ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2022 р. Справа№ 925/1843/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

Секретар судового засідання: Луцюк А.В.

За участю представників учасників процесу:

від прокуратури: Колодчина Р.В. (посв. №058170)

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Розглянув у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерген Солар 1" на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.04.2022 у справі №925/1843/21 (суддя Гладун А.І., м. Черкаси, повний текст складено 31.05.2022)

за позовом заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерген Солар 1"

про стягнення заборгованості у розмірі 64 291,37 грн, розірвання договору та зобов`язання повернути земельну ділянку

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Заступник керівника Уманської окружної прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області (далі - позивач/Рада) звернувся до Господарського суду Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерген Солар 1" (далі - відповідач/ ТОВ"Енерген Солар 1"), в якому просив суд:

- стягнути заборгованість за договором оренди землі від 27.08.2020 у розмірі 64 291,37 грн за період з листопада 2020 року по жовтень 2021 року;

- розірвати договір оренди землі від 27.08.2020, укладеного між Сушківською сільською радою та ТОВ "Енерген Солар 1", зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 03.09.2020 (номер запису про інше речове право 38079960);

- зобов`язати ТОВ "Енерген Солар 1" повернути Дмитрушківській сільській раді Уманського району Черкаської області земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0418 площею 1,8000 га, яка розташована в адміністративних межах Сушківської сільської ради Дмитрушківської територіальної громади Уманського району

В обґрунтування позовних вимог прокурор послався на те, що систематична несплата ТОВ "Енерген Солар 1" орендної плати за використання спірної земельної ділянки призвела до утворення у останнього заборгованості за договором в розмірі 64 291,37 грн за період з листопада 2020 року по жовтень 2021 року. Невиконання обов`язку щодо своєчасного внесення орендної плати дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору та, як наслідок, повернення земельної ділянки.

Звернення до суду прокурор обґрунтовує тим, що несплата орендної плати призводить не тільки до порушення економічних інтересів держави, а й порушує економічні інтереси Дмитрушівської сільської ради, оскільки призводить до недоотримання місцевим бюджетом значних коштів, які можуть бути використані для задоволення нагальних потреб територіальної громади. У правовідносинах, що виникли, органом, уповноваженим здійснювати захист порушених інтересів держави є Дмитрушівська сільська рада, проте, органом місцевого самоврядування жодні заходи щодо захисту порушених інтересів держави та територіальної громади не вживались, як зазначено у листі Дмитрушівської сільської ради від 29.11.2021, через відсутність коштів.

15.02.2022 та 16.02.2022 прокурор до Господарського суду Черкаської області подав клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 64 291,37 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмета спору. Обґрунтовуючи клопотання прокурор повідомив, що відповідач ТОВ "Енерген Солар 1" 02.02.2022 повністю сплатив заборгованість, що підтверджується платіжним дорученням від 02.02.2022 №1 та довідкою про рух коштів за 01.01.2022 по 11.02.2022 в розрізі платників.

15.02.2022 позивач подав до Господарського суду Черкаської області заяву, в якій просив суд закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 64 291,37 грн орендної плати за період з листопада 2020 року по жовтень 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17.02.2022 закрито провадження у справі № 925/1843/21 в частині стягнення заборгованості у розмірі 64 291,37 грн. Ухвалою суду повернуто Черкаській обласній прокуратурі з Державного бюджету України частину судового збору в розмірі 2 270,00 грн, сплаченого згідно з платіжним дорученням №2286 від 01.12.2021.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішення Господарського суду Черкаської області від 26.04.2022 у справі №925/1843/21 позов задоволено повністю.

Розірвано договір оренди землі від 27 серпня 2020 року, укладений між Сушківською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерген Солар 1", зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.09.2020 (номер запису про інше речове право 38079960);

Зобов`язано ТОВ "Енерген Солар 1" повернути Дмитрушківській сільській раді Уманського району Черкаської області земельну ділянку площею 1,8000 га, кадастровий номер :01:001:0418, яка розташована в адміністративних межах Сушківської сільської ради Дмитрушківської територіальної громади Уманського району Черкаської області;

Стягнуто з ТОВ "Енерген Солар 1" на користь Черкаської обласної прокуратури 4 540,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач всупереч умовам договору та чинному законодавству не здійснював своєчасну оплату орендної плати за землю, що є істотним порушенням умов договору. Оскільки наявні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, суд також задовольнив позовні вимоги про зобов`язання відповідача повернути спірну земельну ділянку позивачу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, ТОВ "Енерген Солар 1" (далі - скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 26.04.2022 у справі №925/1843/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в частині розірвання договору оренди землі від 27.08.2020 та зобов`язання повернути земельну ділянку.

При цьому, заявник апеляційної скарги посилається на те, що у ТОВ "Енерген Солар 1" на момент розгляду справи у суді першої інстанції було сплачено заборгованість за договором оренди землі, тому місцевий господарський суд неправомірно встановив наявність істотного порушення прав позивача та розірвав договір оренди земельної ділянки.

Скаржник зазначає, що місцевим господарським судом було залишено поза увагою той факт, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 14 такого змісту: "14. З моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (з наступними змінами і доповненнями), і до його завершення в установленому законом порядку наймач може бути звільнений від плати за користування майном відповідно до частини шостої статті 762 цього Кодексу".

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

11.07.2022 прокурором було подано до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Зазначає що відповідач у порушення вимог ст.ст. 13, 15, 19 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 96, 206 Земельного кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та наведених умов договору з листопада 2020 року по жовтень 2021 року не вносив орендну плату за користування спірною земельною ділянкою. Погашення існуючої заборгованості мало місце у лютому 2022 року, тобто після звернення прокурора до суду 28.12.2021, у зв`язку з чим судом прийнято рішення щодо закриття провадження у справі в частині вимог щодо її стягнення. Твердження скаржника щодо відхилення судом наведеного доказу погашення заборгованості із орендної плати є необґрунтованим та не відповідає прийнятому судом рішенню.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції у встановлений строк не надходив.

Частиною 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив на апеляційну скаргу відповідача через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням. Відтак, приймаючи до уваги, що позивач у строк, встановлений судом апеляційної інстанції не подав відзиву на апеляційну скаргу відповідача, суд дійшов висновку, що неподання позивачем відзиву не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2022 апеляційну скаргу ТОВ "Енерген Солар 1" у справі №925/1843/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Апеляційна скарга ТОВ "Енерген Солар 1" подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2022, зокрема, вирішено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ТОВ "Енерген Солар 1" на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.04.2022 у справі №925/1843/21 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №925/1843/21.

21.06.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №925/1843/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 відкрити апеляційне провадження у справі №925/1843/21; розгляд апеляційної скарги ТОВ "Енерген Солар 1" на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.04.2022 у справі №925/1843/21 призначено на 12.07.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2022 розгляд справи №925/1843/21 на 26.07.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2022 оголошено перерву до 27.09.2022.

Явка представників сторін

У судове засідання 27.09.2022 з`явився представник прокурора.

Представник позивача та представник відповідача у судове засідання не з`явилися.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від позивача та відповідача через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Ухвалу Півнінчого апеляційного господарського суду від 26.07.2022 було направлено на електронну адресу позивача та відповідача, яка вказана в апеляційній скарзі. Таким чином, апеляційний суд виконав обов`язок щодо повідомлення відповідача про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.07.2022 у справі № 761/14537/15-ц, провадження № 61-3069св21.

Крім того, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2022 у справі №925/1843/21 була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 03.08.2022.

З огляду на те, явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (ст. 42 ГПК України), зважаючи на відсутність від позивача та відповідача клопотань/заяв про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, а також враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача та відповідача.

Позиція представників сторін у справі

Прокурор у судовому засіданні просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як убачається із матеріалів справи, 27.08.2020 між Сушківська сільська рада (орендодавець) та ТОВ "Енерген Солар 1" (орендар) уклали договір оренди землі ( далі - Договір), відповідно до п.п. 1.2. яких орендодавець на підставі рішень Сушківської сільської ради №52-12/VII від 13 серпня 2020 року надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель та споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (код КВ ЦПЗ секція J підрозділ - 14.01) в оренду земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:0418) площею 1,8000 га, яка розташована в межах Сушківської сільської ради Уманського району Черкаської області.

У п. 3. Договору зазначено, що на земельній ділянці об`єкти нерухомого майна, а також інші об`єкти інфраструктури відсутні.

Договір укладено на 25 років (п. 7. Договору).

У п. 4. Договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель та споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій на дату укладення договору згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1254 від 25.06.2020 становить: кадастровий номер :01:001:0418- 584 467,17 грн.

За умовами п. 8. Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом перерахування коштів на рахунок відповідного бюджету в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 1,8000 га, що становить 584467,17 грн та складає 70 136,06 грн за 1,8000 га в рік.

Положеннями п.п. 10. 12. Договору втановлено, що орендна плата вноситься у такі строки: рівними частинами, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором: у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100% річної орендної плати, встановленої цим договором стягується пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 28. Договору дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, в тому числі несвоєчасна та не в повному обсязі оплата орендної плати та, внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п. 29. Договору).

Відповідач з листопада 2020 року по жовтень 2021 року не сплачував орендну плату за використання землі, у строк встановлений законом та договором, у зв`язку з цим утворилась заборгованість зі сплати за користування земельною ділянкою у розмірі 64 291,37 грн.

Крім того, місцевий господарський суд встановив, що Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №728-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Черкаської області" Дмитрушківською сільською радою прийнято рішення №1-13/VIII від 24.11.2020 "Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Дмитрушівської сільської ради", згідно якого Дмитрушківська сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Сушківської сільської ради (а. с. 36-39).

Згідно до статті 8-3 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" повноваження сільської, селищної ради, її виконавчого комітету та сільського, селищного голови територіальної громади, що приєдналася до міської об`єднаної територіальної громади, припиняються з дня набрання чинності рішенням сільської, селищної ради та рішенням міської ради об`єднаної територіальної громади про добровільне приєднання до об`єднаної територіальної громади. З моменту припинення повноважень сільської, селищної ради повноваження міської ради поширюються на територію територіальної громади, що приєдналася до міської об`єднаної територіальної громади.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.10.2020 №804/958/17.

Отже, з 24.11.2020 Дмитрушківська сільська рада є правонаступником Сушківської сільської ради.

27.05.2021 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Земельного кодексу України та інших законодавчих актів щодо удосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04..2021 №1423.

Згідно з пунктом 24 Перехідних положень Земельного кодексу України з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Отже, орендодавцем спірної земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0418 площею 1,8000 га є Дмитрушківська сільська рада Уманського району Черкаської області.

Як убачається із матеріалів справи, після відкриття провадження у справі №925/1843/21 (30.12.2021 ухвала Господарського суду Черкаської області) відповідачем 02.02.2022 було сплачено заборгованість у розмірі 64 291,37 грн за Договором оренди підтверджується платіжним дорученням від 02.02.2022 №1 та довідкою про рух коштів за 01.01.2022 по 11.02.2022 в розрізі платників.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17.02.2022 закрито провадження у справі № 925/1843/21 в частині стягнення заборгованості у розмірі 64 291,37 грн. Ухвалою суду повернуто Черкаській обласній прокуратурі з Державного бюджету України частину судового збору в розмірі 2 270,00 грн, сплаченого згідно з платіжним дорученням №2286 від 01.12.2021.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції,обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку прокурора, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення не підлягає зміні чи скасуванню виходячи з наступних підстав.

Предметом позову в цій справі є вимоги прокурора в інтересах держави в особі Дмитрушівської сільської ради про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки.

Підставою позовних вимог, на думку прокурора, є систематичне порушення відповідачем умов Договору оренди землі від 20.08.2020, в частині своєчасного внесення орендної плати, що суперечить інтересам держави, оскільки є причиною фінансових втрат бюджету у вигляді неотримання грошових коштів.

Правовідносини, що склались між сторонами, регулюються нормами гл. 58 Цивільного кодекс України, Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до норм частини другої статті 792 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі"

Згідно із ст. 93 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 206 ЗК України, ст. 270 Податкового кодексу України (ПК України) використання землі в Україні є платним, а земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, є об`єктом оподаткування.

Положеннями ст. ст. 13, 15 Закону України «Про оренду землі», ст. 792 ЦК України) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (ст. 96 ЗК України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 21, 24, 25 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України).

Орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Під систематичною несплатою орендної плати, відповідно до ст. 782 ЦК України, необхідно розуміти невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 526, 530, 610, 611 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 31, ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

На вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України визначено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Разом із тим за змістом частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Разом з тим згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, необхідно зазначити, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст.651 ЦК України.

Оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Невиплата орендної плати є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Відповідну правову позицію щодо застосування норм частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України під час вирішення судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати викладено Верховним Судом України у постанові від 11.10.2017 у справі № 6-1449цс17 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17, від 22.06.2020 у справі №922/2216/19, які враховуються колегією судді відповідно до ч. 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.

Отже, відповідно до наведених вище норм законодавства у разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою як порушення договору оренди земельної ділянки, дана обставина може бути підставою для розірвання такого договору.

При цьому сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість в подальшому (після звернення з позовом про розірвання договору), оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 925/549/17 та від 22.10.2019 у справі № 923/826/18, від 23.03.2021 у справі №922/2754/19.

Несплата відповідачем у встановлені строки орендної плати згідно з умовами договору за користування земельною ділянкою за період з листопада 2020 року по жовтень 2021 року є систематичною несплатою, що підтверджено, листом Дмитрушівської сільської ради від 29.11.2021 вих №851/02-16.

Таким чином, наведене свідчить про систематичне порушення відповідачем умов договору оренди землі в частині сплати орендної плати.

Отже, орендна плата всупереч умовам договору не сплачувалась з листопада 2020 року по жовтень 2021 року, тому суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про порушення відповідачем істотних умов договору оренди землі, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України є підставою для його розірвання за рішенням суду за вимогою орендодавця.

Відтак, враховуючи встановлені вище обставини систематичної несплати відповідачем орендної плати по Договору оренди землі, апеляційний господарський суд погоджується з місцевим господарським судом, що у правовідносинах, які виникли між сторонами, відповідач допустив істотне порушення умов договору, що має наслідком дострокове розірвання договору оренди.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для розірвання договору оренди від 20.08.2020

Доводи викладені в апеляційній скарзі про оплату заборгованості відхиляються колегією суддів, оскільки не впливають на правильність висновків суду першої інстанції враховуючи, що на момент звернення з позовом у цій справі заборгованість існувала. При цьому колегією суддів враховуються висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 23.03.2021 у справі №922/2754/19, відповідно до якої сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки в частині внесення орендних платежів, з огляду на положення діючого законодавства та умов спірного договору, є підставою для розірвання договору, незважаючи навіть на той факт, що заборгованість була оплачена в подальшому, після звернення прокурора з позовом про розірвання спірного договору.

Твердження відповідача про неможливість здійснити сплату орендної плати за договором з підстав запровадження карантинних заходів, спрямованих на запобігання поширенню коронавірусної інфекції, суд апеляційної інстанції вважає непереконливими, оскільки відповідачем не надано жодних доказів, які б підтвердили звернення відповідача до позивача з листами про неможливість використання земельної ділянки, як і не містять доводів чи доказів звернення відповідача до позивача, щодо неможливості сплати орендної плати з в період з листопада 2020 року по жовтень 2021 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що 11.03.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із відповідними змінами і доповненнями), якою установлено з 12.03.2020 на усій території України карантин.

Відповідно до зазначеної постанови Кабінету Міністрів України, заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 18.03.2020, внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема.

Підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пункт 52-4, відповідно до якого не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 30 квітня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності. При цьому платники плати за землю (крім фізичних осіб), які відповідно до пункту 286.2 статті 286 цього Кодексу подали податкову декларацію, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати плати за землю за відповідні місяці.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID -19)" від 02.04.2020 № 540 змінено норму пункту 524 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" Розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України щодо плати за землю, а саме не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.

При цьому платники плати за землю (крім фізичних осіб), які відповідно до п.286.2 ст. 286 цього Кодексу подали податкову декларацію, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податковий період березень 2020.

У разі якщо у березні чи квітні 2020 року платниками плати за землю було подано уточнюючу податкову декларацію щодо зменшення податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податковий період квітень 2020 року з причин, які не пов`язані із самостійним виявленням помилок, що містяться у раніше поданій ними податковій декларації, такі платники плати за землю зобов`язані подати не пізніше 30 квітня 2020 року уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2020 рік, в яких відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податкові періоди березень та квітень 2020 року відповідно до положень цього підпункту.

При цьому у разі подання таких податкових декларацій з підстав, визначених цим підпунктом, до таких платників податків не застосовуються санкції, визначені статтею 50 цього Кодексу, та штрафні санкції згідно з вимогами пункту 120.2 статті 120 цього Кодексу, за внесення змін до податкової звітності в частині збільшення податкових зобов`язань з плати за землю за податковий період квітень 2020 року.

Установити, що платники плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності), які визначають податкові зобов`язання із плати за землю на підставі податкових декларацій, сплачують податкове зобов`язання зі сплати плати за землю за податковий період квітень 2020 року у повному обсязі за місцезнаходженням земельної ділянки у строк до 30.06.2020 без нарахування пені та штрафних санкцій, передбачених цим Кодексом за порушення термінів сплати податкових зобов`язань щодо загальних термінів сплати податкового зобов`язання за такий період.

Враховуючи вищевикладені приписи, суд апеляційної приходить до висновку про те, що, що суб`єкти господарювання фізичні та юридичні особи можуть не сплачувати орендну плату за землю лише за березень 2020 року. Водночас, договір оренди землі укладено між позивачем та відповідачем - 20.08.2020, що спростовує доводи скаржника про звільнення останнього від сплати орендних платежів.

Згідно зі ст. 34 Закону України Про оренду землі у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача повернути на користь позивача земельну ділянку, повернути Дмитрушківській сільській раді Уманського району Черкаської області (ідентифікаційний код 26261442, Україна, 20332, Черкаська область, Уманський район, село Дмитрушки, вулиця Петропавлівська, будинок 19) земельну ділянку площею 1,8000 га, кадастровий номер :01:001:0418, яка розташована в адміністративних межах Сушківської сільської ради Дмитрушківської територіальної громади Уманського району Черкаської області, є похідною та залежать від первинної вимоги про розірвання договору.

Отже, враховуючи обґрунтованість вимог про розірвання договору оренди землі, вимога про поверненням земельної ділянки орендарем також підлягає задоволенню.

Інші наведені доводи скаржника, викладені в поданій ним апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно зі ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог, у зв`язку з їх доведеністю та обґрунтовністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду Черкаської області від 26.04.2022 у справі №925/1843/21, та, відповідно, апеляційна скарга ТОВ"Енерген Солар 1" є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Також, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2022 дія оскаржуваного рішення була зупинена в силу приписів ч. 5 ст. 262 ГПК України, і за наслідками апеляційного розгляду рішення залишено без змін, а тому дія рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі №910/10937/21 підлягає поновленню.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.04.2022 у справі №925/1843/21 покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 197, 240, 267-270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерген Солар 1" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 26.04.2022 у справі №925/1843/21 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Справу №925/1843/21 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано суддями - 28.09.2022.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова