ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
"26" вересня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1960/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.,

секретар судового засідання Арнаутова А.С.

розглянувши заяву (вх.№2-723/22 від 29.08.2022) Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішень судів, подану по справі №916/1960/18

за позовом: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 );

до відповідача: Малого колективного підприємства "Праця" (65006, м. Одеса, вул. Маловського, буд. 3);

про стягнення 364 003, 75 грн та розірвання договору оренди

за участю представників сторін:
від ДВС: не з`явився;

від позивача: Олійник Д.М. згідно довіреності

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Господарського суду Одеської області Щавинської Ю.М. перебувала справа №916/1960/18 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Малого колективного підприємства "Праця" про стягнення 364 003,75 грн та розірвання договору оренди.

Рішенням суду від 28.02.2019 позов Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково; розірвано договір оренди нерухомого військового майна №2/03, розташованого в Одеському військово-морському гарнізоні за адресою: м. Одеса, вул. Маловського, 3, від 31.10.2003р., укладений між Військовою частиною НОМЕР_1 та Малим колективним підприємством "Праця"; стягнуто з Малого колективного підприємства "Праця" на користь Військової частини НОМЕР_1 орендну плату у сумі 86 114,17 грн, пеню у сумі 8 304,85 грн, плату за зберігання у сумі 21 727,27 грн, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3 504,20 грн; закрито провадження в частині стягнення орендної плати у сум 2 816,21 грн. та пені у сумі 3 203,84 грн.

02.04.2019 на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 28.02.2019 видано відповідний наказ.

29.08.2022 до суду надійшла заява Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішень судів, в який виконавець просить суд встановити або змінити спосіб і порядок виконання рішень Господарського суду Одеської області, а саме у справах №916/1960/18, 916/509/20, 916/1972/20 та 916/1971/20, у відповідності до заяви стягувача, а саме: шляхом передачі нерухомого майна боржника, яке знаходиться на території військового містечка № НОМЕР_2 м ( АДРЕСА_2 ), у власність стягувача.

У своїй заяві державним виконавцем зазначено, що на виконанні Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває зведене виконавче провадження №63524266, де боржником є Мале колективне підприємство "Праця", а одним із стягувачів Військова частина НОМЕР_1 щодо виконання наступних судових рішень: виконавчі документи №916/1960/18 від 02.04.2019, №916/509/20 від 08.09.2020, №916/1972/20 від 16.02.2021 та №916/1971/20 від 15.03.2021.

Також, старший державний виконавець зазначив про надходження 06.07.2022 за вх.№6646/21.32-31 заяви стягувача від 08.06.2022 з проханням звернутися до Господарського суду Одеської області із заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішень судів у вищезгаданому зведеному виконавчому провадженні.

До заяви старшим державним виконавцем додано заяву Військової частини НОМЕР_3 .

Ухвалою суду від 05.09.2022 розгляд заяви (вх.№2-723/22 від 29.08.2022) Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішень судів, поданої по справі №916/1960/18, призначено на 14.09.2022.

У судовому засіданні 14.09.2022, враховуючи нез`явлення представників сторін та заявника, судом було оголошено перерву до 26.09.2022, про що винесено відповідну ухвалу.

У судовому засіданні 26.09.2022 представник позивача заяву державного виконавця підтримав.

Державний виконавець та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про причини відсутності суд не повідомили.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішень судів, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

У пункті 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012 визначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Згідно зі ст. 18 ГПК України, яка кореспондується зі статтею 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як передбачено ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вже було зазначено судом 02.04.2019 на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 28.02.2019 у справі 916/1960/18 видано наказ щодо стягнення з Малого колективного підприємства "Праця" на користь Військової частини НОМЕР_1 орендної плати у сумі 86 114,17 грн, пені у сумі 8 304,85 грн, плати за зберігання у сумі 21 727,27 грн, а також витрат по сплаті судового збору у сумі 3 504,20 грн.

Частиною 1 ст. 331 ГПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 статті 331 ГПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Суд зазначає, що новим Господарським процесуальним кодексом України належним чином не врегульовано питання встановлення порядку виконання рішення суду.

Поряд з цим, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Фактично поняття "порядок" виконання судового рішення має спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання рішення суду визначається як процедура виконання встановленого судом способу захисту порушеного або оспорюваного права (законного інтересу), що передбачає строки, черговість, місце, послідовність та інші складові дій щодо виконання рішення суду, а також вказує на права та обов`язки учасників виконавчого провадження і зумовлює наслідки їх здійснення.

В свою чергу, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Тобто, вирішуючи відповідне питання, суд повинен встановити обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення суду.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Докази повинні бути належними та допустимими.

Проте, при здійсненні аналізу заяви старшого державного виконавця господарським судом встановлено, що останнім не надано суду доказів, які надають можливість встановити обставини, що свідчать про істотне ускладнення виконання рішення суду або роблять його виконання неможливим, що в свою чергу є підставою для вирішення питання про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Не містять матеріали заяви також доказів вчинення виконавцем виконавчих дій з примусового виконання наказу суду від 02.04.2019 та їх обсягу.

Суд також враховує ту обставину, що в даній справі судом було задоволено позов на суму 119 650,49 грн, щодо суми боргу по іншим справам жодних відомостей суду не надано, як не надано і відомостей щодо оцінки майна.

Крім того суд також звертає увагу на те, що зміна способу і порядку виконання рішення по справам, що знаходилися в провадженні інших суддів, не входить до компетенції господарського суду в межах справи №916/1960/18.

Наведене судом у сукупності свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви державного виконавця про встановлення зміни способу і порядку виконання рішень суду.

Керуючись ст.ст. 233, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішень судів, поданої по справі №916/1960/18, відмовити.

Повний текст ухвали складено 03.10.2022.

Ухвала набирає чинності 26.09.2022 та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Ю.М. Щавинська