УХВАЛА

м. Київ

28.09.2022Справа № 910/9546/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аугшволері Інвестиціяс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екліпс Рісорсез ГмбХ" про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аугшволері Інвестиціяс" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екліпс Рісорсез ГмбХ" (далі - відповідач) про розірвання договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладений між позивачем та відповідачем договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 16.09.2021 (за яким передано (відступлено) право вимоги за договором іпотеки №KL-21/2006-1, посвідчений Кузьмичем В.М., державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори 14 квітня 2006 року за реєстровим №21-1579, з урахуванням договору №1 про внесення змін до тексту цього договору іпотеки, посвідчений Кузьмичем В.М., державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори 19 червня 2013 року за реєстровим №2-1100) є таким, що розірваний у зв`язку з тим, що 06.09.2022 позивач скористався своїм правом на односторонню відмову від Рамкового договору AI/ERS-C1/21 від 25.03.2021 та договору цесії від 06.09.2021 №09/21-112-1, а тому відповідач втратив статус кредитора за основним зобов`язанням.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що подана позовна заява не відповідає вимогам статей 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Судом встановлено, що позивач, відповідач та Товариство з обмеженою відповідальністю "Джі Ем Сі Аллайенс ЛЛП", яке зазначено в якості третьої особи, є іноземними особами, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю "Аугшволері Інвестиціяс", місцезнаходженням якого зазначено Латвійська республіка; юридична адреса: Riga, Bekergravja iela 5, LV-1007, реєстраційний номер у Комерційному регістрі Латвійської республіки: НОМЕР_1 ; Товариство з обмеженою відповідальністю "Екліпс Рісорсез ГмбХ", місцезнаходженням якого зазначено: Кантон Цуг, Швейцарська Конфедерація, юридична адреса: вул. Баарерштрасе 25, місто Цуг, Швейарія, 6300, реєстраційний номер CHE-305.600.060; Товариство з обмеженою відповідальністю "Джі Ем Сі Аллайенс ЛЛП" місцезнаходженням якого зазначено: Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії, зареєстровано у Регістрі компаній Англії й Уельсу 08.09.2003 №ОС 305448, юридична адреса: Premier House, 45, Earling Road, HAO 4BA Wembley, United Kingdom.

Так, згідно з частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Виходячи з положення ч. 1 ст. 170, подаючи заяву по суті справи, скаргу, заяву, клопотання або заперечення, іноземна юридична особа має надати суду документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Відповідно до статті 74 Закону України "Про міжнародне приватне право" процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України.

На вимогу суду, який розглядає справу, іноземна юридична особа має представити оформлений з урахуванням статті 13 цього Закону документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Так, згідно з вказаною статтею документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Правовий статус іноземного суб`єкта господарювання підтверджується, як правило, випискою з торговельного (банківського, судового) реєстру країни, де такий суб`єкт господарювання є офіційно зареєстрованим. Правовий статус іноземних суб`єктів господарювання може також підтверджуватися еквівалентними доказами правового статусу, що визнаються як такі законодавством країни створення, громадянства або місця знаходження такого суб`єкта і видані компетентними органами цієї країни. Такий документ повинен бути легалізований з особливостями, визначеними Гаазькою конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, 1961 року.

Так, згідно з частиною першою статті 1 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 (відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» від 10.01.2002 №2933-ІІІ Україна приєдналася до Конвенції, що набула чинності з 22.12.2003; далі - Конвенція) ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Статтею 2 Конвенції передбачено, що кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими агентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Згідно з частиною першою статті 4 Конвенції передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Статтею 5 Конвенції передбачено, що апостиль проставляється на вимогу особи, яка підписала документ, або будь-якого пред`явника документа.

Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним позовом позивач повинен подати належним чином завірені копії письмових доказів, відповідно до вимог Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів та ст. 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження правосуб`єктності юридичної особи.

Проте, до позовної заяви не додано відповідні документи (належним чином завірені копії сертифікатів реєстрації, витягів з торгового реєстру тощо), що є доказами правосуб`єктності іноземних юридичних осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю "Аугшволері Інвестиціяс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Екліпс Рісорсез ГмбХ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Джі Ем Сі Аллайенс ЛЛП" за відповідним іноземним законом.

Крім того, приписами пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 172 ГПК України).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Абзацом 28 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Так, згідно з статтею 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

У відповідності до пункту 19 Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення (п. 59 Правил).

За змістом пункту 61 Правил надання поштового зв`язку, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Із аналізу наведених норм вбачається, що належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи може бути лише бланк опису вкладення, належним чином завірений працівником поштового зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

Однак, до матеріалів позовної заяви, що подана до суду, в якості доказів направлення її копії та копій доданих до неї документів відповідачу та третій особі додано лише описи вкладення у цінний лист без підпису працівника поштового зв`язку та відбитку календарного штемпеля та без фінансових чеків про відправлення.

Отже, позивачем не виконано вимог п. 1 ч. 1 ст. 164 та ч. ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин, оскільки не дотримано вимог, встановлених статтями 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аугшволері Інвестиціяс" без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аугшволері Інвестиціяс" без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Аугшволері Інвестиціяс" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання:

- всіх наявних в нього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (зокрема доказів правосуб`єктності іноземних юридичних осіб позивача, відповідача та третьої особи відповідно до вимог Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів та ст. 91 Господарського процесуального кодексу України);

- належних доказів направлення відповідачу та третій особі копії позовної заяви з доданими до неї документами (опис вкладення та фіскальний чек).

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

5. Згідно ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА