ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/8901/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,

за участю секретаря судового засідання - Мазуренко М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 (суддя Стасюк С. В.)

і постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 (головуючий суддя Андрієнко В. В., судді Буравльов С. І., Шапран В. В.),

а також касаційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 (головуючий суддя Андрієнко В. В., судді Буравльов С. І., Шапран В. В.)

у справі № 910/8901/20

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення коштів,

(у судовому засіданні взяли участь: представник позивача - Синьоока Г. І., представник відповідача - Яковченко Р. Г.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - позивач, ДП "НАЕК "Енергоатом") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - відповідач, ПрАТ "НЕК "Укренерго") про стягнення 9 144 889,99 грн, з яких 3 354 556,54 грн 3 % річних та 5 790 333,45 грн інфляційних втрат.

2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 17.04.2019 №0063-01012/21-150-08-19-00025 в частині дотримання строків оплати вартості небалансів електричної енергії за І-ІІІ декади вересня 2019 року, І-ІІІ декади жовтня 2019 року, І-ІІІ декади листопада 2019 року, І-ІІІ декади грудня 2019 року, І-ІІІ декади січня 2020 року, І-ІІІ декади лютого 2020 року та І-ІІІ декади березня 2020 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 у справі №910/8901/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 3 354 556,54 грн 3 % річних, 5 790 333,45 грн інфляційних втрат та 137 173,35 грн судового збору.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у розумінні положень Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 307 (далі - Правила ринку), з урахуванням змісту укладеного між сторонами договору, направлення (надсилання, виставлення) рахунків на оплату учасникам ринку здійснюється адміністратором розрахунків (також далі - АР) через систему управління ринком, зокрема, систему розрахунків за небаланси електричної енергії. Іншого порядку та способу направлення рахунків, ані Правилами ринку, ані умовами договору не передбачено, а тому суд визнав належним їх направлення (формування) АР у системі розрахунків за небаланси електричної енергії.

5. Ураховуючи положення пункту 7.6.4 Правил ринку, суд першої інстанції зазначав, що строк на оплату платіжного документа розпочинається з наступного дня після виставлення рахунків АР в Системі.

6. У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції вважав необґрунтованими доводи відповідача про відсутність доказів направлення рахунків зі сторони позивача відповідачу.

7. Крім того, суд першої інстанції визнав необґрунтованими аргументи відповідача про те, що при розрахунку 3 % річних позивач помилково включив до періоду прострочення дні фактичної оплати коштів, оскільки день фактичної сплати суми заборгованості не включається до періоду часу, за який здійснюється стягнення саме для інфляційних нарахувань та пені (пункт 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 № 14). Отже, суд зазначив, що таке правило не поширюється на нарахування 3 % річних.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

8. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 у справі №910/8901/20 скасовано частково. Позов у справі задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2 545 299,41 грн 3 % річних, 4 041 316,07 грн інфляційних втрат та 98 805,96 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Також стягнуто з позивача на користь відповідача 57 551, 08 грн судового збору за перегляд справи судом апеляційної інстанції та 139 966,00 грн витрат, пов`язаних із проведенням комісійної судової економічної експертизи.

9. Частково задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд апеляційної інстанції врахував висновок проведеної на стадії апеляційного перегляду справи комісійної судової економічної експертизи, відповідно до якого розрахунок спірних сум проведено з урахуванням визначення дня початку виникнення заборгованості, враховуючи передбачені для оплати дні в залежності від діючої редакції пункту 7.6.4 Правил ринку на час виникнення спірних правовідносин (3 дні/4 дні) саме з дня отримання відповідного рахунка відповідачем в паперовій формі, що був направлений супровідним листом.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

10. ПрАТ "НЕК "Укренерго" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 в частині задоволених позивних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

11. Також із касаційною скаргою звернулось ДП "НАЕК "Енергоатом", в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи (ПрАТ "НЕК "Укренерго"), яка подала касаційну скаргу (узагальнено)

12. ПрАТ "НЕК "Укренерго" не погоджується з ухваленими рішеннями судів попередніх інстанцій, визначаючи підставою касаційного оскарження пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

13. Скаржник посилається на неврахування судами обох інстанцій правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 16.10.2018 у справі №910/19094/17, від 29.01.2019 у справі № 910/11249/17, від 04.12.2019 у справі №910/15714/18, від 30.04.2020 у справі № 914/1001/19 стосовно того, що сплата 3 % річних від простроченої суми, так само як і інфляційні нарахування є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Скаржник наполягає на тому, що, враховуючи особливий порядок розрахунків на ринку електричної енергії та вимоги статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії", відповідач не може користуватись коштами на рахунку зі спеціальним режимом використання, адже і джерела надходжень на цей рахунок, і напрями сплати коштів з нього визначено законом. Враховуючи неможливість використання відповідачем коштів, належних до сплати позивачу, він вважає необґрунтованим нарахування останнім інфляційних втрат і 3 % річних на підставі частини другої статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

14. Скаржник також акцентував увагу на тому, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), в якому (яких) мала місце інфляція: при цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в яких індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а за місяць (висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 24.10.2018 у справі №910/19576/17, від 22.01.2019 у справі № 905/305/18); якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, і стягнення інфляційних втрат за такий місяць (висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 10.07.2019 у справі №910/21564/16); розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг (висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 13.02.2019 у справі №924/312/18, від 30.01.2019 у справі №922/175/18). Проте на думку скаржника, суди попередніх інстанцій наведених висновків щодо застосування статті 625 ЦК України, не врахували.

Доводи особи (ДП "НАЕК "Енергоатом"), яка подала касаційну скаргу (узагальнено)

15. Підставою касаційного оскарження постанови апеляційного суду ДП "НАЕК "Енергоатом" визначає пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, зазначаючи про неврахування судом апеляційної інстанції правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 21.12.2021 у справі №910/15364/20, від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 щодо застосування у спірних правовідносинах пункту 7.6.4 глави 7.6 розділу VII Правил ринку, а також щодо порядку розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання.

16. Також, обґрунтовуючи підставу, передбачену пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник, посилаючись на пункт 4 частини третьої статті 310 ГПК України зазначив, що апеляційним господарським судом встановлено обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

17. При цьому на переконання скаржника, апеляційним судом безпідставно призначено проведення у справі комплексної економічної експертизи, оскільки з поставлених на вирішення експертів питань вбачається, що вони стосуються нарахування та стягнення 3 %, визначення періодів нарахування та розміру стягнення інфляційних втрат за повний місяць, а отже мають правовий характер та не потребують спеціальних економічних знань.

Позиція інших учасників справи

18. ДП "НАЕК "Енергоатом" подало відзив на касаційну скаргу ПрАТ "НЕК "Укренерго", у якому не погоджується з доводами касаційної скарги відповідача, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити. Також позивач зазначає про неподібність правовідносин у наведених скаржником, в обґрунтування своїх доводів, постановах у порівнянні зі справою, яка переглядається.

19. 16.08.2022 ПрАТ "НЕК "Укренерго" засобами поштового зв`язку надіслано до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ДП "НАЕК "Енергоатом", який не може бути врахований Судом, оскільки поданий поза межами строку, встановленого Судом в ухвалі про відкриття касаційного провадження від 15.07.2022, в якій строк для подання відзиву на касаційну скаргу позивача встановлено до 01.08.2022.

20. Згідно з частиною третьою статті 295 ГПК України відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судових рішень (рішення).

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

21. 17.04.2019 між ДП "НАЕК "Енергоатом" (СВБ - сторона, відповідальна за баланс) та ПрАТ "НЕК "Укренерго" (ОСП - оператор системи передачі) на підставі заяви ДП "НАЕК "Енергоатом" від 17.04.2019 № 0063-01012/21-150-08-19-00025 укладено Договір про врегулювання небалансів електричної енергії (далі - Договір).

22. У пунктах 1.1 - 1.4 Договору визначено, що цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей Договір є договором приєднання в розумінні статті 634 ЦК України, умови якого мають бути прийняті іншою Стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого Договору в цілому.

23. На підставі цього Договору Сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.

24. За цим Договором СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи.

25. ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами ринку.

26. Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Договору вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються адміністратором розрахунків (АР) для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього Договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.

27. При невиконанні або неналежному виконанні умов цього Договору Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором, Правилами ринку, Кодексом системи передачі, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 309, Законом України "Про ринок електричної енергії" та чинним законодавством України (пункт 3.1 Договору).

28. У пункті 3.3 Договору визначено, що ОСП зобов`язаний проводити розрахунки з СВБ у порядку та в терміни, визначені Правилами ринку.

29. Відповідно до пункту 5.1 Договору виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, визначеної главою 2 цього Договору, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього Договору.

30. Подання платіжних документів здійснюється Сторонами відповідно до Правил ринку (пункт 5.6 Договору).

31. Цей Договір набирає чинності з дати реєстрації ОСП СВБ відповідно до її заяви-приєднання до цього Договору і є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява-приєднання. Після реєстрації учасника ринку ОСП зобов`язаний надати такій СВБ витяг з відповідного реєстру (пункт 9.1 Договору).

32. У пункті 1.1.1 Правил ринку визначено, що ці Правила визначають порядок реєстрації учасників ринку, порядок та вимоги до забезпечення виконання зобов`язань за договорами про врегулювання небалансів електричної енергії, правила балансування, правила функціонування ринку допоміжних послуг, порядок проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг, порядок виставлення рахунків, порядок внесення змін до цих Правил, положення щодо функціонування ринку при виникненні надзвичайної ситуації в об`єднаній енергетичній системі України.

33. Відповідно до пункту 1.1.2 Правил ринку система управління ринком - програмно-інформаційний комплекс, що включає низку підсистем, що забезпечують управління всіма необхідними базами даних, реєстрами та виконання розрахунків, що визначені цими Правилами.

34. У пункті 1.1.4 Правил ринку викладено значення таких скорочень, що застосовуються в цих Правилах, а саме: АР - адміністратор розрахунків; СВБ - сторона, відповідальна за баланс; ОСП - оператор системи передачі.

35. Відповідно до пункту 1.11.1 Правил ринку за допомогою системи управління ринком здійснюється управління всіма процесами, зокрема, виконанням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів.

Система управління ринком забезпечує: 1) прогнозування загального навантаження; 2) проведення аукціонів на придбання ДП; 3) повідомлення результатів аукціонів на ДП; 4) адміністрування графіків виробництва/ споживання; 5) подання пропозицій на балансуючу електричну енергію; 6) проведення розрахунків за небаланси електричної енергії; 7) видачу ОСП команд з балансування в режимі реального часу ППБ; 8) проведення розрахунків на ринку (виконання всіх розрахункових процесів), включаючи адміністрування остаточних позицій СВБ та розрахунку розмірів дебетів/кредитів рахунків учасників ринку; 9) обмін інформацією з учасниками ринку і функціонування необхідних баз даних; 10) ведення реєстрів учасників ринку з можливістю зазначення відповідних ролей; 11) інтерфейс і зв`язок з програмним забезпеченням РДН і ВДР, якими управляє ОР; 12) інтерфейс і зв`язок з системою прогнозування виробництва електричної енергії з ВДЕ, що продають електричну енергію гарантованому покупцю за "зеленим" тарифом, що працює в режимі, близькому до реального часу, управління якою здійснює гарантований покупець; 13) адміністрування комерційного обліку; 14) інтерфейс з системою диспетчерського управління і збору даних (SCADA); 15) інтерфейс та зв`язок з платформою моніторингу Регулятора; 16) інтерфейс та зв`язок з платформою прозорості ENTSO-E.

36. Пунктом 1.11.8 Правил ринку визначено, що АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування системою управління ринком.

37. Згідно з пунктом 5.13.10 Правил ринку АР використовує систему розрахунків за небаланси електричної енергії для проведення відповідних розрахунків, дебетувань/кредитувань ринкових рахунків СВБ для платежів і зборів при розрахунках за небаланс. Система розрахунків за небаланси електричної енергії є частиною системи управління ринком та містить інформацію про ринкові рахунки СВБ.

38. Відповідно до пункту 7.3.1 Правил ринку АР на щоденній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду.

39. Судами також встановлено, що у Системі розрахунків за небаланси електричної енергії (далі - Система) АР розмістив відомості щодо обсягу та вартості небалансів електричної енергії за за І-ІІІ декади вересня 2019 року, І-ІІІ декади жовтня 2019 року І-ІІІ декади листопада 2019 року, І-ІІІ декади грудня 2019 року, І-ІІІ декади січня 2020 року, І-ІІІ декади лютого 2020 року та І-ІІІ декади березня 2020 року, що має бути сплачена зі сторони ОСП (відповідача) на користь СВБ (позивача).

40. Цикл рахунків та платежів для розрахунків врегульований пунктом 7.6 Правил ринку (у редакції, що діяла до 29.02.2020), відповідно до якого:

- 7.6.1. Платіжні документи для торгового дня надаються відповідним учасникам ринку на другий робочий день після цього дня;

- 7.6.2. Платіжні документи для торгового місяця (стосовно оплати наданих ДП) надаються відповідним учасникам ринку на п`ятий робочий день після останнього дня місяця;

- 7.6.3. Оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом одного банківського дня з дати направлення платіжного документа;

- 7.6.4. Оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом трьох банківських днів з дати направлення рахунка.

41. У редакції Правил ринку, із змінами, внесеними згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28.02.2020 № 516, до пункту 7.6 внесені наступні зміни:

- 7.6.1. Платіжні документи для торгового дня надаються відповідним учасникам ринку на другий робочий день після цього дня;

- 7.6.2. Платіжні документи для торгового місяця (стосовно оплати наданих ДП) надаються відповідним учасникам ринку на восьмий робочий день після останнього дня місяця;

- 7.6.3. Оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох банківських днів з дати направлення платіжного документа;

- 7.6.4. Оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох банківських днів з дати направлення рахунка.

42. Оскільки оплата таких рахунків здійснювалася відповідачем з простроченням, то позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання. Тобто спір у цій справі виник у зв`язку з несвоєчасним, на думку позивача, виконанням відповідачем обов`язку щодо оплати вартості небалансів відповідно до виставлених рахунків.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

43. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2). У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (3). Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 - рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

44. Отже, відповідно до пункту частини другої статті 287 цього Кодексу касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових:

- суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду;

- відсутня постанова Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

- висновок стосується правовідносин, які є подібними.

45. Колегія суддів враховує, що процесуальний кодекс та інші законодавчі акти не містять визначення поняття "подібні правовідносини", а також будь-яких критеріїв визначення подібності правовідносин з метою врахування відповідного висновку. Тому для розуміння цих термінів звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

46. Так, у постанові від 19.03.2021 у справі № 922/698/20 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, беручи до уваги свою попередню практику (ухвала від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19), зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет), тоді як під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.

47. У постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) Велика Палата Верховного Суду конкретизувала визначення подібності правовідносин, згідно з яким на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях, після чого застосувати змістовий критерій порівняння (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору), а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії, які матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт.

Щодо касаційної скарги ПрАТ "НЕК "Укренерго"

48. Як зазначалося у пунктах 12-14 цієї постанови, підставою касаційного оскарження відповідачем рішень суду у цій справі є пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України.

49. Так, проаналізувавши висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справах, на які послався скаржник (ПрАТ "НЕК "Укренерго") у касаційній скарзі, суд касаційної інстанції вважає, що вони стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі, що переглядається, з огляду на таке.

50. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

51. Оскільки судами попередніх інстанцій встановлено прострочення відповідачем оплати рахунків за небаланси електричної енергії, то частина друга статті 625 ЦК України підлягає застосуванню до правовідносин, які виникли у цій справі.

52. Утім відсутні підстави вважати, що висновки попередніх судів у цій справі зроблені без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, на які послався скаржник у касаційній скарзі, оскільки у цій справі та у справах, на які він послався, суди дійшли відповідних висновків не у зв`язку з неоднаковим застосуванням норм права, а у зв`язку з наявністю різних обставин, що формують зміст правовідносин, та їх різної оцінки судами у кожному конкретному випадку.

53. Так, у наведеній скаржником справі № 910/19094/17 розглядався спір про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та пені, нарахованих на суму боргу, присуджену до стягнення судовим рішенням, яка утворилася у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення.

54. У справі № 910/11249/17 розглядався спір про солідарне стягнення з відповідачів боргу (курсової різниці), інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на заборгованість за порушення умов договору поставки та договору про надання гарантії, та які стягнуті судовим рішенням.

55. У справі № 910/15714/18 розглядався спір про стягнення сум інфляційних втрат та 3 % річних через порушення відповідачем строку виконання грошового зобов`язання за договором про відступлення права вимоги.

56. У справі № 914/1001/19 розглядалися позовні вимоги про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань у частині своєчасної оплати наданих послуг за договором на сервісне обслуговування.

57. Посилання скаржника на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 910/19576/17, від 22.01.2019 у справі № 905/305/18, від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 10.07.2019 у справі №910/21564/16, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18 та від 30.01.2019 №922/175/18 про те, що у разі якщо прострочення виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то у такому випадку виключається застосування відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, а тому розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, також відхиляються колегією суддів, оскільки відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду. Позиція, викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, є більш пізньою у часі у порівнянні з тими правовими позиціями, якими обґрунтовано доводи касаційної скарги, наведені у пункті 6.3 цієї постанови, а, отже, саме цю правову позицію суд касаційної інстанції враховує, згідно з якою сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

58. Отже, аргументи відповідача щодо необхідності врахування висновків, викладених у перелічених вище постановах суду касаційної інстанції, при вирішенні спору у цій справі не знайшли підтвердження. Інший результат вирішення спору у справі, що переглядається, та у справах, на які послався скаржник на обґрунтування підстав касаційного оскарження, зумовлений тим, що суди у кожній з цих справ встановили різні фактичні обставини, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору.

59. До того ж 21.12.2021 та 01.06.2022 Верховний Суд прийняв постанови у справах №910/15364/20 та № 910/11109/21, в яких правовідносини є подібними зі справою, що переглядається. У цих же постановах від 21.12.2021 у справі №910/15364/20 та від 01.06.2022 у справі № 910/11109/21 суд касаційної інстанції, перевіривши посилання скаржника (ПрАТ "НЕК "Укренерго") на ці ж самі постанови Верховного Суду, на які він послався у справі, що переглядається, аналогічно висловив свою позицію про те, що справи не є подібними.

60. Тому касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ "НЕК "Укренерго", відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, підлягає закриттю на підставі пункту 5 частини першої статті 296 цього ж Кодексу.

Щодо касаційної скарги ДП "НАЕК "Енергоатом"

61. Як зазначалося у пунктах 15, 16 цієї постанови, підставою касаційного оскарження позивачем постанови апеляційного суду у цій справі є пункти 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України.

62. Переглядаючи цю справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою від 23.02.2021 зобов`язав позивача надати суду письмові пояснення/розрахунки, яким чином останній нараховував відповідачу 3 % річних, та з визначенням періодів нарахування, з урахуванням фактичного отримання основної суми заборгованості. Суд також зобов`язав відповідача надати суду письмові пояснення/розрахунки, щодо здійснення розрахунків за спірні періоди, та правомірності нарахування позивачем 3 % річних та інфляційних втрат.

63. 10.03.2021 на адресу апеляційного суду від ДП "НАЕК "Енергоатом" надійшли пояснення щодо розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат, з визначенням періодів нарахування та з урахуванням фактичного отримання основної суми заборгованості. Згідно з доданим до пояснень розрахунком, розмір 3 % річних складає 2 852 973,20 грн; розмір інфляційних втрат - 4 057 928,22 грн; разом - 6 910 901,42 грн.

64. 11.03.2021 на адресу апеляційного суду від ПрАТ "НЕК "Укренерго" надійшли пояснення стосовно стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. До пояснень доданий контррозрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, а також копії супровідних листів позивача (з відмітками про їх отримання відповідачем та вхідними номерами; дати отримання враховані у розрахунку 3 % річних), з якими надсилались відповідачу рахунки-фактури в паперовій формі. Відповідач просив суд врахувати дані листи, як докази фактичного направлення Відповідачу рахунків- фактур.

65. В запереченнях на пояснення відповідача, поданих до апеляційного суду 30.03.2021, ДП "НАЕК "Енергоатом" зазначило, що різниця між розрахунком розміру 3% річних та у частині нарахування інфляційних втрат позивача і відповідача полягає в тому, що позивач нараховував 3 % річних відповідно до дати направлення рахунків через систему MMS (тобто формування рахунків у системі управління ринком), а відповідач відповідно до дати отримання рахунків у паперовому вигляді, крім того, на думку відповідача, інфляційні втрати узагалі не повинні бути нараховані.

66. Відповідач у своїх поясненнях до суду стверджував, що підхід позивача стосовно відрахування строку оплати рахунків-фактур не від їх фактичного направлення, а від формування рахунків в системі управління ринком (направлення рахунків через систему MMS) суперечить вимогам пункту 7.6.4 Правил ринку, враховуючи, що формування рахунків в системі управління ринком забезпечує відповідач, тоді як їх направлення платнику згідно з пунктом 7.6.4 Правил ринку має здійснювати особа, яка має право на отримання плати, тобто у даному випадку позивач.

67. За зазначених обставин, оскільки періоди нарахування заборгованості, яка виникла між сторонами різняться, апеляційним судом 15.04.2021 у судовому засіданні було оголошено про призначення комплексної судової економічної експертизи у даній господарській справі.

68. На вирішення експертів апеляційним судом поставлені наступні питання:

А) Чи підтверджується первинними документами розмір нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат за договором про урегулювання небалансів електричної енергії №0063-01012/21-150-08-19-00025 від 17.04.2019?

Б) Який розмір 3 % річних повинен підлягати стягненню, при розрахунку заборгованості, період якої починається через 4 банківських дні після отримання відповідачем рахунка-фактури та закінчується за день до оплати заборгованості за кожний здійснений платіж?

В) Який розмір інфляційних втрат повинен підлягати стягненню за прострочення, що триває повний місяць?

69. 27.01.2022 на адресу апеляційного суду з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів за результатами проведення комісійної судової експертизи у господарській справі № 910/8901/20.

70. У висновку зазначено, що "комісією експертів дослідження проводилося методами документальної перевірки і зіставлення даних у взаємопов`язаних документах та відповідності таких вимогам нормативних актів. Одним із необхідних аспектів документальної перевірки є нормативна перевірка, що встановлює відповідність відображення господарських операцій в бухгалтерському обліку вимогам чинних законодавчих та нормативних актів. Документальним підтвердженням виконання сторонами умов договору є належним чином оформлені первинні документи. Первинні документи - документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи операції та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.".

71. При здійснені розрахунку експертами було враховано пункт 7.6.4. Правил ринку у відповідно діючих редакціях на час виникнення спірних правовідносин:

- оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку (СВБ) здійснюється протягом трьох банківських днів з дати направлення рахунка (редакція, що діяла до 29.02.2020);

- оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку (СВБ) здійснюється протягом чотирьох банківських днів з дати направлення рахунка (редакція, що діяла після 29.02.2020).

72. З доданого до висновку розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат (додаток №3) вбачається, що експерти вказують день початку виникнення такої заборгованості, відраховуючи передбачені для оплати дні в залежності від діючої редакції на час виникнення спірних правовідносин (3 дні/4 дні) саме з дня отримання відповідного рахунка відповідачем в паперовій формі, що був направлений позивачем супровідним листом.

73. Скаржник наголошує, що експертами при здійсненні зазначеного розрахунку не взято до уваги того, що первинні документи (рахунки-фактури) були створені в електронній формі відповідно до глави 7.6. розділу VII Правил ринку (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) та відлік строку для їх оплати здійснюється з моменту формування цих рахунків у системі управління ринком (програмно-інформаційний комплекс Market Management System, ММS).

74. Таким чином, на думку скаржника, невірне визначення початку перебігу строків нарахування 3% річних та інфляційних втрат, стало наслідком неправильного розрахунку розміру нарахування 3 % річних та інфляційних втрат у висновку експертизи, на підставі якого апеляційним судом прийнято оскаржувану постанову.

75. Колегія суддів зазначає, що у справі № 910/15364/20, на висновки Верховного Суду з якої посилається скаржник та у справі, яка переглядається Судом, аналогічні предмет та підстави позовів, зміст позовних вимог, аналогічні фактичні обставини справи та доказова база, а також матеріально-правове регулювання спірних правовідносин, що підтверджується таким.

76. Так, предметом та підставою позову у справі № 910/15364/20 за позовом ДП "НАЕК "Енергоатом" до ПрАТ "НЕК "Укренерго" було стягнення з відповідача на користь позивача 10 123 186,34 грн - 3 % річних та 6 156 111,85 грн - інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачам своїх зобов`язань за договором від 17.04.2019 № 0063-01012/21-150-08-19-00025 про врегулювання небалансів електричної енергії за період ІІІ декада березня - ІІІ декада травня 2020 року.

77. Предметом та підставою позову ДП "НАЕК "Енергоатом" до ПрАТ "НЕК "Укренерго" у справі № 910/8901/20, яка переглядається Судом, є також стягнення з відповідача на користь позивача 3 354 556,54 грн 3 % річних та 5 790 333,45 грн інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за тим же договором від 17.04.2019 № 0063-01012/21-150-08-19-00025 про врегулювання небалансів електричної енергії, але за інший період: І-ІІІ декади вересня 2019 року - І- III декади березня 2020 року.

78. Тобто, у даному випадку у справах не лише аналогічні, а одні і ті самі елементи, зокрема суб`єкти, об`єкти та зміст (права й обов`язки суб`єктів правовідносин), також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин, що вказує на їх подібність.

79. Верховний Суд у вказаній вище постанові зазначив, що судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, зокрема, таке.

У розумінні положень Правил ринку, з урахуванням змісту укладеного договору, направлення (надсилання, виставлення) рахунків на оплату учасникам ринку здійснюється адміністратором розрахунків через систему управління ринком, зокрема, систему розрахунків за небаланси електричної енергії (пункт 13 постанови).

Враховуючи пункт 7.6.4 Правил ринку, суд зазначив, що строк на оплату платіжного документа здійснюється протягом чотирьох днів з дати направлення рахунків АР у Системі (пункт 14 постанови).

Посилання відповідача на те, що позивач не надав підтверджень отримання відповідачем надісланих йому рахунків судом відхилені, адже ані Правилами ринку, ані умовами договору не передбачено направлення рахунків у інший спосіб, а тому суд вважає належним їх направлення (формування) адміністратором розрахунків у системі розрахунків за небаланси електричної енергії (пункт 15 постанови).

80. Відповідно до частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

81. Проте у справі, що переглядається, суд апеляційної інстанції в порушення частини четвертої статті 236 ГПК України не врахував позицію Верховного Суду, який погодився з висновками попередніх судів у справі № 910/15364/20 щодо порядку застосування пункту 7.6.4 глави 7.6 розділу VII Правил ринку в частині визначення відліку строку на оплату платіжного документа з моменту формування такого документа у системі MMS.

82. Зазначене стало наслідком неправильного застосування до спірних правовідносин норм матеріального права та призвело до помилкового визначення (розрахунку) апеляційним судом розміру сум 3 % річних та інфляційних втрат, заявлених до стягнення у цій справі.

83. При цьому висловлені у судовому засіданні 13.09.2022 доводи представника ПрАТ "НЕК "Укренерго" про те, що Верховний Суд у постанові від 21.12.2021 у справі № 910/15364/20 (пункт 27 постанови) дійшов висновку про відсутність підстав для формування висновку щодо питання застосування норми права, а саме пункту 7.6.4 глави 7.6 розділу VII Правил ринку, не спростовують необхідності врахування підходу, якого дотримується Верховний Суд у вирішенні питання щодо правозастосування цієї норми в наведеній справі з аналогічного спору.

84. Водночас, такий самий підхід щодо визначення моменту відліку строку на оплату платіжного документа у відповідності до пункту 7.6.4 глави 7.6 розділу VII Правил ринку, був застосований судами і у справі № 910/11109/21, правовідносини у якій є подібними до тих, що виникли у справі, яка розглядається, та з висновками у якій також погодився Верховний Суд (постанова від 01.06.2022).

85. Отже, наведене не свідчить про існування різниці у правових висновках (підходах) Верховного Суду щодо застосування положень пункту 7.6.4 глави 7.6 розділу VII Правил ринку та мало бути враховано апеляційним судом під час перегляду цієї справи в апеляційному порядку.

86. Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

87. У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення у справі "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996; рішення у справі "Вєренцов проти України" від 11.04.2013).

88. Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

89. Тож призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах із зазначенням обставин, які потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, не нав`язуючи при цьому судам нижчого рівня результат вирішення конкретної судової справи.

90. Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

91. Отже, однакове й уніфіковане застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдине застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя. Разом з тим, ухвалення суперечливих судових рішень, особливо судами останньої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини.

92. За таких обставин, наведені скаржником у касаційній скарзі підстави для касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права (пункту 7.6.4 глави 7.6 розділу VII Правил ринку), підтвердились.

93. Верховний Суд також зазначає, що перевіряючи розрахунок заявленої позивачем до стягнення у цій справі суми 3 % річних, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 13.06.2018 у справі №922/1008/16 (на яку також посилається ДП "НАЕК "Енергоатом" у касаційній скарзі) стосовно того, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається у відповідний період часу у розрахунку 3 % річних.

94. Разом з тим, зважаючи на приписи статті 300 ГПК України, суд касаційної інстанції не може виправити наведене вище порушення суду апеляційної інстанції, оскільки позбавлений можливості самостійно дослідити проведені позивачем нарахування суми 3 % річних та інфляційних втрат, що заявлені до стягнення з відповідача та встановити їх обґрунтованість, а отже таке дослідження має бути здійснено в ході нового розгляду справи.

95. Інші аргументи скаржника, а саме посилання на:

(1) неврахування апеляційним судом висновків Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 (щодо застосуванням механізму розрахунку інфляційних втрат у порядку частини другої статті 625 ЦК України у разі, якщо прострочення виконання грошового зобов`язання становить неповний місяць) - у касаційній скарзі належним чином не обґрунтовані, оскільки не зазначено, в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах;

(2) встановлення апеляційним судом обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (висновку експертизи), спростовуються викладеним вище у пунктах 67-72 цієї постанови.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

96. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

97. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

98. Зважаючи на те, що висновок суду апеляційної інстанції щодо стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат у задоволеному апеляційним судом розмірі не можна вважати таким, що відповідає приписам статей 86, 236, 269 ГПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, а наведена скаржником підстава касаційного оскарження, визначена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, отримала підтвердження під час касаційного провадження, колегія суддів вбачає підстави для задоволення касаційної скарги позивача шляхом скасування оскаржуваної постанови та передачі справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

99. Під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції слід установити й дослідити фактичні обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, а також надати їм належну правову оцінку з урахуванням викладеного в цій постанові та на підставі вказаних норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Розподіл судових витрат

100. Оскільки справа передається на новий розгляд, розподіл судових витрат у порядку статті 129 ГПК України не здійснюється.

Керуючись статтями 296, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 у справі № 910/8901/20.

2. Касаційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 у справі № 910/8901/20 задовольнити.

3. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 у справі № 910/8901/20 скасувати.

4. Справу №910/8901/20 направити на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил