ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" вересня 2022 р. м.Вінниця Cправа №902/243/22

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л.,

за участю представників

позивача: Федина О.В. (в режимі ВКЗ);

відповідача: Покотила В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Красногірське", село Антипівка Золотоніського району Черкаської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофрендс", м.Тульчин Вінницької області

про стягнення здійсненої попередньої оплати в розмірі 41000,00 грн згідно змішаного договору купівлі-продажу та надання послуг,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Вінницької області 12.04.2022 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Красногірське" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофрендс" 41000 грн здійсненої попередньої оплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо передання товару та виконання послуг за "усним договором купівлі-продажу".

Ухвалою суду від 18.04.2022 вказану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб для усунення її недоліків.

22.04.2022 на адресу суду надійшла заява за підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Красногірське" Ольги Полозової "про усунення недоліків позовної заяви" №30 від 19.04.2022, разом із належними доказами направлення копій позовної заяви з додатками відповідачу.

У зв`язку із усуненням недоліків позовної заяви, 27.04.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження за вказаним позовом у справі №902/243/22, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 02.06.2022.

Розгляд справи, 02.06.2022, відкладено із продовженням строку підготовчого провадження на 30 днів у зв`язку з задоволенням клопотання позивача "про відкладення розгляду справи на іншу дату" №47 від 30.05.2022, мотивоване перебуванням представника останнього на лікарняному (а.с.48-49). Вказані обставини визнані судом поважною причиною першої неявки позивача до суду, що, відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.183 та п.2 ч.2 ст.202 ГПК України, стало підставою для постановлення ухвали про відкладення підготовчого засідання.

29.06.2022 до суду звернувся відповідач із відзивом на позовну заяву, яким просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.63-68). Аргументуючи свою позицію, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофрендс" вказало на невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Красногірське" своїх обов`язків щодо повідомлення про оплату товару та можливість отримання його шляхом самовивозу. Відтак відповідач вважає, що право позивача не порушено, оскільки останній не виконав усіх належних від нього дій, спрямованих на виникнення у відповідача обов`язків з передачі товару та надання послуги.

У підготовчому засіданні, 30.06.2022, оголошено перерву з метою забезпечення сторонам можливості реалізувати надані їм Господарським процесуальним кодексом України права, зокрема на участь у підготовчому судовому засіданні, на викладення своїх аргументів та міркувань щодо процесуальних питань, які виникли під час здійснення провадження у справі.

02.08.2022 позивач виклав свої заперечення щодо позиції відповідача у відповіді на відзив (а.с.80-99). За твердженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Красногірське", ним належним чином виконано зобов`язання за укладеним між сторонами договором. Зокрема, також і в частині повідомлення про оплату, що підтверджується направленим на адреси електронної пошти: "ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_1" листа №23 від 23.03.2022, адресатом якої позивач зазначив: "директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофрендс" Наталю Козачок" (а.с.14-16). З урахуванням чого позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе за договором зобов`язань з передачі товару та надання послуг.

Також позивач звернув увагу суду на віднесення Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофрендс" до податкового кредиту суми податку на додану вартість, нарахованої і сплаченої внаслідок отримання коштів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Красногірське", що підтверджується податковою декларацією, підписаною директором відповідача Наталею Козачок за допомогою електронного цифрового підпису (а.с.11-13). Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про те, що відповідач був повідомлений про перерахування коштів за договором, а відтак у нього виник обов`язок з передачі товару та надання послуг.

Представник позивача адвокат Федина О.В. також апелював до доводів відповідача про те, що товар, який є предметом укладеного між сторонами договору, "мав відпускатись самовивизом". Обґрунтовуючи свою позицію, представник позивача посилається на те, що передання товару та надання послуги з "...його установки обладнання, налаштування, калібрування" є нерозривно пов`язаними, а відтак такий товар повинен був бути поставлений саме відповідачем із одночасним "...встановленням та налаштуванням обладнання".

За наслідками слухання справи, 06.09.2022, судом постановлено ухвалу (із занесенням її до протоколу судового засідання) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.09.2022.

В судовому засіданні, 19.09.2022, взяли участь представники обох сторін.

Представник позивача Федина О.В. підтримав позовні вимоги та просив суд ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Представник відповідача Покотило В.М. заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву; а також звернувся до суду із клопотанням "про зменшення розміру витрат на правничу допомогу", мотивоване необґрунтованістю заявлених позивачем у позовній заяві вимог про стягнення 20000,00грн понесених витрат на послуги адвоката.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

30.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофрендс" направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Красногірське" рахунок на оплату №221 (а.с.9), зі змісту якого слідує, що сторони погодили передачу таких товарів (робіт, послуг):

- комплект системи точного землеробства EZ Guide 250, Trimble, DGPS, AG-15 антена", кількістю 1 штука. Узгоджена сторонами ціна з ПДВ - 35000,00 грн;

- установка обладнання, налаштування, калібрування кількістю 1 послуга. Узгоджена сторонами ціна з ПДВ - 6000,00 грн.

Загальна сума договору - 41000,00 грн.

При цьому у правовому верхньому куті рахунку міститься застереження такого змісту: "Увага! Оплата цього рахунку означає погодження з умовами поставки товарів. Повідомлення про оплату є обов`язковим, в іншому випадку не гарантується наявність товарів на складі. Товар відпускається за фактом надходження коштів на п/р Постачальника, самовивозом, за наявності довіреності та паспорта."

01.10.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Красногірське" здійснило оплату означених товарів (робіт, послуг) на суму 41000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1984 (а.с.10).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофрендс" передачу товарів (робіт, послуг), визначених в рахунку №221, станом на день вирішення спору не здійснило.

Вказані обставини учасниками справи визнаються.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Красногірське", стверджуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофрендс" не передало товар у встановлений строк, звернулось з позовом про повернення суми здійсненої ним попередньої оплати на підставі рахунку на оплату №221 від 30.09.2021 згідно платіжного доручення №1984 від 01.10.2021 в розмірі 41000 грн.

З урахуванням сукупності встановлених обставин, суд дійшов до таких висновків.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст.207 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

Таким чином, законодавством передбачена можливість укладення договорів у спрощеному порядку шляхом обміну документами, у вигляді конклюдентних дій (прийняття замовлення до виконання). При цьому, договори, укладені зазначеними способами, вважаються такими, що вчинені у письмовій формі.

Згідно ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст.642 Цивільного кодексу).

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що у відносинах сторін у справі мала місце оферта шляхом формування та надіслання Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофрендс" рахунку на оплату №221 від 30.09.2021, в якому зазначено перелік товарів (робіт, послуг), їх кількість, ціна, строк та порядок виконання договору.

При цьому факт оплати рахунку Товариством з обмеженою відповідальністю "Красногірське" - є дією, яка свідчить про прийняття покупцем умов рахунку, тобто є акцептом шляхом вчинення дій. В зв`язку з чим суд дійшов висновку, що сторони уклали договір у спрощеному порядку в письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Поряд з тим, відповідно до ч.2 ст.628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Зі змісту укладеного між сторонами договору слідує, що його предметом є передання товару, а саме: комплект системи точного землеробства EZ Guide 250, Trimble, DGPS, AG-15 антена та надання послуги: установка обладнання, налаштування, калібрування.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами укладено змішаний договір, а до спірних правовідносин в частині "передання товару" слід застосувати положення глави 54 Цивільного кодексу України (договір купівлі-продажу). У частині регулювання відносин між сторонами щодо "надання послуг: установка обладнання, налаштування, калібрування" укладений між учасниками справи договір є договором про надання послуг, а відтак застосуванню підлягають положення глави 63 ЦК України.

Частиною 1 статті 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст.903 Цивільного кодексу якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За загальним правилом (ст.692 ЦК) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після передання товару чи товаророзпорядчих документів. Однак сторони можуть передбачити у договорі обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем, за попередньою оплатою.

Так, за правилами частин 1, 2 ст.693 ЦК України: "Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати."

Як встановлено судом: договором між сторонами передбачена попередня оплата товару (робіт, послуг), яка здійснена Товариством з обмеженою відповідальністю "Красногірське" 01.10.2021 на суму 41000,00 грн згідно платіжного доручення №1984 (а.с.10).

Згідно ст.663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу визначено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Сторонами узгоджено, що "Повідомлення про оплату є обов`язковим, в іншому випадку не гарантується наявність товарів на складі. Товар відпускається за фактом надходження коштів на п/р постачальника, самовивозом", що слідує зі змісту рахунку на оплату №221 від 30.09.2021. В зв`язку з чим суд констатує, що строк виконання зобов`язання відповідача щодо передачі товару та виконання послуг визначений вказівкою на подію: отримання ним повідомлення позивача про оплату, за фактом надходження коштів на поточний рахунок постачальника, за умови самовивозу покупця.

Частиною 2 ст.689 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч наведеному положенню, позивачем не долучено до матеріалів справи доказів вчинення ним дій, необхідних з його боку для одержання товару (робіт, послуг), а саме: доказів направлення повідомлення про оплату та вчинення дій по самовивозу.

Частинами 1, 3 ст.538 ЦК України визначено: "Виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов?язання. При зустрічному виконанні зобов?язання сторони повинні виконувати свої обов?язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов?язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов?язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов?язанні свого обов?язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов?язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов?язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі."

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відсутність подій: отримання відповідачем повідомлення позивача про оплату та вчинення останнім дій по самовивозу товару, свідчить про те, що строк виконання відповідачем обов`язку по передачі товару та виконанню послуг не настав, а тому останній правомірно зупинив виконання свого обов`язку.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено факт порушення відповідачем строку виконання обов`язку по передачі товару та виконанню послуг, в зв`язку з чим позивач не набув права вимоги повернення суми попередньої оплати.

Даючи оцінку долученому позивачем до матеріалів справи листу №23 від 23.03.2022, адресатом якого вказано "директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофрендс" Наталю Козачок" (а.с.14), суд дійшов висновку про відхилення такого доказу з наступних мотивів.

Як стверджує позивач, означений лист направлено на такі адреси електронної пошти: "ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_1" (а.с.15-16).

Суд акцентує, що відповідно до п.8 ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" №755-IV від 15.05.2003 у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України визначено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

При цьому у п.18 ч.2 ст.9 визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу: інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон та/або адреса електронної пошти.

Однак як слідує з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованих щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофрендс" () станом на 16.02.2022 та 26.05.2022 відсутня інформація щодо електронної адреси останнього, яка використовується для офіційного листування в електронному вигляді.

У зв`язку із викладеним суд погоджується із позицією відповідача стосовно того, що направлення повідомлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофрендс" в межах відносин, що склались між сторонами у справі, може вважатись належним за умови надіслання його засобами поштового зв`язку на адресу продавця/замовника, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також зазначену на виставленому останнім рахунку на оплату (а.с.9).

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Також судом розглянуто клопотання відповідача, заявлене у п.2 прохальної частини відзиву на позовну заяву (а.с.63-64) про стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, у зв`язку із чим суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.1-3 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4, 5 ст.126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI від 05.07.2012 адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно із ст.30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Судом встановлено, що 28.06.2022 між Адвокатом Покотило Владиславом Миколайовичем (Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОФРЕНДС" (Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги (а.с.73-74).

Як слідує із п.1 Договору його предметом є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.

Пунктом 5 Договору передбачено: перелік послуг, а також розмір та порядок оплати Клієнтом Адвокату гонорару фактичних витрат пов`язаних із виконанням даного договору, окремо обумовлюються сторонами можуть визначатись Додатковим договором до цього Договору.

При цьому відповідно до рахунку №28/06 від 28.06.2022 сторони узгодили розмір плати за надання юридичних послуг (а саме: підготовка процесуальних документів та представництво інтересів у Господарському суді Вінницької області у справі №902/243/22) у розмірі 10000,00 грн (а.с.66).

Докази понесених судових витрат відповідачем долучено у якості додатку до відзиву на позовну заяву, а саме: платіжне доручення №2060 від 28.06.2022 (а.с.67).

Відтак, в обґрунтування понесених відповідачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено:

- договір про надання правової допомоги б/н від 28.06.2022 (а.с.73-74);

- ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1039157 від 29.06.2022 (а.с.65);

- рахунок на оплату за надання юридичних послуг №28/06 від 28.06.2022 (а.с.66);

- платіжне доручення №2060 від 28.06.2022 про перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОФРЕНДС" адвокату Покотило В.М. 10000,00 грн згідно рахунка №28/06 від 28.06.2022 (а.с.67).

Як слідує з рахунку на оплату юридичних послуг: адвокат Покотило В.М. надав Товариству з обмеженою відповідальністю "АГРОФРЕНДС" правничу допомогу наступного характеру: "підготовка процесуальних документів та представництво інтересів ТОВ "АГРОФРЕНДС" у Господарському суді Вінницької області у справі №902/243/22".

Суд акцентує, що за приписами п.2 ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Таким чином відповідачем доведено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн та правомірність їх стягнення з позивача.

Суд зауважує, що позивач не скористався своїм правом на подання клопотання про зменшення розміру заявлених відповідачем до стягнення витрат на правничу допомогу.

Згідно ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.74 ГПК України)

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про покладення на позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у справі №902/243/22 в сумі 10000,00 грн.

Керуючись ст.74, 76-80, 86, 91, 126, 129, 221, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Красногірське" у справі №902/243/22 відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Красногірське" (вул.Незалежності, село Антипівка, Золотоніський район, Черкаська область, 19733, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальності "АГРОФРЕНДС" (вул.Воїнів Інтернаціоналістів, буд.11, кв.4, м.Тульчин, Вінницька область, 23600, ) 10000,00 грн понесених судових витрат на правничу допомогу.

3. Примірник повного рішення суду від 19.09.2022 у справі №902/243/22 надіслати на такі електронні адреси: позивача (ІНФОРМАЦІЯ_4); представника відповідача (ІНФОРМАЦІЯ_3).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 29 вересня 2022 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи