ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2022м. ДніпроСправа № 904/2064/22

За позовом Павлоградського міськрайонного центру зайнятості, м. Павлоград, Дніпропетровська область

до Дніпропетровської обласної прокуратури, м. Дніпро

про стягнення коштів виплачених як допомога по безробіттю

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Павлоградський міськрайонний центр зайнятості звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Дніпропетровської обласної прокуратури та просить суд стягнути з відповідача кошти, виплачені як допомога по безробіттю громадянину ОСОБА_1 у розмірі 46 221, 47 грн та судовий збір у розмірі 2 481 грн.

Ухвалою суду від 27.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/2064/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дніпропетровська обласна прокуратура 04.08.2022 надала до матеріалів справи заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.08.2022 у задоволенні заяви прокуратури про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено.

16.08.2022 від Дніпропетровської обласної прокуратури надійшов відзив на позовну заяву.

Разом з відзивом на позовну заяву відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі.

Клопотання обґрунтовано тим, що Дніпропетровською обласною прокуратурою подано касаційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі №160/20922/21 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора та п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Тому, відповідач просить зупинити провадження у справі на підставі п. 5 ч.2 ст. 227 ГПК України до розгляду Верховним Судом справи № 160/20922/21.

Засобами електронного зв`язку 18.08.2022 (засобами поштового зв`язку 22.08.2022) від відповідача надійшла відповідь на відзив.

Розглянувши клопотання Дніпропетровської обласної прокуратури про зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 924/645/18.

Суд звертає увагу, що пов`язаність справ полягає у тому, що рішення у іншій справі, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи полягає в тому, що обставини, які розглядаються в іншій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 904/6636/17 від 27.02.2018.

Суд бере до уваги, що сама собою взаємопов`язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч. 4 та 6 ст. 75 ГПК України).

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи (подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 922/1962/17, від 17.12.2019 у справі №917/131/19).

Крім того слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 10.06.2019 у справі № 914/1983/17, від 16.01.2020 у справі № 908/1188/19).

Як вбачається із матеріалів справи № 904/2064/22, предметом розгляду є стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю громадянину ОСОБА_1 .

Під час перебування на обліку в Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості ОСОБА_1 був поновлений на посаді прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та в органах прокуратури з 23.10.2021, за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі № 160/20922/21.

Відповідач стверджує, що обставини, які встановлюються у справі №160/20922/21, яка перебуває у Верховному Суді, за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора та п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мають безпосереднє значення для розгляду даної справи.

Суд зазначає, що сама по собі взаємопов`язаність справ не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення в іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду адміністративної справи № 160/20922/21 господарський суд має правові підстави для розгляду справи № 904/2064/22.

Суд бере до уваги, що у випадку задоволення позовних вимог у справі № 160/20922/21, сторони у справі № 904/2064/22 не позбавлені права скоригувати вимоги, з врахуванням відповідного судового рішення.

Суд звертає увагу, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. При цьому, порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Окрім того, суд зазначає, що згідно із статтею 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Зважаючи на вищезазначене, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача № 15/2-1197вих22 від 15.08.2022 про зупинення провадження у справі до розгляду Верховним Судом справи № 160/20922/21.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виплачена гр. ОСОБА_1 допомога по безробіттю за період з 25.10.2021 по 20.03.2022 в сумі 46 221, 47 грн підлягає відшкодуванню відповідачем (роботодавцем) на підставі частини 4 статті 35 Закону № 1533-III "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", як сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному, у зв`язку з поновленням його на роботі за рішенням суду.

Позиція відповідача, викладена у відзиві

Дніпропетровська обласна прокуратура не погоджується з розміром суми виплаченої, як допомога по безробіттю та вказує, що сума виплати допомоги не повинна була перевищувати 9 924 грн, оскільки прожитковий мінімум з 01.01.2022 по 30.06.2022 для працездатних осіб становив 2 481 грн.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 22, частини 1 статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ОСОБА_1 поновлено допомогу по безробіттю як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу від 6 до 10 років - 60% середньої з/п (доходу) залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: 100 % - 90 к.д., 80% - 90 к.д., 70% - 180 к.д. з 25.10.2021 по 19.10.2022.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Громадянин ОСОБА_1 був звільнений з посади прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та з органів прокуратури з 22.10.2021 на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (підпункт 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури»).

У зв`язку з зазначеним, ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського міськрайонного центру зайнятості (позивача) з метою отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг.

Наказом Павлоградського міськрайонного центру зайнятості від 25.10.2021 № НТ211025 гр. ОСОБА_1 надано статус безробітного з 25.10.5021на підставі статті 43 Закону України «Про зайнятість населення».

25.10.2021 наказом № НТ211025 Павлоградського міськрайонного центру зайнятості гр. ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу від 6 до 10 років - 60% середньої з/п (доходу) залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: 100 % - 90 к.д., 80% - 90 к.д., 70% - 180 к.д., відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 22, частини 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 25.10.2021 по 19.10.2022.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зі своїм звільненням з органів прокуратури не погодився, та звернувся за захистом своїх прав до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі №160/20922/21 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора та п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих). Визнано протиправними та скасовано рішення п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 234 від 13.09.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації». Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №3320к від 19.10.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі пп.2 п.19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» з 22.10.2021.Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури з 23.10.2021.Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 23.10.2021 по 09.02.2022 у розмірі 26 669,16 грн (без урахування податків та зборів).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022, частково задоволено апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на вказане рішення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі № 160/20922/21 змінено, викладено абзаци шостий та сьомий резолютивної частини в наступній редакції: «Повернути ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 грн, сплачений згідно квитанції від 01.11.2021 № 34411 з Державного бюджету України. В іншій частині рішення залишити без змін».

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене, не підлягають доказуванню у цій справі обставини, встановлені постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022 по справі №160/20922/21.

Під час перебування на обліку в Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості ОСОБА_1 був поновлений на посаді прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та в органах прокуратури з 23.10.2021, за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі № 160/20922/21.

Наказом від 21.03.2022 № 290к керівника Дніпропетровської обласної прокуратури прийнято рішення про поновлення на посаді прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та в органах прокуратури Мінарського Є.І. з 23.10.2021, відповідно до вищевказаного рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Наказом від 22.03.2022 №НТ220322 гр. ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю, у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням суду відповідно до п. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», пп. 1,2,3 п. 30 Порядку від 19.09.2018 №792 та згідно пп.17 п. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та пп. 2 п. 1 частини V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, з 21.03.2022.

За період перебування на обліку в Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості з 25.10.2021 по 20.03.2022 гр. ОСОБА_1 виплачено 46221, 47 грн.

З метою вжиття заходів врегулювання спору в досудовому порядку, Павлоградським міськрайонним центром зайнятості було направлено до Дніпропетровської обласної прокуратури претензію від 24.03.2022 за вих. № 390, з вимогою повернути кошти, виплачені гр. ОСОБА_1 як допомога по безробіттю у розмірі 46 221, 47 грн.

20.04.2022 Павлоградським міськрайонним центром зайнятості отримано відповідь Дніпропетровської обласної прокуратури на претензію від 24.03.2022 щодо повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю гр. ОСОБА_1 у розмірі 46 221, 47 грн за період з 25.10.2021 по 20.03.2022, де зазначено про вирішення питання відшкодування вказаної суми в судовому порядку.

Станом на теперішній час Дніпропетровською обласною прокуратурою претензійна сума в розмірі 46 221, 47 грн не повернута.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з пунктом 2 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна розпочати роботу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 43 зазначеного Закону статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (частина друга статті 43 Закону України "Про зайнятість населення").

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Пунктом 8 частини 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

Відповідно до частини 1 статті 22 цього Закону право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 45 Закону України "Про зайнятість населення" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Пунктом 2 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

За частиною 1 статті 34 цього Закону Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

За змістом частини 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відтак, положеннями статей 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено право Фонду стягувати з роботодавця, тому обов`язок останнього відшкодовувати суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

У питанні визначення роботодавця слід враховувати нормативні положення статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", за змістом якої термін "роботодавці" вживається в цьому Законі у значенні, наведеному у Законі України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" під роботодавцями розуміються підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідач у цій справі є юридичною особою з повним обсягом законодавчої право- та дієздатності. Доказів на спростування самостійного ведення розрахунків із застрахованими особами відповідач суду не надав.

За таких обставин позивач є державною установою, що виконує завдання і функції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначені Законами України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Про зайнятість населення".

У свою чергу Дніпропетровська обласна прокуратура є роботодавцем по відношенню до ОСОБА_1 , як застрахованої особи, яка, перебуваючи у стані безробітного у період з 25.10.2021 по 20.03.2022, отримала від позивача грошову допомогу по безробіттю у сумі 46 221, 47 грн.

Обов`язок відповідача відшкодувати сплачену позивачем зазначену допомогу по безробіттю презюмується відповідно до статей 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Доказів відшкодування здійснених позивачем на користь ОСОБА_2 виплат відповідач суду не надав.

Відтак вимоги позивача є законними й обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 481 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 38; ідентифікаційний код 02909938) на користь Павлоградського міськрайонного центру зайнятості (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, 88А; ідентифікаційний код 20267001) кошти, виплачені як допомога по безробіттю гр. ОСОБА_1 у сумі 46 221, 47 грн та перерахувати на рахунок UA1706190, в ДКСУ м. Київ, , призначення платежу: повернення коштів виплачених як допомога по безробіттю.

Стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 38; ідентифікаційний код 02909938) на користь Павлоградського міськрайонного центру зайнятості (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, 88А; ідентифікаційний код 20267001) судовий збір у розмірі 2 481 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко