УХВАЛА

м. Київ

13.09.2022Справа № 910/13640/21

За заявою Закритого акціонерного товариства "Українська Будівельна Компанія"

про відстрочення виконання рішення суду

у справі № 910/13640/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги"

до Закритого акціонерного товариства "Українська Будівельна Компанія"

про стягнення 591 912,65 грн

Суддя Удалова О.Г.

Секретар судового засіання Дупляченко Ю.О.

За участю представників сторін:

від позивача (стягувача) Цуперик І.В.

від відповідача (боржника) Мельниченко С.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 (з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 16.11.2021) позов задоволено частково, присуджено до стягнення з Закритого акціонерного товариства "Українська Будівельна Компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" борг у розмірі 572 248,96 грн, пеню у розмірі 7 608,33 грн, 3% річних у розмірі 1 493,45 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 720,26 грн, відмовлено у задоволенні іншої частини позову.

Вказане рішення суду залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2022.

09.06.2022 на виконання вищевказаного рішення видано відповідний наказ.

19.08.2022 через відділ автоматизованого діловодства суду від Закритого акціонерного товариства "Українська Будівельна Компанія" надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду від 04.11.2021 (з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 16.11.2021), в якій заявник (боржник/відповідач) просить відстрочити виконання рішення суду у даній справі до 04.11.2022.

Ухвалою суду від 29.08.2022 розгляд вказаної заяви призначено в судовому засіданні на 13.09.2022.

Копія вказаної ухвали суду отримана позивачем 05.09.2022, відповідачем - 06.09.2022, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень №№ 080 та 099.

07.09.2022 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення Easycon у порядку ст. 197 ГПК України.

08.09.2022 через підсистему «Електронний суд» від позивача подано клопотання, в якому останній заперечує проти задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 09.09.2022 задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судовому засіданні представник позивача доводи, викладені в запереченнях проти задоволення заяви, підтримав, просив відмовити в задоволенні заяви, представник відповідача підтримав подану заяву про відстрочення виконання рішення суду.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва встановив таке.

Подана відповідачем заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 мотивована настанням з 24.02.2022 в Україні форс-мажорних обставин (збройної агресії проти України) та введенням правового режиму воєнного стану. Відстрочення виконання рішення в даному випадку, на переконання заявника, унеможливить погіршення економічної ситуації відповідача (боржника) у даній справі.

Також судом встановлено, що позивач у даній справі 01.07.2022 звернувся до Приватного виконавця Мініної М.С. з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виданого у даній справі виконавчого документу та в рамках виконавчого провадження № 69324652 відкрито 01.07.2022 виконавче провадження, а також винесено постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та основної винагороди, крім того, винесено постанову про арешт коштів боржника.

Заперечуючи проти задоволення поданої відповідачем заяви, позивачем вказується, що: відповідачем не надано доказів відсутності грошових коштів в сумі, достатній для виконання рішення суду у даній справі; строк виконання зобов`язань по договору про реструктуризацію, вимоги за яким заявлено у даній справі, у відповідача виник з 25.06.2021, отже, відповідач ухилявся від виконання своїх зобов`язань до настання форс-мажорних обставин, про які вказує в заяві про відстрочення виконання рішення; відповідачем не надано гарантій того, що рішення буде виконано, або доказів того, що за час відстрочення виконання рішення у відповідача з`являться кошти, достатні для виконання рішення у даній справі; крім того, позивачем зазначається, що заява про відстрочення виконання рішення суду подана відповідачем не після ухвалення рішення суду у даній справі або постанови апеляційної інстанції, а після відкриття виконавчого провадження.

Позивач вказав, що він вже пішов на зустріч відповідачу, уклавши з останнім договір про реструктуризацію, проте відповідачем своїх зобов`язань за таким договором не виконано.

Позивачем також зазначається, що в нього існують зобов`язання перед іншими контрагентами в частині розрахунків за куповану електричну енергію, невиконання відповідачем своїх зобов`язань, у свою чергу, призводить до додаткового навантаження на фінансовий стан позивача у даній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.ч. 3, 4 ст. 331 ГПК України).

Вищезазначені норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду.

Таким чином, ухвала про відстрочку виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим. При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі, подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 ГПК України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право відстрочити виконання рішення чи постанови.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 16-рп/2009 від 30.06.2009, виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Суд відзначає, що Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 Конституційного суду України по справі № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 Конституційного суду України по справі № 11-рп/2012). Аналогічну позицію наведено в рішенні від 26.06.2013 Конституційного Суду України по справі № 17/2013.

Виходячи з того, що згідно зі ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, то обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Водночас, відповідачем не надано доказів неможливості виконання рішення суду у даній справі, при цьому, документів фінансової звітності не надано відповідачем як за період до 24.02.2022, так і після цієї дати.

Крім того, суд зазначає, що між сторонами виникли господарські відносини, а приписи Господарського кодексу України передбачаються рівність суб`єктів господарювання перед законом, при цьому, судом враховано, що вимоги позивача у даній справі було заявлено вже на підставі договору про реструктуризацію заборгованості, тобто така заборгованість була прострочена за основним договором, відповідачем не надано доказів часткового виконання рішення суду у даній справі.

Суд зазначає, що звертаючись до суду з даною заявою, відповідач просить суд відстрочити виконання рішення, а не розстрочити його виконання, тобто відповідач просить суд не виконувати рішення до певної дати взагалі, а не сплачувати заборгованість частинами.

Суд звертає увагу на те, що рішення суду у даній справі набрало законної сили 21.02.2022, тобто до початку введення воєнного стану в Україні, та лишається невиконаним до цього часу, невиконання рішення суду у даній справі триває більше півроку з моменту набрання рішенням законної сили.

Також судом враховано статус позивача, зокрема те, що такий суб`єкт є постачальником електричної енергії.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена (ч. 7 ст. 331 ГПК України).

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Закритого акціонерного товариства "Українська Будівельна Компанія" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 (з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 16.11.2021).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Закритого акціонерного товариства "Українська Будівельна Компанія" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 (з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 16.11.2021).

Ухвала набирає законної сили 13.09.2022 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.09.2022.

Суддя О.Г. Удалова