ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.09.2022м. СумиСправа № 920/261/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., при секретарі судового засідання Виходцевій О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/261/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Смартпромбуд (вул. Харківська, буд. 105, м. Суми, 40007; код за ),

до відповідача Комунального підприємства Сумижилкомсервіс Сумської міської ради (вул. Романа Атаманюка, буд. 49А, м. Суми, 40031; код за ),

про стягнення 528262,72 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: не прибув,

справа розглядається у порядку загального позовного провадження

установив:

20.05.2022 позивач звернувся з позовом, відповідно до якого просить:

1)стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню витрат з аварійного обслуговування внутрішньобудинкових мереж за договорами від 08.06.2021 №1052021-01, №1052021-02, №1052021-03, №1052021-04 на загальну суму 424875,08 грн, в тому числі: 346037,31 грн основного боргу, 6757,65 грн 3% річних, 45442,33 грн інфляційних витрат, 26637,79 грн пені;

2)стягнути з відповідача заборгованість за виконані роботи за договором підряду від 01.07.2020 №ДП-01 у загальному розмірі 103387,64 грн, в тому числі: 81076,15 грн основного боргу, 2445,61 грн 3% річних, 13317,59 грн інфляційних витрат, 6548,29 грн пені;

3)вирішити питання розподілу судових витрат.

Ухвалою від 24.05.2022 у справі №920/261/22 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 04.07.2022; установлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

01.07.2022 представником позивача подане клопотання, в якому представник позивача зазначає, що відзиву на позов від відповідача не отримував, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Ухвалою від 04.07.2022 у справі №920/261/22 відкладено підготовче судове засідання у справі №920/261/22 на 22.08.2022.

Копію ухвали від 04.07.2022 у справі №920/261/22 за списком розсилки №1515 від 07.07.2022 надіслано учасникам справи відповідно до вимог частин 6-7 статті 6 ГПК України як на поштові так і на електронні адреси сторін.

Водночас, актом начальника відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) встановлено, що копію ухвали від 04.07.2022 у справі №920/261/22 не надіслано засобами поштового зв`язку через відсутність коштів для здійснення поштових відправлень.

22.08.2022 позивач подав клопотання, в якому повідомив, що станом на 19.08.2022 відзиву на позов від відповідача не отримав, позовні вимоги просить задовольнити.

Ухвалою від 22.08.2022 у справі №920/261/22 закрито підготовче провадження та призначити справу №920/261/22 до судового розгляду по суті в судове засідання на 19.09.2022.

Копію ухвали від 22.08.2022 у справі №920/261/22 за списком розсилки №2508 від 25.08.2022 надіслано учасникам справи відповідно до вимог частин 6-7 статті 6 ГПК України як на поштові так і на електронні адреси сторін.

У судовому засіданні 19.09.2022 встановлено:

Позивач у судове засідання не прибув, подав клопотання від 19.09.2022 №б/н (вх №4377), за яким позовні вимоги підтримав та просить судове засідання провести за відсутності представника позивача.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, відзиву на позов не подав, копія ухвали від 22.08.2022 у справі №920/261/22 надіслана на поштову адресу відповідача, зазначену позивачем у позові та тотожну відомостям з ЄДРПОУ, а саме: Комунальне підприємство Сумижилкомсервіс Сумської міської ради, вул. Романа Атаманюка, буд. 49А, м. Суми, 40031, 01.09.2022 повернута відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Частиною четвертою статті 89 Цивільного кодексу України визначено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої статті 7 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі №910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Таким чином, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи Господарським судом Сумської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неприбуття позивача та відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 19.09.2022 на підставі частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне:

08.06.2021 між Комунальним підприємством «Сумижилкомсервіс» Сумської міської ради (далі відповідач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартпромбуд» (далі позивач, виконавець) укладені наступні договори:

-№1052021-01 про відшкодування витрат з аварійного обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення;

-№1052021-02 про відшкодування витрат з аварійного обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання;

-№1052021-03 про відшкодування витрат з аварійного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення;

-№1052021-04 про відшкодування витрат з аварійного обслуговування внутрішньобудинкових електричних мереж далі - договори.

Згідно з умовами вказаних договорів виконавець зобов`язується надати послуги з ремонту та технічного обслуговування відповідних внутрішньобудинкових систем та мереж в будинках, зазначених у додатках до договорів, а замовник зобов`язується відшкодувати виконавцю витрати, понесені ним на аварійне обслуговування цих внутрішньобудинкових систем та мереж.

Пункт 6.1. договорів передбачає, що відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України ці договори вважаються укладеними і набирають чинності з 01 травня 2021 року і діють до 30 листопада 2021 року включно, а по фінансовим зобов`язанням - до їх повного виконання (з урахуванням додаткових угод №4 від 30.11.2021 до договорів).

Розрахунок замовника з виконавцем здійснюється щомісячно в строк до 25 числа наступного за звітним місяцем на підставі актів виконаних робіт шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця або готівкою (п. 3.3. договорів).

Відповідно до актів виконаних робіт (наданих послуг) за період з травня по листопад 2021 року, які додані до позову, позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 459181,36 грн, в тому числі: за договором №1052021-01 - 87587,28 грн, за договором №1052021-02 - 131380,93 грн, за договором №1052021-03 - 131380,93 грн, за договором №1052021-04 - 108832,22 грн.

Зазначені акти підписані та скріплені печатками як позивача так і відповідача без жодних зауважень.

30.07.2021 відповідно до платіжного доручення №761 відповідач з порушенням встановленого договорами терміну частково виконав зобов`язання за договорами, сплативши 65699,01 грн. з призначенням платежу «за аварійне обслуговування за травень 2021р. згідно рах. №70, 71, 72, 73 від 31.05.2021» (у т.ч.: за договором №1052021-01 - 12531,84 грн, за договором №1052021-02 - 18797,75 грн, за договором №1052021-03 - 18797,75 грн, за договором №1052021-04 - 15571,67 грн).

Актами звірки взаєморозрахунків станом на 17.09.2021 та 30.11.2021, які підписані та скріплені печатками сторін, відповідач підтвердив та визнав заборгованість за договорами.

09.09.2021 позивач надіслав відповідачу претензією №20, в якій просив виконати свої зобов`язання з оплати за договорами від 08.06.2021 №1052021-01, №1052021-02, №1052021-03, №1052021-04.

Вимоги вказаної претензії виконані лише частково, 11.02.2022 згідно з платіжним дорученням №177 відповідачем сплачено заборгованість за договорами в сумі 47445,04 грн з призначенням платежу «за аварійне обслуговування за червень 2021р. згідно рах. №93, 96, 106 від 30.06.2021» (у т.ч.: за договором №1052021-01 в сумі 12676,84 грн, за договором №1052021-02 в сумі 19015,27 грн, за договором №1052021-04 в сумі 15752,93 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що заборгованість за договорами про відшкодування витрат з аварійного обслуговування внутрішньобудинкових мереж у повному обсязі не погашена та становить в загальному розмірі 346037,31 грн., у тому числі: за договором №1052021-01 - 62378,60 грн, за договором №1052021-02 - 93567,91 грн, за договором №1052021-03 - 112583,18 грн, за договором №1052021-04 - 77507,62 грн.

Крім того, 01.07.2020 між Комунальним підприємством «Сумижилкомсервіс» Сумської міської ради (далі відповідач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартпромбуд» (далі позивач, підрядник) укладено договір підряду №ДП-01 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору підрядник зобов`язується своїми чи залученими силами та засобами забезпечити виконання робіт з поточного ремонту житлових будинків, по яким замовник має зобов`язання щодо виконання таких робіт, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконані роботи.

У пункті 2.4 договору сторони погодили, що розрахунки за Договором здійснюються замовником на підставі підписаних уповноваженими представниками сторін актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2В) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) протягом п`яти робочих днів шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника.

Згідно з пунктів 3.3.2 та 4.1 договору обов`язок щодо підготовки актів виконаних робіт (форми КБ-2В) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) покладено на підрядника.

У разі виявлення в процесі приймання-передачі виконаних робіт недоліків з вини підрядника, замовник має право визначити для підрядника строк їх усунення, що має здійснюватися за рахунок підрядника або усунути їх своїми силами (із залученням третіх осіб) з правом подальшої компенсації відповідних витрат підрядником (п. 4.2 договору).

Згідно п. 9.1 договору даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2021 року, а в частині оплати - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов договору, відповідно до актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2020 року позивач виконав роботи з поточного ремонту на загальну суму 49083,76 грн, а за квітень 2021 року - на загальну суму 81076,15 грн. Заперечення та зауваження щодо недоліків у виконаних роботах з боку замовника в матеріалах справи відсутні. Зазначені акти та довідки підписані уповноваженою особою КП «Сумижилкомсервіс» СМР та скріплені його печаткою.

Отже, позивач свої зобов`язанні за договором підряду від 01.07.2020 №ДП-01 виконав належним чином.

30.09.2020 згідно з платіжним дорученням №1801 відповідач сплатив позивачу 49083,76 грн з призначенням платежу «за поточний ремонт у липні 2020р. згідно рах. №1, 2, 3, 4, 5 від 28.07.2020».

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач свої зобов`язання за договором виконав не в повному обсязі, здійснивши оплату лише частково та не у встановлений ним термін, а саме: за виконані роботи в липні 2020 року оплата в сумі 49 083,76 грн була проведена 30.09.2020. Роботи, виконані у квітні 2021 року на загальну суму 81076,15 грн., залишились не оплаченими.

09.09.2021 позивач надіслав відповідачу претензію, в якій просив виконати свої зобов`язання з оплати за договором підряду від 01.07.2020 №ДП-01.

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків, станом на 17.09.2021 відповідач підтвердив та визнав заборгованість КП «Сумижилкомсервіс» СМР за договором №ДП-01 від 01.07.2020 в розмірі 81076,15 грн.

У зв`язку із несплатою відповідачем заборгованості за договорами №1052021-01, №1052021-02, №1052021-03, №1052021-04 від 08.06.2021 розмірі 346037,31 грн та заборгованість за договором №ДП-01 від 01.07.2020 в сумі 81076,15 грн позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до вимог частини першої статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Виходячи з правової природи укладеного правочину суд дійшов висновку, що між сторонами склались відносини з підряду та з надання послуг, які врегульовані главою 61, 62 ЦК України .

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Частиною 1 статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), зобов`язання строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В силу ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Наявними у справі доказами, підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором та договорами, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 346037,31 грн заборгованості за договорами від 08.06.2021 №1052021-01, №1052021-02, №1052021-03, №1052021-04 та 81076,15 грн заборгованість за договором №ДП-01 від 01.07.2020 задовольняються судом як законні та обґрунтовані.

Щодо вимог позивача про стягнення 26637,79 грн пені за договорами від 08.06.2021 та 6548,29 грн пені за договором від 01.07.2020 суд зазначає наступне.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем умов договорів та договору в частині неповної та несвоєчасної сплати вартості наданих послуг та робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

За змістом ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 4.5 договорів від 08.06.2021 №1052021-01, №1052021-02, №1052021-03, №1052021-04 та п. 5.2.1 договору підряду від 01.07.2020 №ДП-01 у разі не виконання чи несвоєчасного виконання фінансових зобов`язань замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі двох облікових ставок НБУ від суми не перерахованих коштів за кожен день затримки розрахунку.

Згідно з поданим позивачем розрахунку, останнім нараховано відповідачу 26637,79 грн пені за договорами від 08.06.2021 №1052021-01, №1052021-02, №1052021-03, №1052021-04 та 6548,29 грн пені за договором підряду від 01.07.2020 №ДП-01.

Перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку пені, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договору та договорів, суд вважає правомірними та обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 26637,79 грн пені за договорами та 6548,29 грн пені за договором.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 6757,65 грн 3% річних і 45442,33 грн інфляційних втрат за договорами від 08.06.2021 №1052021-01, №1052021-02, №1052021-03, №1052021-04, а також 2445,61 грн 3% річних та 13317,59 грн інфляційних втрат за договором підряду від 01.07.2020 №ДП-01 суд зазначає наступне:

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку у позовній заяві, останнім нараховано відповідачу 6757,65 грн 3% річних і 45442,33 грн інфляційних втрат за договорами від 08.06.2021 №1052021-01, №1052021-02, №1052021-03, №1052021-04, а також 2445,61 грн 3% річних та 13317,59 грн інфляційних втрат за договором підряду від 01.07.2020 №ДП-01.

З огляду на вищенаведене, перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку 3% річних та інфляційних нарахувань, враховуючи встановлений судом факт несплати вартості наданих робіт та послуг за договорами та договором, суд вважає правомірними та обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 6757,65 грн 3% річних і 45442,33 грн інфляційних втрат за договорами, а також 2445,61 грн 3% річних та 13317,59 грн інфляційних втрат за договором.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову у зв`язку з чим позов задовольняється як законний та обґрунтований, як наслідок з відповідача на користь позивача стягується: заборгованість по відшкодуванню витрат з аварійного обслуговування внутрішньобудинкових мереж за договорами від 08.06.2021 №1052021-01, №1052021-02, №1052021-03, №1052021-04 на загальну суму 424875,08 грн, в тому числі: 346037,31 грн основного боргу, 6757,65 грн 3% річних, 45442,33 грн інфляційних витрат, 26637,79 грн пені; заборгованість за виконані роботи за договором підряду від 01.07.2020 №ДП-01 у загальному розмірі 103387,64 грн, в тому числі: 81076,15 грн основного боргу, 2445,61 грн 3% річних, 13317,59 грн інфляційних витрат, 6548,29 грн пені.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем у позові заявлено до стягнення з відповідача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 7923,94 грн, сплаченого за платіжним дорученням від 16.05.2022 №1378.

Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, позивачу за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню 7923,94 грн судового збору.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства Сумижилкомсервіс Сумської міської ради (вул. Романа Атаманюка, буд. 49А, м. Суми, 40031; код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Смартпромбуд (вул. Харківська, буд. 105, м. Суми, 40007; код за ) заборгованість по відшкодуванню витрат з аварійного обслуговування внутрішньобудинкових мереж за договорами від 08.06.2021 №1052021-01, №1052021-02, №1052021-03, №1052021-04 на загальну суму 424875,08 грн (чотириста двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят п`ять грн 08 коп.) (в тому числі: 346037,31 грн (триста сорок шість тисяч тридцять сім грн 31 коп.) основного боргу, 6757,65 грн (шість тисяч сімсот п`ятдесят сім грн 65 коп.) 3% річних, 45442,33 грн (сорок п`ять тисяч чотириста сорок дві грн 33 коп.) інфляційних витрат, 26637,79 грн (двадцять шість тисяч шістсот тридцять сім грн 79 коп.) пені) та заборгованість за виконані роботи за договором підряду від 01.07.2020 №ДП-01 у загальному розмірі 103387,64 грн (сто три тисячі триста вісімдесят сім грн 64 коп.) (в тому числі: 81076,15 грн (вісімдесят одна тисяча сімдесят шість грн 15 коп.) основного боргу, 2445,61 грн (дві тисячі чотириста сорок п`ять грн 61 коп.) 3% річних, 13317,59 грн (тринадцять тисяч триста сімнадцять грн 59 коп.) інфляційних витрат, 6548,29 грн (шість тисяч п`ятсот сорок вісім грн 29 коп.) пені), а також 7923,94 грн (сім тисяч дев`ятсот двадцять три грн 94 коп.) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України).

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано 30.09.2022.

Суддя В.Л. Котельницька