У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

27 вересня 2022 року м. Чернігів справа № 927/757/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали заяви від 21.09.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» вул. Січових стрільців, буд.37-41, м. Київ, 04053 до боржника: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 про видачу судового наказу
ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суми неповерненого обладнання загальною вартістю 28700,00 грн згідно договору №390 поставки товару від 27.09.2019.

В обґрунтування поданої заяви товариство зазначає, що керуючись п.2.2.8 додатку 26.08.2022 ним було направлено відповідну вимогу боржнику з проханням протягом 10 календарних днів з дати відправлення вимоги повернути постачальнику все передане у користування обладнання та забезпечити безперешкодний доступ до місця його встановлення з метою проведення його вивезення, що станом на 21.09.2022 боржником обладнання не повернено, що п.3.1 договору передбачено, що у випадку якщо покупець не повернув у зазначений в п.2.2.8 строк торгове обладнання постачальнику, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику вартість обладнання в розмірі та порядку передбаченому п.3.4, 3.5 додатку.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» заяву разом з доданими до неї документами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про видачу судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема в порядку наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, визначені ГПК України.

Так, підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями розділу ІІ ГПК України.

Частиною 1 статті 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту даної заяви про видачу судового наказу вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного в письмовій формі договору № 390 поставки товару від 27.09.2019.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України унормовано, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться.

В силу приписів ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є вираження в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користі іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Грошовими слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовими зобов`язаннями є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (статті 610, 611 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно п.1.1 договору постачання товару № 390 від 27.09.2019 постачальник (ТОВ «Євро Аква») продає та поставляє, а покупець (ФОП ОСОБА_1 ) купує та оплачує на умовах та у порядку визначених цим договором товар в асортименті. Кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від постачальника до покупця та є невід`ємними частинами цього договору.

Пунктом 8.6 договору передбачено, що з метою стимулювання та збільшення збуту (продажу) товару, постачальник може надавати покупцю обладнання згідно з додатком до цього договору.

Згідно п.1.1-1.3 Додатку №1 до договору №390 від 27.09.2019 відповідно до мети використання, покупцю надається торгове обладнання у користування виключно для зберігання та реалізації продукції, яка постачається постачальником покупцю. Покупцю забороняється використовувати обладнання для інших цілей. Склад, перелік, найменування, кількість обладнання узгоджена сторонами та наведена в акті прийому-передачі торгового обладнання, оформленому у відповідності до п.1.3 додатку. Обладнання передається в комплекті. Склад кожного окремого комплекту узгоджується сторонами шляхом підписання акту прийому-передачі, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п.2.2.8 Додатку покупець зобов`язаний повернути обладнання у справному стані по закінченні терміну дії договору протягом 5 календарних днів з моменту розірвання строку дії договору або за вимогою постачальника згідно письмової вимоги постачальника в термін 10 календарних днів з дати направлення такої вимоги на юридичну адресу покупця, зазначену в договорі поставки.

Згідно п. 2.2.9 Додатку покупець зобов`язаний не переміщати торгове обладнання в місця встановлення постачальником без попереднього письмового погодження з постачальником. Сторони домовились, що в разі неповернення обладнання в строк, зазначений в п.2.2.8 даного Додатку обладнання вважається втраченим.

У п.2.2.10 Додатку сторони визначили, що в разі втрати, пошкодження або знищення обладнання покупець зобов`язаний сплатити штраф в розмірах передбачених в п.3.4, 3.5 Додатку.

Відповідно до п. 2.3.3 Додатку постачальник має право вимагати повернення торгового обладнання в порядку та у випадках, передбачених чинним законодавством та цим договором.

Згідно п.3.1 Додатку у випадку, якщо покупець не повернув у зазначений в п.2.2.8 строк торгове обладнання постачальнику, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику штраф в розмірі та порядку, передбаченому п.3.4, 3.5 цього Додатку.

У п.3.3 Додатку сторони передбачили розмір штрафу, що підлягає сплаті за торгове обладнання.

Отже, фактично ТОВ «Євро Аква» заявлено вимогу про стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафу в сумі 28700,00 грн за порушення умов договору №390 від 27.09.2019.

Штраф за своєю правовою природою не є основною грошовою заборгованістю за договором в розумінні ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, а є санкцією за невиконання (неналежне виконання) зобов`язання.

У зв`язку з вищевикладеним, вимоги про стягнення суми неповерненого обладнання загальною вартістю 28700,00 грн не відповідають вимогам статті 148 ГПК України та не можуть бути розглянуті судом саме в порядку наказного провадження.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє в видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суми неповерненого обладнання загальною вартістю 28700,00 грн згідно договору №390 поставки товару від 27.09.2019 задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника, що відповідно до частини 2 статті 153 ГПК України відмова в видачі судового наказу з підстави, передбаченої, зокрема, п. 3 частини 1 статті 152 цього Кодексу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в позовному порядку.

Керуючись статтями 147, 148, 152, 153, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 28700,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки та в порядку, що передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата набрання ухвалою законної сили 27.09.2022.

Суддя А.С. Сидоренко