ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2022 Справа № 904/1831/22
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеніт Імпекс», м. Кривий Ріг

До: Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», м. Жовті Води

Про: стягнення 188 396, 24 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ :

ТОВ «Зеніт-Імпекс» (позивач) звернувся з позовом до ДП «Східний ГЗК» (відповідач) про стягнення 188 396,24 грн. (в т.ч.: 130 025,54 грн. - основна заборгованість; 23 664,64 грн. - пеня; 20 934,05 грн. - інфляційні втрати; 4 607,23 грн. - 3% річних та 9 101,78 грн. - штраф) заборгованості за договором про закупівлю товару №640/13/344В від 26.08.20р. (укладеним між сторонами).

ДП «Східний ГЗК» (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на їх безпідставність, необґрунтованість та недоведеність належними та допустимими доказами. З приводу нарахованих штрафних санкцій зазначив, що їх розмір не був встановлений в договорі, лише зазначено, що вони нараховуються в розмірі, передбаченому ст. 231 ГПК України, тому вважає нарахування пені в розмірі 23664,00 грн. та штрафу в розмірі 9101, 78 грн. не обґрунтованими та просив в цій частині відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд ,-

ВСТАНОВИВ:

26.05.20 р. між ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» ( покупець ) та ТОВ «Зеніт Імпекс» ( постачальник ) укладено договір №640/13/344В про закупівлю товару, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, зазначений в п. 1.2., а покупець - прийняти і оплатити такий товар. Пунктом 1.2. встановлено зобов`язання для постачальника поставити товар «Вироби з дроту», код 4431 (Емальпровід) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до специфікації №1, яка є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.3.1. сума ( ціна ) договору відповідно до специфікації №1 становить 139 166,40 грн., а загальна сума 166 999,68 грн. (включно з ПДВ 20% 27 833, 28 грн.)

Однією із істотних умов цього договору є обов`язок покупця сплатити вартість поставленого товару протягом 30 календарних днів з часу отримання партії товару ( п.4.2.)

Пунктом 11.1. встановлено, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.20р., але в будь-якому разу до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до видаткової накладної №237 від 17.02.21 р. позивач поставив відповідачу продукцію на суму 130 025, 54 грн., поставка продукції підтверджується товарно транспортною накладною №237 від 17.02.21 р.

Згідно акту звірки розрахунків станом на 31.03.22 р., узгодженого сторонами, підтверджено наявність заборгованості відповідача перед позивачем за вищенаведеним договором в розмірі 130 025, 54 грн. Станом на час прийняття рішення по цій справі відповідачем доказів сплати заборгованості не надано.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За своєю правовою природою договір № 640/13/344В від 26.08.20 р. відноситься до договорів поставки . За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін ( ст.712 ЦК України ).

У відповідності із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 130 025,54 грн. підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у сумі 23 664,64 грн. за період з 20.03.21 р. по 18.09.21 р.

Відповідно до п. 7.1. у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору сторона несе відповідальність, визначену цим договором. Пунктом 7.4. визначено, що за порушення строків оплати за поставлений товар, передбачених договором, покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із приписами ст. 231 ГК України : законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У разі недосягнення згоди між сторонами щодо встановлення та розміру штрафних санкцій за порушення зобов`язання спір може бути вирішений в судовому порядку за заявою заінтересованої сторони відповідно до вимог цього Кодексу.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Розмір штрафних санкцій, що застосовуються у внутрішньогосподарських відносинах за порушення зобов`язань, визначається відповідним суб`єктом господарювання - господарською організацією.

Оскільки договором не погоджений певний розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань ,то позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають . З тих же підстав не підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення штрафу за несвоєчасну оплату товару.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеніт Імпекс» до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення заборгованості задовольнити частково .

2. Стягнути з відповідача - Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» ( 52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2; ) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеніт Імпекс» (52204, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг , вул. Леоніда Бородича ,б.7 ; ): 130 025,54 грн. заборгованості та 1 950,38 грн. - витрат по сплаті судового збору . Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити .

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 30.09.22р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.