газу з ПАТ "Чернівцігаз", отримав персональний ЕІС-код як суб`єкта ринку природного газу 56ХО00А0MNK9400Т за адресою точки комерційного обліку: м. Чернівці, вул. Міцкевича, 8.

При цьому, на точці комерційного обліку встановлено газоспоживаюче обладнання два котли та визначено розрахунок втрат та витрат природного газу в залежності від кількості діб (додаток №4 до заяви-приєднання).

Доказів припинення або визнання недійсним вказаного договору розподілу природнього газу сторони не надали та такі відсутні у матеріалах справи.

На підставі заяви-приєднання 01.01.2016 року між Товариством з обмежено відповідальністю "Чернівцігаз Збут" (постачальник) та Чернівецькою обласною громадською організацією "Український союз спортивних єдиноборств" (споживач) був укладений договір постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими №1141МNK94AP016 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу природній газ у необхідних для споживача обсягах, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати постачальнику вартість газу у розмірі, строку та порядку, що визначені договором.

Постачальник забезпечує споживача необхідним підтвердженим обсягом природного газу на визначений договором період. Оперативний контроль за відпуском газу замовнику здійснює Оператор ГРМ відповідно до умов договору розподілу газу, укладеного в установленому порядку між Споживачем та Оператором ГРМ. Постачальник також мас право оперативно контролювати обсяг споживання природною газу споживачем, використовуючи базу даних Оператора ГРМ/ГТС або інформацію споживача, а також шляхом самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача Якість газу, який передається споживачеві в пунктах призначення, має відповідати вимогам, установленим державними стандартами та технічним умовами щодо його якості (п.2.1. договору).

Відповідно до п.2.3. договору обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1. договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

Відповідно до п.2.9.1. договору за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника (п. 2.9.2. договору).

Відповідно до п.2.9.3. договору споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. Мотивована відмова надається споживачем окремим друкованим листом на фірмовому бланку (за його наявності), за підписом уповноваженої посадової особи споживача з числа керівників та має містити вичерпні письмові пояснення причин відмови від підписання акта приймання-передачі газу, докази, що свідчать про можливість такої відмови, посилання на нормативно-правові акти, що регулюють право такої відмови, а також - на фактичні обставини, які підтверджують можливість застосування у даному випадку таких нормативно-правових актів. Інша форма відмови або будь-які рукописні дописи чи додруковані написи представника споживача на актах приймання-передачі газу не вважаються мотивованою відмовою Акт приймання - передачі газу щодо якого у споживача немає заперечень, можуть бути підписані з боку сторін працівниками, що перебувають з відповідною стороною у трудових відносинах.

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку на підставі даних оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника (п. 2.9.4. договору).

У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання у встановлений договором строк, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (п. 2.9.5. договору).

Фактична кількість поданого Споживачу газу складається з обсягу газу нарахованого комерційним вузлом обліку, обсягу виробничо-технологічних витрат і нормованих втрат, а також обсягу газу донарахованого по результатах перевірок дисципліни обліку та споживання газу споживачем. Відповідальність за належний технічний (справний) стан приладів обліку газу, за їх своєчасну повірку та за цілісність всіх встановлених пломб несе споживач (п. 2.9.6. договору).

Пункт 3.1 договору зазначає, що розрахунок за поставлений споживачеві газ здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між сторонами.

Відповідно до п.3.2 договору ціна газу становить 6407,50 грн за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1281,50 грн, всього разом з ПДВ 7689,00 грн. Ціна, зазначена в п.3.2. договору, може змінюватися протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом повідомлення споживача постачальником про зміну ціни не пізніше ніж за п`ять календарних днів до початку наступного місяця поставки газу. Кожне останнє повідомлення постачальника скасовує відповідні ціни на газ, вказані в попередніх повідомленнях постачальника з моменту, вказаному в останньому повідомленні постачальника. У разі непогодження з новою ціною, Споживач в строк не пізніше ніж за два календарні дні до початку наступного місяця поставки газу зобов`язаний письмово повідомити про це Постачальника, вжити необхідних заходів з підтвердження в установленому порядку через Оператора ГТС обсягу постачання газу на наступний місяць, виділеного для Споживача іншим постачальником, та укласти з цим новим постачальником відповідний договір, або припинити власне споживання газу в останній день місяця поставки газу Постачальником по цьому Договору.

У пункті 3.3 договору сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3 цього Договору, застосовується Сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим Договором

Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом II цього Договору (п.3.4 договору).

Відповідно до п. 3.5. договору загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого Споживачеві за даним Договором.

Розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць - з 07 00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно (п. 4.1. договору).

Згідно п. 4.2. оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

-100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, шо передує місяцю постачання Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про зміну ціни газу на наступний розрахунковий період до дата здійснення оплати. Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці (п. 4.2.1. договору);

-у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу (п. 4.2.2. договору);

-остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3 4. Договору) здійснюється до 5 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 4.2.3. договору).

Відповідно до п. 4.3. договору датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.

Згідно п. 6.1. договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України.

Відповідальність Споживача зазначена в п. 6.2. договору, відповідно до якого: у разі порушення Споживачем строків оплат, передбачених розділом IV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу (п. 6.2.1. договору).

Пунктом 7.1. договору вказано, що Споживач зобов`язаний самостійно припинити (обмежити) власне споживання газу у випадках та порядку, передбачених чинним законодавством та Договором.

Згідно п.7.2. договору Оператор ГРМ, у тому числі за дорученням Постачальника, припиняє або обмежує постачання газу Споживачеві (на об`єкти Споживача) з дотриманням норм безпеки та нормативних документів, що визначають порядок обмеження (припинення) газу, у випадках

-споживання природного газу в обсязі, що перевищує установлений Договором;

-проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за Договором;

-перевитрат добової норми (узгодженого договором графіка нерівномірної подачі природного газу) та/або місячного підтвердженого обсягу природного газу;

-розірвання договору постачання природного газу;

-відмови від підписання акта приймання-передачі без визначеного в цьому Договорі письмового обгрунтування;

-настання випадків, передбачених Правилами про безпеку постачання газу,

Газопостачання Споживачу може бути припинено (обмежено) в інших випадках, передбачених Законом України "Про ринок природного газу", Правилами постачання газу, Кодексом ГТС, Кодексом ГРМ, Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 05.15 № 285.

Згідно п. 7.3. припинення (обмеження) газопостачання Споживачеві здійснюється Постачальником в порядку, визначеному Правилами постачання газу, Порядком пооб`єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12 06 №1687, а також іншими нормативно-правовими актами, що регулюють дані правовідносини.

Відновлення газопостачання здійснюється за погодженням Постачальника та після відшкодування споживачем витрат на припинення та відновлення газопостачання, що понесені Постачальником та/або Оператором ГРМ (п. 7.4. договору).

Згідно з п. 10.2. договору сторони домовились, що строк позовної давності, у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, компенсацій встановлюється тривалістю у десять років.

Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1. договору).

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії. При цьому. Сторони мають внести зміни до Договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк у разі необхідності такої зміни (п. 11.2. договору).

Відповідно до п.11.3. договору одностороння відмова від виконання умов Договору не допускається.

Припинення чи розірвання Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору або за рішенням суду на вимогу однієї із Сторін на підставі та в порядку, встановлених чинним законодавством України та Договором (п. 11.4. договору).

Згідно п. 11.5. договору усі зміни та доповнення до Договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками Сторін та скріплюються їх печатками (за наявності).

Докази визнання договору відсутні.

Також у матеріалах справи наявні підписані представником позивача акти приймання-передачі природного газу по вказаному договору за період травня-грудня 2021 року в обсязі 669,90 м. куб. на загальну суму 25226,25 грн, а саме:

- №ЧЦЗ81010014 від 31.05.2021 року за спожитий у травні природній газ обсягом 0,12 м. куб. на суму 1,32 грн з ПДВ;

- №ЧЦЗ81011861 від 30.06.2021 року за спожитий у червні природній газ обсягом 0,11 м. куб. на суму 1,40 грн з ПДВ;

- №ЧЦЗ81013576 від 31.07.2021 року за спожитий у липні природній газ обсягом 0,12 м. куб. на суму 1,88 грн з ПДВ;

- №ЧЦЗ81015427 від 31.08.2021 року за спожитий у серпні природній газ обсягом 0,12 м. куб. на суму 2,39 грн з ПДВ;

- №ЧЦЗ81017121 від 30.09.2021 року за спожитий у вересні природній газ обсягом 0,11 м. куб. на суму 3,29 грн з ПДВ;

- №ЧЦЗ81018837 від 31.10.2021 року за спожитий у жовтні природній газ обсягом 0,12 м. куб. на суму 4,52 грн з ПДВ;

- №ЧЦЗ81020712 від 30.11.2021 року за спожитий у листопаді природній газ обсягом 585,38 м. куб на суму 22053,61 грн з ПДВ;

- №ЧЦЗ81022526 від 31.12.2021 року за спожитий у грудні природній газ обсягом 83,82 м. куб. на суму 3157,84 грн. з ПДВ.

При цьому, обсяги спожитого природнього газу, вказані у наведених актах, відповідають відомостям про спожитий відповідачем природній газ за даними Оператора ГРМ, що підтверджується листом АТ "Чернівцігаз" від 06.06.2022 №58003.1-Лв-2594-0622.

Крім того, до позову долучені повідомлення позивача, адресовані відповідачу, про зміну вартості природнього газу, зокрема з 01.05.2021 року ціна за 1000 м. куб. природнього газу становитиме 10965,00 грн з ПДВ, з 01.06.2021 року 12775,00 грн з ПДВ, з 01.07.2021 року 15675,00 грн з ПДВ, з 01.08.2021 року 19900,00 грн з ПДВ.

Згідно акту №422 від 05.11.2021 року, що підписаний представниками відповідача та оператора ГРМ, зафіксовано факт демонтажу засобу вимірювальної техніки (лічильника газу), що знаходиться на об`єкті відповідача по вул. Міцкевича, 8 у м. Чернівці. Водночас у цьому акті зазначено, що до системи газопостачання підключені газові приладу 2 котли, на які подається газопостачання.

У подальшому відповідно до акту №483 від 28.12.2021 року на цій же точці комерційного обліку було здійснено монтаж засобу вимірювальної техніки та вказано, що газ не подається.

Відповідач у відзиві на позов визнає загальний обсяг спожитого ним природнього газу, проте вважає, що позивачем невірно визначені місячні обсяги поставки природнього газу, в підтвердження чого надає суду свій розрахунок. Тому, на думку відповідача, вартість поставленого йому природнього газу позивач нарахував за завищеними цінами, однак не наводить свого розрахунку вартості спожитого природнього газу.

При цьому, суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні заперечення відповідача до актів приймання-передачі природнього газу за період травня-грудня 2021 року, а також звернення до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу.

Крім того, відповідач наголошує, що не споживав природній газ після 01.10.2021 року, оскільки лічильник природнього газу був демонтований, а газопостачання на об`єкт припинене.

Таким чином, суду для правильного вирішення даного спору необхідно дослідити та надати оцінку доводам сторін щодо обсягів помісячного споживання відповідачем природнього газу, дати припинення газопостачання об`єкту відповідача та на підставі встановлених обсягів перевірити правильність здійсненого позивачем розрахунку вартості природнього газу в контексті підписаного між сторонами договору, а також тарифів (цін), визначених уповноваженим на те органом.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини спору, суд вважає, що на спірні правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Згідно з статтею 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 174 Господарського кодексу України унормовано, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1 та 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У відповідності до ст. 599 ЦК України, за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Надаючи оцінку запереченням відповідача проти позову, суд зазначає, що алгоритм дій сторін щодо засвідчення обсягів та вартості щомісячних поставок природнього газу визначений у пункті 2.9 договору та передбачає надання позивачем відповідачу щомісячних актів приймання-передачі природного газу на основі відомостей Оператора ГРМ, на якого законодавством та договором покладений обов`язок щодо розподілу природного газу.

Після цього умови договору передбачають наступні варіанти поведінки відповідача: (1) підписання і повернення актів, (2) вмотивована відмова від підписання актів або (3) їх неповернення від споживача.

У даному випадку відповідач не надав жодних документів, які б свідчили про його відмову від підписання актів, зокрема листів або позову (судового рішення) щодо оспорення обсягів спожитого газу як це передбачено пунктом 2.9.4 договору.

Таким чином, позивач правомірно при визначенні щомісячних обсягів природнього газу керувався даними Оператора ГРМ, який у даному спорі не є зацікавленою стороною та до виключних повноважень якого входить здійснення розподілу природнього газу тобто переміщення природного газу з метою фізичної доставки обсягів природного газу до об`єктів споживачів.

У цьому контексті суд зазначає, що із 17.10.2019 року в господарський процес фактично впроваджено стандарт доказування "вірогідності доказів". Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Іншими словами тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Одночасно ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених ст. 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Верховний Суд, у постанові від 15.06.2021 року в справі № 906/1222/19, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Відповідач не спростував належними і допустимими доказами дані оператора ГРМ, тому суд вважає, що саме такі відомості, які обумовлені сторонами в договорі, достовірно підтверджують щомісячні обсяги поставленого позивачем природнього газу.

При цьому суд у даному судовому процесі не вправі перевіряти надані оператором ГРМ обсяги спожитого відповідачем природнього газу, оскільки це виходить за межі предмету і підстав позову, стосується особи, яка не залучена до участі в справі, що не позбавляло і не позбавляє останнього звернутись із позовом щодо оскарження дій ПАТ "Чернівцігаз", як це прямо передбачено у договорі. Суд є безстороннім та не може захищати права особи, якщо остання про це не заявляє у передбаченому процесуальним законом порядку, тому що це є порушенням принципів рівності сторін, змагальності та диспозитивності судового процесу.

У той же час суд ураховує суперечливість поведінки відповідача, який дізнавшись про акти приймання-передачі за період травня-грудня 2021 року (обсяг споживання газу, в яких дорівнює фактично обсягу втрат природнього газу згідно додатку №4 до заяви-приєднання від 01.01.2016 року), до моменту ухвалення рішення по даній справі не вчинив дій щодо коригування обсягів спожитого газу в сторону їх збільшення відповідно до тих даних, про які він зазначає у відзиві на позов, хоча і визнає загальний обсяг спожитого ним природнього газу.

У цьому контексті суд зазначає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 13 ГПК України).

Щодо твердження відповідача на те, що після 01.10.2021 року він не здійснював споживання природнього газу, то такі спростовуються вищевикладеними обставинами, а саме актами про демонтаж та монтаж засобу вимірювальної техніки.

Зокрема в акті від 05.11.2021 року №422 представники відповідача та оператора ГРМ підтвердили, що газовий лічильник було демонтовано, однак газопостачання на об`єкт відповідача продовжено, а до системи газопостачання підключені газові прилади, про які йде мова у додатку №4 до заяви-приєднання від 01.01.2016 року. Відповідачем не спростовано того факту, що демонтаж лічильника газу призвів до припинення газопостачання.

Поряд з цим, з акту від 28.12.2021 року №483 випливає, що при монтажі газового лічильника представники відповідача та оператора ГРМ підтвердили, що природній газ на об`єкт відповідача не подається.

Отже, суд дійшов висновку, що припинення постачання природнього газу на об`єкт відповідача відбулось не раніше 28.12.2021 року, докази протилежного сторонами не надано та такі у матеріалах справи відсутні.

З приводу розрахунку вартості спожитого відповідачем природнього газу, суд зазначає, що арифметично він виконаний правильно згідно тих цін, які вказані в адресованих позивачем відповідачу повідомленнях, про які вказано вище. При цьому, строк виконання зобов`язання по сплаті вартості спожитого природного газу у відповідача настає до 5 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 4.2.3 договору).

Тобто станом на момент звернення до суду відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання по оплаті вартості поставленого природнього газу за період травня-грудня 2021 року. Відповідач, своєю чергою, не заперечує, що ним не було проведено, розрахунок за спожитий газ, проте вказує, що є неприбутковою організацією, приміщення, до якого постачався газ, не працює взагалі у зв`язку із збройною агресією російської федерації, відповідач не має можливості сплачувати орендну плату за приміщення, в якому знаходиться, з 01.01.2022 підвищилась вартість комунальних послуг, відповідач надав можливість безоплатно займатись військовим та поліції.

Таким чином, узагальнюючи твердження відповідача, останній пояснює неможливість своєчасного розрахунку за спожитий газ відсутністю грошових коштів, що згідно ч. 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Крім того, слід зазначити, що строк виконання грошового зобов`язання у відповідача настав до повномасштабної збройної агресії російської федерації, відповідач міг звернутись до позивача із заявою щодо розстрочення (відстрочення) сплати вартості поставленого природнього газу.

За таких обставин з відповідача на користь позивача належить стягнути 25226,25 грн заборгованості за спожитий природній газ у травні-грудні 2021 року.

Позивач за неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання нарахував відповідачу пеню в сумі 992,10 грн за період з 06.06.2021 року по 23.02.2022 року.

Частинами 4 та 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі. Частиною 6 ст. 232 ГК України обумовлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вже було зазначено вище, умовами п. 6.2.1 договору визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

При цьому, у відповідності до вимог п.10.2 договору сторони домовились, що строк позовної давності, у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, компенсацій встановлюється тривалістю у десять років.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 2 ст. 193 ГК України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до вимог ч.1ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно з ч.1 ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Частинами 2, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що: штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши розрахунок позивача, суд вважає його арифметично правильним та обґрунтованим, тому з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню 992,10 грн пені.

Також позивач нарахував відповідачу за той же період 157,93 3% річних та 873,39 грн інфляційних втрат. Слід відмітити, що позивач нарахував пеню, 3% та інфляційні включно до 23.02.2022 року.

Частиною 2 ста. 625 ЦК України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача, суд визнає їх обґрунтованими та арифметично правильними, а тому задовольняє позовні вимоги у цій частині.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що позивачем позовні вимоги доведено належними, допустимими та достовірними доказами, відповідачем на спростовані, а відтак позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відшкодування витрат зі сплати судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладається на відповідача.

При цьому, у позовній заяві позивачем заявлено про понесення ним витрат на правову допомогу, а в судовому засіданні 29.09.2022 представник позивача заявив, що докази понесення таких витрат будуть надані протягом п`яти днів з момент оголошення рішення.

Відтак суд у цьому рішенні не вирішує питання розподілу судових витрат на правову допомогу. Про понесення інших судових витрат сторонами заявлено не було.

Керуючись статями 2, 4, 5, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 194, 232, 233, 236 238, 240 241, 247 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" (58018, м.Чернівці, вул. Воробкевича Сидора,1А) до Чернівецької обласної громадської організації "Український союз спортивних єдиноборств" (58000, Чернівецька обл., м.Чернівці, вул. Міцкевича, буд. 8, код 22848328) про стягнення заборгованості в сумі 25226,25 грн, пені в сумі 992,10 грн, 3% річних в сумі 157,93 грн та інфляційних в сумі 873,39 грн задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Чернівецької обласної громадської організації "Український союз спортивних єдиноборств" (58000, Чернівецька обл., м.Чернівці, вул. Міцкевича, буд. 8, код 22848328) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" (58018, м.Чернівці, вул. Воробкевича Сидора,1 А, код 39584988) заборгованості в сумі 25226,25 грн, пені в сумі 992,10 грн, 3% річних в сумі 157,93 грн та інфляційних в сумі 873,39 грн та судовий збір в сумі 2481,00 грн.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повний текст рішення складено та підписано 03.10.2022 року

Суддя Гушилик С.М.