ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2022 року м.Дніпро Справа № 908/1675/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Колесник Д.А.

представники сторін:

від позивача: Соколова Наталя Іванівна, адвокат Саєнко А.С., договір про надання правової допомоги №б/н від 13.05.2021 року

від відповідача: Вишнякова Ірина Олександрівна, адвокат ОСББ "Ладний", свідоцтво серії ЗП №001095 від 29.09.2015 року

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Запорізької області від 08.11.2021 року (повний текст рішення складено 18.11.2021 року) у справі № 908/1675/21 (суддя Горохов І.С.)

за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ладний", 69121, м. Запоріжжя, вул. Ладозька, буд. 17

про визнання недійсним рішень та скасування державної реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 08.11.2021 року у справі № 908/1675/21 відмовлено у задоволенні позову в частині визнання недійсними рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_2 про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ладний", оформлене протоколом від 24.03.2020 року та рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Ладний" про відмову від керуючої компанії ТОВ "МДЛ Запорожья" з 01.07.2021 та вибір форми управління - самозабезпечення, оформлене протоколом № 1 від 02.05.2020 року.

В частині скасування державної реєстрації Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Ладний" за адресою: 69121, м. Запоріжжя, вул. Ладозька, буд. 17, провадження у справі закрито за відсутності юридичного спору.

Судові витрати за вимогами про визнання недійсними рішень покладено на позивача.

Мотивуючи рішення, суд зазначив, що:

- з наданих документів вбачається, що за створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ладний" та затвердження статуту на установчих зборах 28.04.2020 року проголосували присутні на загальних зборах та з урахуванням листа голосування з питань порядку денного учасників зборів 58 осіб (площа 3478,76 кв.м.) з загальної кількості співвласників 97 осіб (загальна площа 5090 кв.м.), що дорівнює 68,34%;

- відповідачем не надано доказів дотримання процедури скликання установчих зборів, визначених статтею 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", як то скликання установчих зборів ініціативною групою, направлення повідомлення про проведення установчих зборів, не надано доказів повідомлення позивача про дату та місце, порядок денний загальних зборів, які відбулися 02.05.2021року; однак більшість мешканців будинку були присутні та висловили свою позицію під час проведення установчих та загальних зборів;

- дійсною підставою для звернення до суду з позовом стало колективне звернення 18 мешканців будинку від 26.02.2021 року на адресу генерального директора ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" з приводу укладення індивідуального договору на обслуговування будинку, оскільки після створення об`єднання деякі мешканці платять внески до ОСББ "Ладний", деякі до ТОВ "МДЛ Запоріжжя", а деякі не платять взагалі; також із вказаного звернення вбачається, незгода мешканців із діяльністю голови об`єднання;

- визнання недійсним рішення установчих зборів про створення об`єднання призведе до порушення прав та інтересів більшості мешканців будинку, які висловилися за створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ладний", яке було створено для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами; визнання недійсними спірних рішень та скасування державної реєстрації об`єднання насправді не має на меті захистити право позивача на участь в управлінні багатоквартирним житловим будинком.

З приводу відмови від послуг Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" суд зазначив, що ч.5 ст. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що якщо протягом дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, співвласники приймуть рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя, співвласники мають право достроково розірвати такий договір, попередивши про це управителя, призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

Реалізуючи своє право щодо обрання форми управління багатоквартирними будинками, співвласники можуть приймати відповідні рішення та повідомляти попереднього управителя про дострокове розірвання договору.

Мешканці будинку АДРЕСА_2 реалізували своє право про зміну форми управління, шляхом прийняття відповідного рішення на зборах.

Позбавлення співвласників багатоквартирного будинку права на обрання іншого управителя порушувало б конституційні основи правового господарського порядку в Україні.

Щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації ОСББ, суд зазначив, що вказана юридична особа створена у відповідному порядку на захист інтересів співвласників будинку, існує та здійснює свою діяльність певний час, за період свого існування набула відповідних прав і обов`язків. Задоволення таких позовних вимог не призведе до поновлення прав і законних інтересів співвласника ОСББ, а задоволення такого позову буде свідчити про втручання суду в діяльність ОСББ та порушення інтересів інших його співвласників, що є недопустимим.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_2 про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ладний", оформленого протоколом від 24.03.2020 року та визнання недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Ладний" () про відмову від керуючої компакії ТОВ "МДЛ Запоріжжя" з 01.07.2021 року та вибір форми управління - самозабезпечення, оформленого протоколом №1 від 02.05.2020 року, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що:

- судом фактично встановлені порушення відповідачем порядку повідомлення про проведення установчих зборів ОСББ; всупереч цьому, судом не встановлена наявність з боку відповідача порушення імперативної правової норми ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку";

- саме позбавлення позивача ОСОБА_1 можливості реалізувати свої права як співвласника будинку та здійснити вплив на результати голосування виявилося передумовою звернення до суду за захистом та відновленням порушеного права;

- суд першої інстанції помилково встановив, що дійсною підставою для звернення до суду з позовом стало колективне звернення 18 мешканців будинку від 26.02.2021 року на адресу генерального директора ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" з приводу укладення індивідуального договору на обслуговування будинку, які дійсно зверталися з колективним зверненням і в якому вказували на порушення закону під час створення ОСББ;

- позивачем було заявлено клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача-співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , оскільки рішення у даній справі може безпосередньо вплинути на їх права та обов`язки і які могли надати суду пояснення з приводу незаконності оскаржуваних рішень установчих та загальних зборів ОСББ, а суд безпідставно відмовив позивачу у вказаному клопотанні;

- суд першої інстанції, з незрозумілих причин, посилається на рішення господарського суду Запорізької області від 16.09.2021 року по справі №908/599/21, яким було розірвано договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладений між ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 ; посилання на вказане судове рішення, як на підставу для відмови у позові, є неприпустимим, оскільки ці справи не є тотожними, мають відмінний один від одного склад учасників справи, відмінні предмет та підстави позову;

- суд незаконно, керуючись лише власними припущеннями, однією з причин для відмови у позові визначив, що ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" через представника позивача адвоката Соколову Н.І., намагається перешкодити створенню та функціонуванню ОСББ та розірванню договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.06.2018 року;

- суд в оскаржуваному рішенні встановив, що визнання недійсними рішень установчих та загальних зборів ОСББ призведе до порушення прав та інтересів інших співвласників, тобто, свідомо визначив, що права інших співвласників мають перевагу над правами та інтересами позивача, який також є співвласником; всі співвласники багатоквартирного будинку мають рівні права та несуть рівні обов`язки, пов`язані зі здійсненням свого права власності; заявляючи вимоги про відновлення порушеного права, позивач не має на меті позбавлення будь-яких прав інших співвласників, а намагається лише довести факт незаконності прийняття оскаржуваних рішень.

Апелянт просив:

- скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 08.11.2021 року у справі №908/1675/20 в частині відмови у задоволенні позовних вимог;

- ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог;

- в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти наведених апелянтом обставин, спростовує доводи скаржника. Посилається на те, що:

- доводи апеляційної скарги фрагментарно, вириваючи з контексту, цитують оскаржуване рішення суду;

- висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 31.08.2021 року у справі №925/753/20.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу, орієнтовний розрахунок яких складає 6 000,00 грн.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з доводів апеляційної скарги апеляційному перегляду належить законність рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ладний", оформлене протоколом від 24.03.2020 року та рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Ладний" про відмову від керуючої компанії ТОВ "МДЛ Запоріжжя" з 01.07.2021 року та вибір форми управління - самозабезпечення, оформлене протоколом № 1 від 02.05.2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) належить на праві спільної часткової власності Ѕ квартири з адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 68,34 кв.м, житлова площа 39,3 кв.м.

24.03.2020 року було проведено установчі збори співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_2 .

За результатами проведення установчих зборів ухвалено рішення про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Рішення оформлено протоколом від 24.03.2020 року.

Зі змісту протоколу установчих зборів вбачається, що у зборах особисто та/або через представників співвласників взяли участь 58 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 3478,76 м.кв. Загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку 97 осіб, загальна площа квартир та приміщень 5090 м.кв.

Додатком до протоколу установчих зборів є листки голосування.

З приводу створення об`єднання усі 58 осіб проголосували за його створення.

28.04.2020 року проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ладний про що внесено запис № 0049112 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Позивач вважав прийняте на установчих зборах рішення недійсним з огляду на те, що він, всупереч положенням ст.6 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не був належним чином повідомлений про проведення установчих зборів та порядок денний, тому не зміг взяти участь в обговоренні та вирішенні питань щодо створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку шляхом голосування, що є порушенням його законних прав власника. Інших доводів позивач не наводив.

Щодо відмови суду в задоволенні вимоги позивача про визнання недійсним рішення установчих зборів від 24.03.2020 року, на яких прийнято рішення про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ладний колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб та держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність та ін.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 цього Кодексу. Суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист їх прав і охоронюваних законом інтересів, які порушені або оспорюються. Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації права, встановленого вищевказаними нормами.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи спір по суті, господарський суд має встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, для захисту якого звернувся позивач. Тобто, встановити, чи є особа, за позовом якої порушено провадження у справі, належним позивачем.

Положеннями ст. ст. 317, 319 Цивільного кодексу України визначено, що зміст права власності становлять права володіння, користування та розпорядження власником належним йому майном, які власник реалізує на власний розсуд. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно із ст. 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку, врегульовано Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі - Закон).

Відповідно до ст. 1 названого Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Вказаною статтею визначено, що співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами (ч. 1 ст. 4 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону в одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об`єднання.

Згідно з ч. ч. 1-3, 9 ст. 6 Закону об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку. Для створення об`єднання скликаються установчі збори. Скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників.

Якщо в результаті проведення установчих зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною дев`ятою цієї статті, проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на установчих зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення установчих зборів. Якщо протягом зазначеного строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважається неприйнятим.

Письмове опитування під час установчих зборів об`єднання проводиться в порядку, передбаченому Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення установчих зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").

Установчі збори приймають рішення про створення об`єднання і затверджують його статут.

Державна реєстрація об`єднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації (ч. ч. 10-14 ст. 6 Закону).

Відповідно до ст.14 Закону співвласник має право: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації. Об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти.

Порядок здійснення прав співвласників визначається законом.

Здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників.

Спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено два належні способи інформування співвласників про збори: повідомлення про проведення установчих зборів вручається під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом).

За прямим змістом даної норми "вручення під розписку" означає фактичне отримання співвласником повідомлення, про що ним проставляється власноручний підпис у реєстрі чи відомості.

Поштове відправлення (рекомендованим листом) не вимагає в даному випадку настання факту вручення цієї кореспонденції співвласнику.

Аналізуючи вищевказані норми законодавства, можна дійти висновку, що належним доказом повідомлення позивача про проведення установчих зборів є або розписка про отримання повідомлення, або квитанція про відправлення рекомендованого листа.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія зазначає, що наявними у справі доказами відповідач не спростував доводи позивача про те, що останній не був належним чином повідомлений про дату, місце проведення та порядок денний установчих зборів.

Щодо даного питання суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідачем не надано доказів дотримання процедури скликання установчих зборів, визначених статтею 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", як то скликання установчих зборів ініціативною групою, направлення повідомлення про проведення установчих зборів.

Однак сам по собі факт неповідомлення позивача про проведення установчих зборів не може бути підставою для визнання таких зборів недійсними як спосіб захисту прав позивача.

Суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, вірно вказав на відсутність порушених прав позивача внаслідок порушення процедури скликання та проведення зборів, оскільки при розгляді даної категорії спорів потрібно встановити не тільки факт недотримання норм закону під час проведення зборів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є, в тому числі, визнання рішення недійсним.

Під час апеляційного перегляду справи апелянт такі висновки суду не спростував.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі № 916/964/19 суд зазначив щодо обрання належного способу захисту порушених прав позивача у подібній справі наступне: "Під способами захисту суб`єктивного права розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу, і такі способи мають бути доступними й ефективними.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричинені цими діяннями наслідкам.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що у випадку звернення особи з позовною вимогою про скасування державної реєстрації ОСББ (реєстраційного запису) провадження у справі за такими вимогами необхідно закривати за відсутності юридичного спору, оскільки належним способом захисту в цьому разі є позов про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути; скасування державної реєстрації створеної юридичної особи (ОСББ), яка існує тривалий час і за період свого існування набула відповідних прав і обов`язків, не призведе до поновлення прав і законних інтересів співвласника ОСББ, який звертається з таким позовом, а свідчить про втручання суду в діяльність ОСББ та порушення інтересів інших його співвласників, що є недопустимим".

Під час розгляду даної справи суд першої інстанції надав вірну оцінку тій обставині, що необхідно враховувати, що задоволення позову з формальних підстав призведе до порушення прав інших співвласників. Більшість мешканців будинку були присутні та висловили свою позицію під час проведення установчих зборів.

Визнання недійсними оскаржуваного позивачем рішення, яке є підставою для державної реєстрації об`єднання, насправді не має на меті захистити його право на участь в управлінні багатоквартирним житловим будинком.

Щодо доводів скаржника про неправомірну відмову суду в задоволенні іншої позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Ладний" про відмову від керуючої компанії ТОВ "МДЛ Запоріжжя" з 01.07.2021 року та вибір форми управління - самозабезпечення, оформлене протоколом № 1 від 02.05.2020 року, колегія суддів зазначає наступне:

З матеріалів справи вбачається, що 02.05.2021 року було проведено загальні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ладний".

За результатами проведення загальних зборів прийнято оскаржуване рішення, яке оформлено протоколом № 1 від 02.05.2021 року.

Згідно із даним протоколу на загальних зборах були присутні 53 особи з 97, за рішення проголосувало усі 53 особи. До протоколу додано список голосування загальних зборів об`єднання та письмово опитаних.

Отже, оскаржуване позивачем рішення прийнято більшістю співвласників.

Звертаючись до суду з даною вимогою, позивач також зазначав, що його не було належним чином повідомлено про дату, місце та час, порядок денний вказаних загальних зборів, у зв`язку з чим він не зміг взяти у них участі та реалізувати свої права співвласника будинку.

Колегія суддів поділяє доводи оскаржуваного рішення в частині відмови в задоволенні цих вимог з огляду на наступне:

Дійсно, усі співвласники багатоквартирного будинку мають рівні права та несуть рівні обов`язки, пов`язані зі здійсненням свого права, проте є обмеження щодо реалізації цих прав, які встановлені законодавством.

Суд першої інстанції у своєму рішенні обґрунтовано послався на приписи Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", та вказав, що реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.

Суд, відповідно до ч. 3 ст. 16 Цивільного кодексу України може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст. 13 Цивільного кодексу України встановлено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У пункті 1 статті 6 Конвенції Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) закріплене "право на суд" разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду із цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, пункт 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Станєв проти Болгарії" (Stanev v. Bulgaria) від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, пункт 230).

Отже, встановлення судом першої інстанції того, що визнання недійсними рішень установчих та загальних зборів ОСББ призведе до порушення прав та інтересів інших співвласників, має значення для прийняття рішення у справі з огляду на вищезазначені норми права.

Колегія суддів зазначає, що суд вірно вказав, а апелянт не спростував, що прийняте більшістю голосів на загальних зборах ОСББ рішення, оформлене протоколом №1 від 02.05.2021 року, реалізовує для співвласників передбачене ч.5 ст. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" право зміни форми управління багатоквартирним будинком або обрання іншого управителя.

Позбавлення співвласників багатоквартирного будинку права на обрання іншого управителя порушувало б конституційні основи правового господарського порядку в Україні, які унормовані в ч. 2 ст. 5 Господарського кодексу України.

Колегія суддів не надає оцінку іншим доводам апеляційної скарги з огляду на наступне:

Згідно положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції, Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" no. 4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

На підставі викладеного суд колегія суддів дійшла висновку про те, що скаржник висновки оскаржуваного рішення не спростував. Апеляційна скарга не доведена і не підлягає задоволенню. Судові витрати за її розгляд слід покласти на апелянта згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, - ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 08.11.2021 року у справі № 908/1675/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Повний текст складено 28.09.2022 року.