УХВАЛА

05.10.2022Справа № 910/10262/22
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши

заяву Державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України

про забезпечення позову про визнання договорів недійсними

Особи, які можуть отримати статус учасника справи:

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-хімічна компанія",

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Державного підприємства «Дослідне господарство «Старовидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України про позову, у якій просить суд:

1) Зупинити стягнення по виконавчому провадженню №67517290, відкритому Державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Чабаненко Альоною Анатоліївною на підставі наказу №912/1479/21 виданого 13.10.2021 Господарським судом Кіровоградської області про стягнення з державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної академії наук України» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-хімічна компанія» заборгованості в розмірі 554 583,52 грн.

2) Зупинити стягнення по виконавчому провадженню №68789356, що проводиться Державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно- Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Шевченко Ганною Дмитрівни на підставі наказу №912/1414/21 виданого 10.02.2022 Господарським судом Кіровоградської області про стягнення з державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної академії наук України» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-хімічна компанія» заборгованості в розмірі 1 797 159,34 грн.

3) Зупинити стягнення по виконавчому провадженню №68257891, що проводиться Державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно- Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Шевченко Ганною Дмитрівни на підставі наказу №912/1553/21 виданого 29.12.2021 Господарським судом Кіровоградської області про стягнення з державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної академії наук України» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-хімічна компанія» заборгованості в розмірі 1 525 803,54 грн.

У зазначеній заяві заявник вказує, що має намір подати до Господарського суду м. Києва позовну заяву до ТОВ «Аграрно-хімічна компанія» (далі - Відповідач або Продавець) про визнання договорів поставок недійсними.

За твердженнями заявника, між ДП «ДГ «Ставидлянське» НААНУ та ТОВ «Аграрно-хімічна компанія» було укладено та підписано три договори поставок зернових культур та засобів захисту рослин (договори поставки № 39/35 від 29.11.2019, № 39/23 від 23.04.2020, № 39/36 від 29.11.2019), фактичного постачання та руху товару за якими не відбувалося, що свідчить про недійсність угод, адже сторони вчинили правочини без наміру передачі товару.

Зважаючи що договори поставок укладені без наміру створення правових наслідків, а саме здійснення поставки товару, а з метою стягнення коштів з державного підприємства, такі договори є недійсними з моменту їх укладення. Наслідком недійсності таких правочинів є повернення сплачених та стягнутих з підприємства коштів.

В 2021 році ТОВ «Аграрно-хімічна компанія» звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовами про стягнення заборгованості з ДП «ДГ «Ставидлянське» НА АНУ». Наразі в Олександрівському відділі державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості:

1. На підставі наказу Господарського суду Кіровоградської області №912/1479/21 виданого 13.10.2021 відкрите виконавче провадження №67517290 про стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованості в розмірі 554 583,52 грн

2. На підставі наказу Господарського суду Кіровоградської області №912/1414/21 виданого 10.02.2022 відкрите виконавче провадження №68789356, про стягнення заборгованості в розмірі 1 797 159,54 грн.

3. На підставі наказу Господарського суду Кіровоградської області №912/1553/21 виданого 29.12.2021 про стягнення заборгованості в розмірі 2 525 803,54 грн.

Загальна сума стягнення 4 877 546,60 грн. Разом з витратами на виконавчі провадження розмір стягнення становить 5 360 301,09 грн.

Позивач, який є державним підприємством що спеціалізується на вирощуванні сільськогосподарської продукції, має намір звернутися до Господарського суду м. Києва з позовом про визнання договорів поставок недійсними у зв`язку з відсутністю фактів поставок.

Без заборони державному виконавцю вчиняти дії за виконавчими провадженнями, відкритими за наказами Господарського суду Кіровоградської області до ухвалення рішення у справі та вступу його у законну силу за позовом про визнання договорів поставок недійсними, з Позивача в примусовому порядку буде стягнено дуже значну суму коштів за зобов`язаннями, відсутність яких буде встановлено в судовому порядку.

Вчинення виконавчих дій та стягнення коштів за трьома виконавчими провадженнями на загальну суму 5 360 301,09 грн, яке просить зупинити позивач, значно ускладнить, а то й унеможливить повернення коштів державного підприємства за рішенням Господарського суду м. Києва.

В умовах війни стягнення такої суми коштів негативно вплине на фінансову спроможність підприємства. У разі арештів рахунків ДП воно не зможе виконувати свої зобов`язання за договорами поставки паливно-мастильних речовин, добрив, посівних матеріалів на наступний 2023 рік. Стягнення та арешт рахунків за виконавчими провадженнями, ймовірніше за все в існуючих кризових умовах, призведуть до неплатоспроможності державного підприємства, а це в свою чергу, до банкрутства сільськогосподарського підприємства.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, при розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову, які позивач просить суд вжити за поданою заявою, не є адекватними та співмірними майбутньому способу захисту (визнання недійсним договору). Так, суд вирішує питання щодо визначення можливих наслідків невжиття заходів забезпечення у формі істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача (необхідна умова для застосування заходів забезпечення позову), виключно в межах позовних вимог, тобто в межах способу захисту (предмету позову), з яким позивач звернувся чи має намір звернутися до суду, з огляду на приписи ст. 5, ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що майбутній позов стосуватиметься недійсності договорів поставки, укладених між Державним підприємством «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрно-хімічна компанія", а тому визнати наведені заявником заходи забезпечення позову, які фактично спрямовані на уникнення стягнення заборгованості із самого заявника за цими договорами, співмірними та пов`язаними із предметом спору суд не може.

Отже, суд доходить висновку, що вказані заявником заходи забезпечення позову не зможуть забезпечити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача в контексті вказаного позивачем способу захисту, а саме, визнання недійсними договорів поставки.

Відтак, за переконанням суду, заява про забезпечення позову є необґрунтованою та безпідставною, а заявлені заходи забезпечення позову не є співмірними із майбутніми позовними вимогами, не пов`язані з предметом спору.

Отже, за відсутності доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування обраних заявником заходів до забезпечення позову, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України про забезпечення позову про визнання договорів недійсними відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня з дня складання повного тексту ухвали.

Дата складення та підписання повного тексту ухвали: 05.10.2022.

Суддя Т. Ю. Трофименко