РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2022Справа № 910/4491/22
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Безрадній А.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери"

до Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича

про стягнення 400 000,00 грн

Представники сторін:

від позивача: Безрода Р.С.,

від відповідача: Кушнірук А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" до Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича про стягнення 400 000,00 грн, обґрунтований неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором № 03-76 про надання правової (правничої допомоги) від 12.03.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2022 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/4491/22, підготовче засідання призначено на 01.08.2022.

11.07.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву.

01.08.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання з повторною вимогою про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 01.08.2022 суд постановив продовжити Фермерському господарству "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича процесуальний строк на подання відзиву на позов у справі № 910/4491/22 до 12.08.2022.

01.08.2022 до суду відповідачем подано клопотання про передачу справи за підсудністю.

У підготовче засідання 01.08.2022 з`явився представник позивача.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив клопотання відповідача задовольнити, відкласти підготовче засідання на 31.08.2022.

17.08.2022 до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву.

22.08.2022 до суду позивачем подано відповідь на відзив.

У підготовче засідання 31.08.2022 з`явився представник позивача.

Суд на місці ухвалив закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду по суті на 26.09.2022 на підставі ч. 2 ст. 185 ГПК України.

20.09.2022 до суду в електронній формі від представника відповідача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 21.09.2022 вказане клопотання задоволено.

В судове засідання 26.09.2022 з`явилися представники сторін.

Розглянувши клопотання відповідача про передачу справи № 910/4491/22 на розгляд за територіальною підсудністю до Господарського суду Волинської області за місцезнаходженням відповідача, суд зазначає таке.

За загальним правилом ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Альтернативна підсудність передбачена ст. 29 Господарського процесуального кодексу України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України за місцем виконання договорів можуть пред`являтись позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

У п. 6.2 договору № 03-76 про надання правової (правничої допомоги) від 12.03.2019 сторони погодили, що усі спори, що пов`язані із цим Договором, або такі, що виникають в процесі виконання умов цього Договору, вирішуються сторонами шляхом переговорів. Якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за місцем виконання даного Договору - у місті Київ.

Окрім того, матеріалами справи підтверджується, що послуги за цим договором послуги надавались адвокатом (позивачем), окрім іншого, у Верховному Суді (м. Київ).

Отже, у даному випадку позивач правомірно реалізував надане договором та законом право вибору між господарськими судами, подавши позов за місцем виконання договору - до Господарського суду міста Києва.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи за підсутністю відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.

В судовому засіданні 26.09.2022 представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у його задоволенні.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 26.09.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.03.2019 між Фермерським господарством "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Гапоненко Роман і партнери" (Адвокатське об`єднання) укладено договір № 03-76 про надання правової (правничої допомоги) (надалі також договір), за умовами п. 1.1 якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової (правничої) допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта, надавати інші види правової (правничої) допомоги (далі - правова допомога) в обсязі та на умовах, встановлених договором та за домовленістю сторін, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та всі фактично понесенні Адвокатським об`єднанням витрати у зв`язку з виконанням даного договору.

Відповідно до п. 1.2 договору, Адвокатське об`єднання за цим Договором бере на себе зобов`язання надати необхідну правову допомогу Клієнту, а саме: здійснити представництво та надати інші види правової допомоги Клієнту у позасудовому та судовому порядку щодо спірних питань, у спорах, що виникають із Договору поставки від 12.07.2017 № 257/Т та Договору оренди від 12.07.2017 № 24, що укладені Клієнтом із Приватним акціонерним товариством «Волинська фондова компанія».

У пунктах 4.1 - 4.4 договору сторони погодили, що гонорар є формою винагороди Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги Клієнту.

На визначення розміру гонорару Адвокатського об`єднання впливають строки вирішення спірних правовідносин, ступінь складності справи, обсяг правових послуг необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару.

Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатським об`єднанням позитивного результату, якого бажає Клієнт.

Розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню за надану в межах цього Договору правову допомогу, встановлюється у розмірі 81 000 (вісімдесят одна тисяча) гривень.

Сторони дійшли згоди, що сума гонорару автоматично збільшується на 54 000 (п`ятдесят чотири тисячі) гривень, у випадку участі адвокатів у понад 3 (трьох) судових засіданнях, у справах пов`язаних із виконанням умов даного договору.

Про збільшення суми гонорару Адвокатське об`єднання повідомляє Клієнта у

спосіб, визначений п. 10.1. цього Договору.

За приписами п.п. 4.4.2 договору, у випадку вирішення спірних питань чи спорів на користь Клієнта як у судовому так і позасудовому порядку Клієнт, крім гонорару передбаченого підпунктом 4.4.1, додатково сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 400 000 (чотириста тисяч) гривень. Вказана сума гонорару виплачується Клієнтом не пізніше 5 (п`яти) днів з моменту його повідомлення, у спосіб, визначений п. 10.1. цього Договору, Адвокатським об`єднанням про вирішення спірних питань чи спорів на користь Клієнта або з моменту коли про вирішення спірних питань чи спорів на користь Клієнта стало відомо сторонам цього Договору.

Під вирішення спірних питань чи спорів на користь Клієнта мається на увазі:

- відмова Приватного акціонерного товариства «Волинська фондова компанія» від позову про стягнення заборгованості за Договором поставки від 12.07.2017 № 252/Т, зменшення розміру позовних вимог на 50% та більше, залишення позову без розгляду;

- укладення із Приватним акціонерним товариством «Волинська фондова компанія» мирової угоди щодо спору про стягнення заборгованості за Договором поставки від 12.07.2017 № 252/Т;

- відмова в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Волинська фондова компанія» про стягнення заборгованості за Договором поставки від 12.07.2017 № 252/Т, часткове задоволення позовних вимог у розмірі не більше 50% від суми позову;

- будь-яке інше досудове врегулювання спору, що виник із Договору поставки від 12.07.2017 № 252/Т.

Згідно з пунктом 4.6 договору на підтвердження факту надання Адвокатським об`єднанням Клієнту правової допомоги відповідно до умов цього договору Адвокатським об`єднанням складається акт наданих послуг (правової допомоги) і направляється або вручається під розписку Клієнту.

На виконання своїх зобов`язань за вказаним договором Адвокатське об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» надало Клієнту - Фермерському господарству "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича передбачену договором правову допомогу, а саме: здійснило представництво, захист прав і законних інтересів Клієнта та надало Клієнту правничу допомогу при розгляді справи № 903/154/19 за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Волинська фондова компанія" до Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича про стягнення 4 443 930 грн. 17 коп та за зустрічним позовом Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича до Приватного акціонерного товариства "Волинська фондова компанія" про визнання договорів удаваним у Господарському суді Волинської області, Північно-західному апеляційному господарському суді та у Верховному Суді.

За результатом розгляду справи № 903/154/19 рішенням господарського суду Волинської області від 12.08.2019 первісний позов Приватного акціонерного товариства "Волинська фондова компанія" до Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича задоволено повністю. Стягнуто з Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича на користь Приватного акціонерного товариства "Волинська фондова компанія" 2 486 044 грн. 29 коп. основного боргу, 166 293 грн. 60 коп. 3% річних, 1 791 592 грн. 28 коп. пені та 66 658 грн. 95 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього: 4 510 589 грн. 12 коп. Стягнуто з Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича на користь Приватного акціонерного товариства "Волинська фондова компанія" витрати, пов`язані з наданням правової допомоги на суму 42 700 грн. 00 коп. В задоволенні зустрічного позову Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича до Приватного акціонерного товариства "Волинська фондова компанія" про визнання договору поставки №252/Т від 12.07.2017 та договору оренди №24 від 12.07.2017 удаваними відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 рішення Господарського суду Волинської області від 12.08.2019 скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено. Визнано договір поставки №252/Т від 12.07.2017 та договір оренди №24 від 12.07.2017 недійсними.

Постановою Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 903/154/19 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Волинська фондова компанія" задоволено частково, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 у справі №903/154/19 скасовано, рішення Господарського суду Волинської області від 12.08.2019 у справі №903/154/19 в частині відмови в задоволенні зустрічного позову змінено, виклавши його мотивувальну частину в редакції даної постанови, а в частині задоволення первісного позову - скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовлено.

31.01.2020 на виконання умов договору сторонами був підписаний акт надання послуг №13 на суму 34 500,00 грн, яким підтверджено надання правової допомоги в касаційній інстанції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Фермерське господарство "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича не сплатило передбачену п.п. 4.4.2 договору договору частину гонорару у розмірі 400 000,00 грн у строк до 12.02.2020, що і стало підставою для звернення Адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери" до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення 400 000,00 грн заборгованості за договором № 03-76 про надання правової (правничої допомоги) від 12.03.2019.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що згідно умов укладеного договору Адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надати правову допомогу, однак Адвокатське об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» при вирішенні матеріально-правової конструкції для звернення до суду при виборі захисту застосували норми матеріального та процесуального права, які, як зазначив Верховний Суд, до даних правовідносин були застосовані не вірно. За наслідками подання безпідставного позову ФГ «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича понесло значні збитки у вигляді безпідставної сплати судового збору 3842 грн. за подачу зустрічного позову, а в подальшому сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 105 751,43 грн. При цьому, не погоджуючи будь-яку правову позицію, норми права та не визначившись з юридичною перспективою справи, фактично Адвокатське об`єднання хоче безпідставно отримати грошові кошти за послуги, які як зазначив Верховний Суд має нести в даному випадку відповідач.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Предметом спору у цій справі є стягнення 400 000,00 грн заборгованості по оплаті послуг з правової (правничої) допомоги, наданих позивачем відповідачу на виконання умов укладеного між сторонами договору № 03-76 про надання правової (правничої допомоги) від 12.03.2019.

Підставою позову є невиконання відповідачем свого договірного зобов`язання з оплати отриманих послуг у розмірі, визначеному договором.

Отже за своєю суттю спірні правовідносини, що склалися між сторонами у цій справі, є правовідносинами, що виникли між сторонами договору № 03-76 про надання правової (правничої допомоги) від 12.03.2019 (між адвокатом та його клієнтом), з приводу виконання цього договору, є господарськими, договірними та зобов`язальними.

Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Суд звертає увагу на те, що спірні правовідносини у цій справі не стосуються розподілу судових витрат, з огляду на що не регулюються нормами процесуального права. Враховуючи зобов`язальний та договірний характер цих правовідносин для їх врегулювання застосовуються загальні вимоги договірного права, норми цивільного права, що урегульовують зобов`язальні договірні відносини.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір № 03-76 про надання правової (правничої допомоги) від 12.03.2019 є договором про надання послуг.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 903 Цивільного кодексу України у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом пункту 4 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічні положення містяться і у статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, (далі по тексту - Правила адвокатської етики).

Відповідно до частин третьої, четвертої та шостої статті 28 Правил адвокатської етики розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Не погодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Адвокат, який надає безоплатну правову допомогу, отримує винагороду виключно за рахунок держави у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним.

Як встановлено судом, за умовами укладеного між сторонами у справі договору Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової (правничої) допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта, надавати інші види правової (правничої) допомоги (далі - правова допомога) в обсязі та на умовах, встановлених договором та за домовленістю сторін, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та всі фактично понесенні Адвокатським об`єднанням витрати у зв`язку з виконанням даного договору.

У розділі 4 зазначеного договору сторони визначили порядок оплати послуг та погодили, що гонорар є формою винагороди Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги Клієнту.

Отже укладений між сторонами у справі договір № 03-76 про надання правової (правничої допомоги) від 12.03.2019 за змістом його умов є відплатним.

Судом встановлено, що у пункті 4.4. договору сторони погодили, що розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню за надану в межах цього Договору правову допомогу, встановлюється у розмірі 81 000 грн.

Разом з тим, за приписами п.п. 4.4.2 договору, у випадку вирішення спірних питань чи спорів на користь Клієнта як у судовому так і позасудовому порядку Клієнт, крім гонорару передбаченого підпунктом 4.4.1, додатково сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 400 000 (чотириста тисяч) гривень. Вказана сума гонорару виплачується Клієнтом не пізніше 5 (п`яти) днів з моменту його повідомлення, у спосіб, визначений п. 10.1. цього Договору, Адвокатським об`єднанням про вирішення спірних питань чи спорів на користь Клієнта або з моменту коли про вирішення спірних питань чи спорів на користь Клієнта стало відомо сторонам цього Договору.

Під вирішення спірних питань чи спорів на користь Клієнта мається на увазі:

- відмова Приватного акціонерного товариства «Волинська фондова компанія» від позову про стягнення заборгованості за Договором поставки від 12.07.2017 № 252/Т, зменшення розміру позовних вимог на 50% та більше, залишення позову без розгляду;

- укладення із Приватним акціонерним товариством «Волинська фондова компанія» мирової угоди щодо спору про стягнення заборгованості за Договором поставки від 12.07.2017 № 252/Т;

- відмова в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Волинська фондова компанія» про стягнення заборгованості за Договором поставки від 12.07.2017 № 252/Т, часткове задоволення позовних вимог у розмірі не більше 50% від суми позову;

- будь-яке інше досудове врегулювання спору, що виник із Договору поставки від 12.07.2017 № 252/Т.

Проаналізувавши умови зазначеного пункту договору, суд дійшов висновку про те, що погоджений сторонами у п. 4.4 договору розмір гонорару загалом (як основний, передбачений п. 4.4, так і додатковий, передбачений п.п. 4.4.2 пункту 4.4 договору), є за своєю суттю погодженою сторонами ціною договору в розумінні статей 632, 903 Цивільного кодексу України, статті 189 Господарського кодексу України, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства гонорар безвідносно до його виду (основний, додатковий (гонорар успіху)) є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту, тобто є платою за виконану роботу / надані послуги.

Суд зазначає про те, що «гонорар успіху», погоджений сторонами у п.п. 4.4.2 пункту 4.4 договору під відкладальною умовою (у разі досягнення певного результату: відмова Приватного акціонерного товариства «Волинська фондова компанія» від позову про стягнення заборгованості за Договором поставки від 12.07.2017 № 252/Т, зменшення розміру позовних вимог на 50% та більше, залишення позову без розгляду; укладення із Приватним акціонерним товариством «Волинська фондова компанія» мирової угоди щодо спору про стягнення заборгованості за Договором поставки від 12.07.2017 № 252/Т; відмова в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Волинська фондова компанія» про стягнення заборгованості за Договором поставки від 12.07.2017 № 252/Т, часткове задоволення позовних вимог у розмірі не більше 50% від суми позову; будь-яке інше досудове врегулювання спору, що виник із Договору поставки від 12.07.2017 № 252/Т), є складовою частиною гонорару адвоката. Зазначене узгоджується і з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у пункті 5.46. постанови від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, відповідно до якого відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою (прим.: гонорар успіху), є складовою частиною гонорару адвоката.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом, матеріалами справи, в тому числі і актом надання послуг № 50 від 31.01.2020, підтверджується надання позивачем правової допомоги відповідачу за договором у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час розгляду справи № 903/154/19 щодо стягнення з Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича на користь Приватного акціонерного товариства «Волинська фондова компанія» заборгованості за Договором поставки від 12.07.2017 № 252/Т.

Зокрема, за наслідками касаційного перегляду справи № 903/154/19 Верховним Судом у постанові від 29.01.2020 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 у справі №903/154/19 скасовано, рішення Господарського суду Волинської області від 12.08.2019 у справі №903/154/19 в частині відмови в задоволенні зустрічного позову змінено, виклавши його мотивувальну частину в редакції даної постанови, а в частині задоволення первісного позову - скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовлено.

Виходячи зі змісту п.п. 4.4.2 п. 4.4 договору, відмова в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Волинська фондова компанія» про стягнення заборгованості за Договором поставки від 12.07.2017 № 252/Т є передбаченим договором випадком, настання якого зумовлює сплату відповідачем додаткового гонорару у розмірі 400 000,00 грн, який мав бути виплачений останнім не пізніше 5 днів з моменту його обізнаності із постановою Верховного Суду від 29.01.2020, яку згідно з листом Господарського суду Волинської області відповідач тримав поштою 07.02.2020, тобто до 12.02.2020.

Однак, а ні протягом вказаного строку, а ні за наслідками направлення позивачем 19.05.2022 повідомлення-вимоги № 06-833 від 19.05.2022 відповідач свої зобов`язання з виплати гонорару у розмірі 400 000,00 грн не виконав.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Ураховуючи викладені обставини у своїй сукупності, суд зазначає, що позивач довів перед судом відповідними засобами доказування наявність законних підстав для стягнення з відповідача суми гонорару у розмірі 400 000,00 грн.

При цьому судом розглянуто та відхилено заперечення відповідача у відзиві як такі, що не спростовують правових підстав для сплати спірної суми гонорару на користь позивача та не звільняють його від виконання взятих на себе у добровільному порядку зобов`язань.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та задоволенню підлягають у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" (вул. Предславинська, б. 30, офіс 15, 16, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 42270428) борг у розмірі 400 000,00 грн та судовий збір у розмірі 6000,00 грн.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 05.10.2022

Суддя Т. Ю. Трофименко