РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2022Справа № 910/4653/22

За позовом Дочірнього підприємства "ЕН Джі Метал Україна" компанії Н.Граверсен Металварефабрік А/С Львівської області

до Фізичної особи-підприємця Ганженка Дмитра Анатолійовича м. Києва

про стягнення боргу, неустойки, ціна позову 244000,58 грн.

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у червні 2022 року Дочірнє підприємство "ЕН Джі Метал Україна" компанії Н.Граверсен Металварефабрік А/С звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним і відповідачем укладено договір № 21-12-D від 1 жовтня 2019 р., згідно з умовами якого відповідач зобов`язався виготовити та передати йому текстильний виріб (корпоративний одяг), що за складом, кількістю та якістю відповідає додаткам до цього договору, а він - прийняти та оплатити його вартість на умовах 100% попередньої оплати.

На виконання умов указаного договору він 11 жовтня 2019 р., 16, 21 січня 2020 р. здійснив попередню оплату за продукцію загальною вартістю 128204 грн. Відповідач 2 грудня 2019 р. здійснив поставку йому частини партії продукції (60 кг) вартістю 98784 грн.

Під час приймання-передачі указаної продукції було виявлено її невідповідність умовам договору за якістю та за іншими характеристиками, у зв`язку з чим він відмовився від її прийняття та повернув відповідачу.

Згідно умов п.п. 1.3., 5.2. договору строк виготовлення та передачі продукції становить 30 робочих днів з моменту оплати, підписання специфікації, узгодження зразків. Претензії щодо видимих дефектів та вимоги щодо заміни продукції безспірно приймаються та задовольняються постачальником до моменту підписання акту приймання-передачі продукції.

Посилаючись на те, що відповідач заміну неякісної партії продукції вартістю 98784 грн. не здійснив, продукцію на залишок суми проведеної попередньої оплати у розмірі 29420 грн. йому не передав, одержані кошти не повернув, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 128204 грн. боргу, 115796,58 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, передбаченої п. 3.3. договору.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про розгляд судом справи щодо нього повідомлений в установленому порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 165 ГПК України за наявними матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 1 жовтня 2019 р. між позивачем (замовник) та відповідачем (постачальник) укладено договір № 21-12-D, згідно з умовами якого відповідач зобов`язався виготовити та передати позивачу текстильний виріб (корпоративний одяг), що за складом, кількістю та якістю відповідає додаткам до цього договору, а позивач - прийняти та оплатити його вартість на умовах договору.

Згідно умов п. п. 4.2. договору замовник здійснює 100% попередню оплату вартості товару. Оплата здійснюється на підставі рахунку постачальника.

Відповідно п.п. 1.2., 1.4. договору постачальник забезпечує відповідність продукції документам та зразкам, що попередньо узгоджується сторонами.

Приймання-передача виготовленої продукції здійснюється сторонами шляхом підписання акта-приймання-передачі в строк 3 робочих дні після виготовлення продукції та її доставки постачальником на склад замовника за його місцезнаходженням, вказаним в преамбулі договору. Замовник звільняється від відповідальності за приймання продукції та укладення відповідного акту у разі виявлення браку, недоробок, відповідності узгоджених вимог та/чи інших дефектів продукції. В такому випадку усунення (включаючи доставку/повернення бракованої продукції) порушень відбувається силами та за рахунок постачальника.

Відповідно до умов п. 6.1. договору договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Договір припиняється виконанням його положень у повному обсязі.

Вказані обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією договору.

За своєю правовою природою договір між сторонами є договором підряду, оскільки його умови передбачають виготовлення певних речей з переданням їх замовнику.

Таким чином між сторонами у справі виникли відносини з договору підряду, врегульовані гл. 61 ЦК України.

Заявлені позивачем вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язку щодо виготовлення та поставки продукції у визначений договором строк, а також поставки частини цього товару неналежної якості.

Поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, наявними у матеріалах справи рахунками на оплату №№ 19 від 25 вересня 2019 р., 27 від 20 грудня 2019 р., 30 від 17 січня 2020 р., платіжними дорученнями №№ 36916983 від 11 жовтня 2019 р., 123 від 16 січня 2020 р., 174 від 21 січня 2020 р. стверджується факт перерахування позивачем відповідачу загалом 128204грн. в рахунок попередньої оплати за товар за договором.

За умовами п. 1.3. договору строк виготовлення та передачі продукції постачальником замовнику становить 30 робочих днів з моменту оплати та підписання специфікації, узгодження зразків.

Відповідно до специфікації № 1 до договору сторони передбачили передачу відповідачем позивачу товару, зокрема: 64 шт. сорочок з логотипом з довгим рукавом; 64 шт. сорочок з логотипом з коротким рукавом; 12 шт. білих сорочок з логотипом та довгим рукавом; 12 шт. білих сорочок з логотипом та коротким рукавом; 76 шт. футболок поло з логотипом та довгим рукавом; 76 шт. футболок поло з логотипом та коротким рукавом. Загальна вартість товару становить 150160 грн.

Таким чином, з урахуванням умов п. 1.3. договору (щодо виготовлення та передачі продукції протягом 30 робочих днів з моменту оплати) строк виготовлення та передачі товару за договором настав 22 листопада 2019 р., 27 та 29 лютого 2020 р. (оплати проведені позивачем 11 жовтня 2019 р., 16, 21 січня 2020 р.).

Поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, електронним листом Дочірнього підприємства "ЕН Джі Метал Україна" компанії Н.Граверсен Металварефабрік А/С від 3 грудня 2019 р., фотокартками продукції стверджується, що виготовлена позивачем партія продукції вартістю 98784 грн. не відповідає встановленим договором вимогам за якістю та щодо технічних характеристик, узгоджених сторонами у специфікації, зокрема, тканина виготовлених сорочок не відповідає замовленій, розміри пошитих сорочок не відповідають узгодженим.

Відповідно до умов п. 5.2. договору претензії щодо видимих дефектів та вимоги щодо заміни продукції безспірно приймаються та задовольняються постачальником до моменту підписання акту приймання-передачі продукції.

Доказів заміни неякісної продукції на продукцію яка відповідала би вимогам щодо технічних та якісних характеристик, узгоджених сторонами у специфікації, суду не надано.

Також суду не надано доказів виготовлення решти продукції у визначений строк.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Листом від 3 грудня 2019 р. позивач повідомив відповідача про відмову від договору та заявив тому вимогу про повернення суми попередньої оплати.

Згідно вимог ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Враховуючи, що спірний договір між сторонами розірвано, то суми одержаної відповідачем попередньої оплати набуті відповідачем безпідставно.

Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Доказів повернення відповідачем одержаних від позивача сум суду не надано.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України підлягає стягненню 128204 грн. безпідставно набутих коштів.

За змістом ч. 7 ст. 180 ГК України закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до умов п. 3.3. договору у разі порушення постачальником строку виготовлення, передання, заміни або ремонту продукції, постачальник сплачує на користь замовника неустойку (штрафну санкцію у вигляді пені) у розмірі 0,1% від вартості відповідної продукції за кожний день прострочення.

Вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню на суму 23333,13 грн. з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України щодо періоду нарахування штрафних санкцій.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Дочірнього підприємства "ЕН Джі Метал Україна" компанії Н.Граверсен Металварефабрік А/С Львівської області задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ганженка Дмитра Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Дочірнього підприємства "ЕН Джі Метал Україна" компанії Н.Граверсен Металварефабрік А/С (80362, Львівська область, Жовківський район, сел. Куликів, вул. Шевченка, 73, код 32993129) 128204 грн. боргу, 23333,13 грн. пені, 2273,06 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар