РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.09.2022Справа № 910/3554/22

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Ковальська-Житлосервіс
доТовариства з обмеженою відповідальністю Євро-Паркінг
простягнення 257006,11 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Негеля Ю.М.

Представники учасників справи: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Ковальська-Житлосервіс звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Євро-Паркінг заборгованості за угодою №21-18-01/18 від 18.01.2018, а також нарахованих на суму заборгованості сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеної між сторонами угоди в частині оплати послуг у строк, визначений цим правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2022 на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Ковальська-Житлосервіс було залишено без руху.

Позивачем у строк, встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03.08.2022; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

03.08.2022 розгляд справи №910/3554/22 відкладено на 17.08.2022. Відповідачу направлено повідомлення про судове засідання 17.08.2022 в порядку ст.ст.120-121 Господарського процесуального кодексу України.

17.08.2022 розгляд справи №910/3554/22 відкладено на 08.09.2022. Відповідачу направлено повідомлення про судове засідання 08.09.2022 в порядку ст.ст.120-121 Господарського процесуального кодексу України.

Представники сторін у судове засідання 08.09.2022 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Про проведення судового засідання 07.09.2022 сторони повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 07.09.2022 в порядку ст.240 Господарського процесуального кодексу України було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

18.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Ковальська-Житлосервіс (власник мережі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Євро-Паркінг (користувач) було укладено угоду №21-18-01/18 (угода), відповідно до умов якої власник мереж зобов`язується власними технологічними електричними мережами забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) користувачу електричної енергії в підземному паркінгу, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Княжий Затон, буд.21 (надалі - паркінг), забезпечити технічне обслуговування технологічних електричних мереж (надалі технічне обслуговування мереж), а користувач зобов`язується здійснювати своєчасне відшкодування витрат власника мереж, понесених останнім на постачання електричної енергії у паркінгу, здійснювати відшкодування витрат власника мереж, пов`язаних з технічним обслуговуванням мереж (надалі - витрат з технічного обслуговування мереж) (п.1).

Розмір витрат власника мереж, пов`язаних з технічним обслуговуванням мереж становить 5000,00 грн з ПДВ в місяць. Розрахунки за цієї угодою проводяться користувачем щомісячно на підставі рахунку, виставленого власником мереж протягом п`яти банківських днів з моменту отримання рахунку. Розмір відшкодування витрат власника мереж на постачання електричної енергії визначається виходячи з розміру діючих тарифів (п.п.2.2, 2.3, 2.4 угоди).

Користувач зобов`язаний здійснювати оплату відшкодування витрат на постачання електричної енергії та відшкодування витрат, пов`язаних з технічним обслуговуванням мереж, в порядку, встановленому в розділі 2 угоди (п.4.1 угоди).

За несвоєчасне внесення платежів, передбачених п.2.3 угоди користувач сплачує власнику мереж пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення від суми заборгованості за кожний день прострочення (п.7.2.1 угоди).

Відповідно до п.п.9.1, 9.2 угоди, вона набирає чинності з моменту підписання обома сторонами. Угода укладена строком на один рік. Дія угоди автоматично продовжується на наступний строк, якщо жодною із сторін за 1 місяць до її припинення не заявлено про перегляд Угоди.

На виконання умов договору позивач виставив відповідачу рахунки №2270 від 30.11.2021 на суму 63892,08 грн, №2524 від 31.12.2021 на суму 69297,46 грн, №18 від 31.01.2022 на суму 62587,50 грн та №742 від 17.02.2022 на суму 38106,06 грн. на оплату обумовлених угодою послуг.

Також позивачем було складено та підписано акти надання послуг №5091 від 30.11.2021 на суму 63892,08 грн, №5424 від 31.12.2021 на суму 69297,46 грн, №278 від 31.01.2022 на суму 62587,50 грн, №491 від 17.02.2022.

Як зазначає позивач, рахунки відповідач не оплатив, претензією №51 від 24.01.2022 про оплату заборгованості залишив без відповіді та реагування, що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

За правовою природою укладена між сторонами угода є договором про надання послуг.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами укладеної сторонами угоди позивач зобов`язався власними технологічними електричними мережами забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) користувачу електричної енергії в підземному паркінгу, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Княжий Затон, буд.21 та забезпечити технічне обслуговування технологічних електричних мереж, а відповідач зобов`язався здійснювати своєчасне відшкодування витрат власника мереж, понесених останнім на постачання електричної енергії у паркінгу та здійснювати відшкодування витрат власника мереж, пов`язаних з технічним обслуговуванням мереж.

На виконання цієї угоди позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 233883,10 грн, у зв`язку з чим виставив відповідачу для оплати рахунки №2270 від 30.11.2021 на суму 63892,08 грн, №2524 від 31.12.2021 на суму 69297,46 грн, №18 від 31.01.2022 на суму 62587,50 грн та №742 від 17.02.2022 на суму 38106,06 грн.

Підписані та скріплені печаткою позивача акти надання послуг №5091 від 30.11.2021 на суму 63892,08 грн, №5424 від 31.12.2021 на суму 69297,46 грн, №278 від 31.01.2022 на суму 62587,50 грн, №491 від 17.02.2022 були направлені на адресу відповідача засобами поштового зв`язку. Однак відповідач зазначені акти не підписав, мотивованої відмови від їх підписання не надав.

Як вже вказувалось судом, згідно умов угоди розмір витрат власника мереж, пов`язаних з технічним обслуговуванням мереж погоджено сторонами в сумі 5000,00 грн з ПДВ в місяць, розрахунки за цієї угодою проводяться відповідачем щомісячно на підставі рахунку, виставленого позивачем протягом п`яти банківських днів з моменту отримання рахунку, розмір відшкодування витрат позивача на постачання електричної енергії визначається виходячи з розміру діючих тарифів.

Отже, з урахуванням положень ст.530 Цивільного кодексу України та п.п.2.2, 2.3 угоди, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості наданих позивачем послуг настав.

Однак як свідчать матеріали справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Євро-Паркінг свої зобов`язання по оплаті наданих позивачем послуг належним чином та у строк, встановлений укладеною між сторонами угодою не виконало, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість загальну суму 233883,10 грн, внаслідок чого позовні вимоги про стягнення зазначеної суми заборгованості є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за угодою, позивачем заявлено до стягнення пеню у загальному розмірі 14087,64 грн за загальний період прострочення з 01.11.2021 по 28.02.2022, 3% річних у розмірі 1437,87 грн та інфляційні втрати на суму 7597,50 грн за загальний період прострочення з грудня 2021 року по березень 2022 року.

Як вже вказувалось судом, відповідач свого обов`язку по сплаті коштів у визначений договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст.610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст.612 Цивільного кодексу України), а відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст.625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому, за висновками суду, оскільки матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем оплати за надані послуги, у позивача виникло право на нарахування 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до приписів ст.625 Цивільного кодексу України.

За здійсненим судом перерахунком сума належних до стягнення інфляційних витрат є більшою, ніж заявлено до стягнення позивачем у позові, а отже позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню в повному обсязі, на суму 7597,50 грн.

Судом перераховано належний до сплати розмір 3% річних за загальний період прострочення з грудня 2021 року по березень 2022 року, у зв`язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3%річних на суму 1425,74 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частиною 1 ст.230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.1 та 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.3 угоди визначено, що за несвоєчасне внесення платежів, передбачених п.2.3 угоди користувач сплачує власнику мереж пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Згідно з ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Із наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що останнім було враховано наведені приписи закону.

В той же час, позивачем було невірно визначено дату початку розрахунку пені з урахуванням умов угоди щодо здійснення оплати за надані послуги за кожен окремий місяць.

За здійсненим судом перерахунком сума належної до стягнення пені складає 5374,90 грн, а отже позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Ковальська-Житлосервіс до Товариства з обмеженою відповідальністю Євро-Паркінг підлягають задоволенню частково.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Євро-Паркінг (03164, місто Київ, вул.Олевська, будинок 3-А, офіс 3, ідентифікаційний код 39729454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ковальська-Житлосервіс (02140, місто Київ, вул.Є.Чавдар, будинок 3, ідентифікаційний код 32912720) основний борг у розмірі 233883 (двісті тридцять три тисячі вісімсот вісімдесят три) грн 10 коп., 5374 (п`ять тисяч триста сімдесят чотири) грн 90 коп. пені, 3% річних у розмірі 1425 (одна тисяча чотириста двадцять п`ять) грн 74 коп, 7597 (сім тисяч п`ятсот дев`яносто сім) грн 50 коп. інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 3724 (три тисячі сімсот двадцять чотири) грн 22 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.09.2022

Суддя Ю.М. Смирнова