РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня 2022 року справа № 927/211/22
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Хіловської І.Д., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Переробне підприємство "БІОМАС", вул. Заводська,1, с.Сядрине, Корюківський район, Чернігівська область, 15323, адреса електронної пошти:

до відповідача: Державного підприємства "Новгород-Сіверське лісове господарство", вул. Губернська,15А, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16600

про стягнення 2422118,11 грн.

Представники сторін:

від позивача: Тіток Д.О., адвокат;

від відповідача: Радченко О.О., адвокат;

встановив:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Переробне підприємство "БІОМАС" через систему "Електронний суд" подано позов до Державного підприємства "Новгород-Сіверське лісове господарство" про стягнення 2386548,11 грн. основного боргу та 35570,00 грн. 3% річних.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем договору №15 купівлі-продажу товару з розстрочкою платежу від 20.03.2019 та додаткової угоди №1 від 27.12.2019 до нього.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.02.2022 відкрите загальне позовне провадження у справі №927/211/22, підготовне засідання призначено на 15.03.2022, 13:00. Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позов - протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

Указами Президента України "Про продовження дії воєнного стану в Україні" № 133/2022 від 14.03.2022 та №259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб та з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Судове засідання 15.03.2022 не відбулось з об`єктивних причин, що не залежать від суду.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 22.03.2022 №12/0/9-22, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, і Господарського суду Чернігівської області.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 22.04.2022 №25/0/9-22 відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відновлено територіальну підсудність Господарського суду Чернігівської області із 25.04.2022.

Враховуючи викладені обставини, судом ухвалу суду про відкриття провадження у справі №927/211/22 від 21.02.2022 направлено на адреси сторін 02.05.2022.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі №927/211/21 позивач отримав 11.05.2022, відповідач - 06.05.2022, що підтверджено поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень від 02.05.2022.

Ухвалою суду від 17.05.2022 підготовче засідання у справі №927/211/22 призначено на 15.06.2022, 12:30 год.

У підготовче засідання 15.06.2022 прибули повноважні представники сторін.

Від відповідача на адресу суду подано відзив на позовну заяву від 15.06.2022, у якому відповідач щодо позовних вимог заперечив у повному обсязі.

Крім того, від відповідача на адресу суду надійшло клопотання/заява про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву на позов від 15.06.2022. Відповідачем зазначено, що ухвалу про відкриття провадження у справі останнім отримано 09.05.2022. В обґрунтування клопотання відповідача послався на воєнний стан, введений на усій території України, внаслідок чого тільки з 01.06.2022 підприємство відповідача фактично почало свою роботу. Посилаючись на ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, відповідач просить суду визнати причини прокпуску строку на подання відзиву на позовну заяву поважнимим та поновити такий строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено судом, ухвалою суду від 17.05.2022 підготовче засідання у справі №927/211/22 призначено на 15.06.2022. Вказану ухвалу відповідачем отримано 26.05.2022. Відзив подано 15.06.2022.

Розглянувши клопотання/заяву про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву на позов від 15.06.2022, суд відмовляє у його задоволенні, оскільки з 26.05.2022 (моменту отримання ухвали від 17.05.2022), враховуючи дату (01.06.2022) з якої, за доводами відповідача, підприємство почало свою роботу, строк для подання відзиву відпвоідачем пропущено, а клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку не подано. Будь-яких доказів, які підтверджують наявність причин пропуску процесуального строку для подання відзиву на позов, відповідачем також не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку про немоливість прийняття до розгляду відзиву на позовну заяву. Справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

У судовому засідання 15.06.2022 оголошена перерва до 19.07.2022 до 12:30, про що сторін повідомлено під розписки від 15.06.2022.

У судове засідання прибув представник позивача.

Від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника, не засвідчене електронним цифровим підписом, а тому вказане клопотання залишене судом без розгляду.

Позивачем подана заява про збільшення позовних вимог №14/07-22 від 14.07.2022, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3% річних у сумі 165227,59 грн та інфляційні нарахування у сумі 819195,35 грн.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Вказана заява про збільшення розміру позовних вимог відповідає положенням п. 2 ч. 2 ст. 46 та ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, а тому приймається судом до розгляду.

Таким чином, новою ціною позову є 3370971,05 грн.

У підготовчому засідання оголошувалась перерва до 09.08.2022.

У підготовче засідання прибув представник позивача у даній справі.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та дату повідомлений належним чином.

02.08.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог від 01.08.2022, у якій відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення позивачем умов договору щодо поставки вантажу (лісовозу) відповідачу, враховуючи ст. 538 Цивільного кодексу України просив суд відмовити у стягненні боргу та похідних нарахувань.

Вказаний відзив приймається судом до розгляду як такий, що поданий у встановленому порядку.

09.08.2022 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив на заяву про збільшення позовних вимог №08/08-22 від 08.08.2022, у якій позивач доводи відповідача, викладені у відзиві на заяву про збільшення позовних вимог від 01.08.2022, вважає безпідставиними.

09.08.2022 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті на 31.08.2022, 12:20.

У судове засідання 31.08.2022 прибули повноважні представники сторін у даній справі.

У судовому засіданні 31.08.2022 задоволено усне клопотання відповідача про витребування від позивача акту прийому-передачі від 27.12.2019 та оголошено перерву до 20.09.2022.

16.09.2022 від відповідача на адресу суду надійшли додаткові письмові пояснення від 15.09.2022, у яких відповідачем зазначено про те, що на момент розгляду справи вантажний лісовоз MAN TGS 33.483 перебуває у власності позивача, а сам позивач, звертаючись до суду з відповідним позовом про стягнення 2422118,11 грн., не вчинив жодних дій з передавання даного вантажного лісовозу MANTGS 33.483 у власність відповідача, в т.ч. не передав відповідачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, паспорти тощо; позивачем не формувався і не надавався відповідачу акт прийому-передачі у власність спірного транспортного засобу або видаткову накладну згідно умов договору, який міг би бути підставою для його переоформлення у відповідному сервісному центрі МВС.

16.09.2022 від позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення №15/09-22 від 15.09.2022, у яких позивачем позовні вимоги підтримано у повному обсязі. Позивач послався на рішення Господарського суду Чернігівської області у справі № 927/824/20, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2021, яким, за доводами позивача, встановлено такі факти: ТОВ "ПП Біомас" виконав взяті на себе зобов`язання за договором №15 та передав ДП "Новгород-Сіверське лісове господарство» спеціалізований вантажний лісовоз MAN TGS 33.483 без маніпулятора у день підписання Додаткової угоди №1 відповідно до умов п. 4.1.1, 4.3, 5.1 договору №15, що підтверджується підписаними сторонами актом прийому-передачі від 27.12.2019. Позивачем зазначено, що відповідач звертався до позивача з листом №1324 від 27.12.2019, внаслідок чого була укладена додаткова угода №1 до Договору №15, згідно п. 4.1.1 якої сторони домовилися передати у користування спеціалізований вантажний лісовоз MAN TGS 33.483 без маніпулятора до моменту повної оплати його вартості за договором. У підтвердження виконання договору №15 з урахуванням змін згідно додаткової угоди №1 у користування відповідача було передано позивачем спеціалізований вантажний лісовоз MAN TGS 33.483 без маніпулятора, про що сторонами було складено та підписано Акт прийому-передачі від 27.12.2019, де зазначена ціна за фактично переданий лісовоз без маніпулятора - ціна саме без маніпулятора - 2241548,11 грн. з ПДВ., оскільки маніпулятор (згідно умов додаткової угоди №1 до Договору №15) мав бути поставлений на лісовоз лише після повної оплати його вартості за договором, тобто 2541548,11 грн. з ПДВ; позивачем вказано про те, що наявність кримінального провадження відносно колишнього директора ДП «Новгород-Сіверське лісове господарство» щодо незаконного підписання акту прийому- передачі майна не може свідчити про вчинення ним такого кримінального правопорушення. Також позивач зазначив, що оригінал акту прийому-передачі витребувано на підставі клопотання представника відповідача, заявленого саме під час розгляду справи по суті. Позивачем вказано про те, що акт приймання-передачі від 27.12.2019 знаходиться в матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №000025 від 03.10.2020, адвокатом позивача було направлено адвокатський запит Вих.№08/09-22 від 08.09.2022 (поштове відправлення №676) Начальнику СВ Новгород- Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області (м. Новгород-Сіверський вул. Губернська, 26) з відповідним проханням надати витребуваний господарським судом Чернігівської області оригінал акту прийому-передачі від 27.12.2019. Згідно офіційних даних роздруківки з сайту AT «Укрпошта» про відстеження поштового відправлення №676 відправлення (адвокатський запит) вручено 13.09.2022, відповідь на адвокатський запит на момент подання пояснень не надійшла.

20.09.2022 до відділу діловодства Господарського суду Чернігвської області надійшло клопотання № 20/09-22 від 20.09.2022 позивача у справі, яким позивач просив залучити до матеріалів справи лист заступника начальника Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 14.09.2022 № 5558/124/46-2022, який був надісланий на адресу представника позивача у відповідь на адвокатський запит щодо факту вилучення у позивача акту приймання-передачі спірного транспортного засобу від 27.12.2019.

Відповідно до вказаного листа в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000257 від 03.10.2020 за ч. 1 ст. 366 КК України під час обшуку в ТОВ «Переробне підприємство «Біомас» було вилучено оригінал акту приймання-передавання від 27.12.2019, який в подальшому було визнано речовим доказом і долучено до матеріалів кримінального провадження.

У зв`язку з тим, що оригінал акту приймання-передавання для огляду в судовому засіданні судом було витребувано внаслідок задоволення відповідного усного клопотання відповідача у справі, суд вважає, що приєднання до матеріалів справи листа заступника начальника Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 14.09.2022 № 5558/124/46-2022 є необхідною процесуальною дією в рамках повного та всебічного дослідження доказів у справі (у даному випадку вирішення питання щодо неможливості огляду в судовому засіданні оригіналу вказаного вище акту приймання-передавання спірного транспортного засобу), а тому клопотання позивача підлягає задоволенню.

У судове засідання 20.09.2022 прибули повноважні представники сторін у справі.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

20.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Переробне підприємство Біомас" (продавець, позивач) та Державним підприємством "Новгород-Сіверське лісове господарство" (покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу товару з розстрочкою платежу №15 (далі - договір №15) (а.с. 43-47).

Відповідно до п. 1.1 договору №15 в порядку та на умовах, визначених даним договором, продавець передає, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах розстрочення платежу товар згідно з специфікацією (додаток до договору №1) з правом користування товаром з моменту оплати 40% його вартості.

Комплектація, стан та опис товару вказані в додатку №1 даного договору, який є його невід`ємною частиною (п. 1.2 договору №15).

Згідно із п. 2.1, 2.2 договору №15 ціна, кількість та асортимент вказані в специфікації (додаток №1 до договору). Загальна вартість договору з ПДВ складає 2541548,11 грн.

За умовами п. 3.1, 3.2 договору №15 розрахунок за товар згідно договору відповідно до загальної вартості, зазначеної у даному договорі та специфікації, здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом перерахування коштів у безготівковій формі оплати на поточний рахунок продавця з розстрочкою платежу на тринадцять (13) місяців з моменту укладення договору. Оплата вартості товару здійснюється покупцем згідно із графіком платежів, доданим до договору (додаток №2).

Відповідно до п. 4.1.1, 4.3 договору №15 продавець зобов`язується надати товар у користування протягом п`яти робочих днів з моменту 40% оплати згідно із договором, а покупець зобов`язується розглянути та підписати наданий продавцем акт прийому-передачі товару протягом трьох робочих днів з моменту його отримання. Якщо протягом цього строку покупець не підпише Акт або не надасть свої зауваження, товар буде вважатись прийнятим і таким, що відповідає умовам даного договору, що тягне за собою настання юридичних наслідків.

У п. 5.1 договору №15 сторони дійшли згоди, що покупець здійснює прийом товару в користування у присутності представника продавця протягом одного дня після фактичного надходження його покупцю, що підтверджується складанням акту прийому-передачі товару.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків за даним договором (п. 10.1 договору №15).

Сторонами договору №15 підписано специфікацію до договору №15 від 20.03.2019 (додаток №1 до договору №15) та графік платежів (додаток №2 до договору №15) (а.с. 48-49).

Згідно із специфікацією сторони дійшли згоди про поставку товару за договором №15, а саме спеціалізованого вантажного лісовозу MAN TGS 33.483 у кількості 1 штука загальною вартістю 2541548,11 грн з ПДВ.

Відповідно до графіку платежів оплата за лісовоз здійснюється наступним чином: не пізніше 20.03.2019 - 10000,00 грн, 29.03.2019 - 117000,00 грн, 12.04.2019 - 140000,00 грн, 26.04.2019 - 140000,00 грн, 17.05.2019 - 169106,46 грн, 31.05.2019 - 280000,00 грн, 14.06.2019 - 280000,00 грн, 28.06.2019 - 280000,00 грн, 12.07.2019 - 280000,00 грн, 26.07.2019 - 280000,00 грн, 16.08.2019 - 280000,00 грн, 30.08.2019 - 280000,00 грн, 13.09.2019 - 5441,65 грн, а усього на суму 2541548,11 грн.

За доводами позивача на виконання умов договору покупцем (відповідачем) частково сплачено за товар 155000 грн., решта вартості товару у сумі 2386548,11 грн. сплачена не була.

22.11.2019 позивачем на адресу відповідача наіслано претензію №90 від 22.11.2019 з вимогою виконати умови договору та сплатити повну вартість товару (а.с 38).

У відповідь на претензію відповідач надіслав на адресу позивача лист №1324 від 27.12.2019 з пропозицією передати товари визначений специфікацією (додаток №1 до договору) у його користування та змінити графік платежів з граничним строком розрахунку за товар до 31.12.2020.

Як зазначив позивач, наведений факт переговорів та часткової сплати вартості товару за договором було встановлено в іншому провадженні між цими ж сторонами про розірвання спірного договору. У підтвердження позивачем до матеріалів справи додана копія постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 у справі №927/824/20 (а.с. 15-34).

27.12.2019 між позивачем та відповідачем підписано додаткову угоду №1 до договору №15 (далі - додаткова угода №1, а.с. 35), відповідно до якої сторони дійшли згоди внести зміни до договору та викласти п. 3.1, 4.1.1 в наступній редакції:

"п. 3.1. Розрахунок за товар згідно цього договору, відповідно до загальної вартості, зазначеної у цьому договорі та Специфікації, здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом перерахування коштів у безготівковій формі оплати на поточний рахунок Продавця, з розстрочкою платежу до 06.06.2020.

п. 4.1.1. Передати у користування спеціалізований вантажний лісовоз MAN TGS 33.483 без маніпулятора, до моменту повної оплати його вартості за договором". Маніпулятор, після сервісного обслуговування, буде встановлено продавцем протягом 30 днів з моменту повної оплати суми у розмірі 2541548,11 грн. з ПДВ".

27.12.2019 сторонами підписано графік платежів (додаток №1 до додаткової угоди №1), відповідно до якого оплата за лісовоз здійснюється наступним чином: не пізніше 06.01.2020 - 397758,02 грн., 06.02.2020 - 397758,02 грн., 06.03.2020 - 397758,02 грн., 06.04.2020 - 397758,02 грн., 06.05.2020 - 397758,02 грн., 06.06.2020 - 397758,01 грн. (а.с. 37).

27.12.2019 директором ТОВ "Переробне підприємство Біомас" Вороніним І.С. (від імені продавця) та директором ДП "Новгород-Сіверське лісове господарство" Сезоненком С. А. (від імені покупця) підписано акт прийому-передачі спеціалізованого вантажного лісовозу MAN TGS 33.483 без маніпулятора загальною вартістю 2241548,11 грн з ПДВ. У вказаному акті зазначено, що лісовоз знаходиться в технічно справному стані (а.с. 36).

Акт підписаний відповідачем без зауважень та заперечень.

У позовній заяві позивач посилається на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 у справі №927/824/20, якою встановлено вищезазначені факти.

Вказаною постановою апеляційну скаргу Державного підприємства «Новгород-Сіверське лісове господарство» про розірвання договорів купівлі-продажу з розстрочкою платежу № 15 та № 16 від 20.03.2019 та стягнення суми попередньої оплати у розмірі 315 000,00 грн. залишено без задоволення, рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2020 у справі № 927/824/20 за позовом Державного підприємства "Новгород-Сіверське лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Переробне підприємство Біомас" про розірвання договорів купівлі - продажу товару з розстрочкою платежу №15, №16 від 20.03.2019 та стягнення з відповідача на користь позивача суму попередньої оплати у розмірі 315 000,00 грн. - без змін.

Зазначене судове рішення набрало законної сили.

Вказаним рішенням встановлено факти про:

- укладання між сторонами договору купівлі-продажу товару з розстрочкою платежу №15 від 20.03.2019, специфікації до договору №15 від 20.03.2019 (додаток №1 до договору №15) та графіку платежів (додаток №2 до договору №15);

- перерахування на виконання умов договору №15 позивачем на рахунок відповідача коштів у загальному розмірі 155000,00 грн.

- укладанням між сторонами додаткової угоди №1 від 27.12.2019 до договору №15, графіку платежів (додаток №1 до додаткової угоди №1);

- підписання сторонами акту прийому-передачі від 27.12.2019 спеціалізованого вантажного лісовозу MAN TGS 33.483 без маніпулятора загальною вартістю 2241548,11 грн з ПДВ., яким підтверджено факт виконання взятих на себе зобов`язання за договором №15 та передачу відповідачу спеціалізованого вантажного лісовозу MAN TGS 33.483 без маніпулятора у день підписання додаткової угоди №1 відповідно до умов п. 4.1.1, 4.3, 5.1 договору №15. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, послався на те, що станом на 07.06.2020 відповідач за товар за договором з урахуванням змін не розрахувався, графік сплати (додаток №1 до додоткової угоди №1 до договору №15) порушив та має прострочену заборгованість у сумі 2386548,11 грн.

Заборгованість у сумі 2386548,11 грн. заявлена позивачем до стягнення з відповідача за даним позовом.

Згідно із п. 5.3 договору при простроченні платежу за отриманий товар винна сторона відшкодовує іншій стороні всі збитки, нанесені таким простроченням, та сплачує пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми прострочення (поставки чи платежу) за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних за період прострочення платежу з 06.01.2020 до 12.07.2022 на суму 165227,59 грн. та інфляційні нарахування за період з 06.01.2020 до 12.07.2022 на суму 819195,35 грн., що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с. 127-130).

Відповідач щодо позовних вимог заперечив, посилаючись на порушення позивачем умов договору, відповідно до якого позивач повинен був передати спеціалізований вантажний лісововоз відповідачу, але лісовоз фактично не передав; докази щодо передачі лісовоза у користування відповідачу у матеріалах відсутні, а тому відповідач просить відмовити у задоволенні позову про стягнення основної суми боргу та похідних нарахувань.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 694 Цивільного кодексу України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Матеріали справи свідчать про укладення сторонами у справі договору купівлі-продажу товару з розстрочкою платежу №15 від 20.03.2019, підписання сторонами специфікації до договору №15 про поставку спеціалізованого вантажного лісовозу MAN TGS 33.483 у кількості 1 штука загальною вартістю 2541548,11 грн з ПДВ. (додаток №1 до договору №15) та графік платежів (додаток №2 до договору №15).

Також матеріалами справи свідчать про укладання між сторонами додаткової угоди №1 до договору №15 від 27.12.2019 та графіку платежів (додаток №1 до додаткової угоди №1), відповідно до якого оплата за лісовоз здійснюється наступним чином: не пізніше 06.01.2020 - 397758,02 грн., 06.02.2020 - 397758,02 грн., 06.03.2020 - 397758,02 грн., 06.04.2020 - 397758,02 грн., 06.05.2020 - 397758,02 грн., 06.06.2020 - 397758,01 грн. (а.с. 37) та підписання сторонами акту прийому-передачі від 27.12.2019 спеціалізованого вантажного лісовозу MAN TGS 33.483 без маніпулятора загальною вартістю 2241548,11 грн з ПДВ.

Як встановлено судом, постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 у справі №927/824/20 апеляційну скаргу Державного підприємства «Новгород-Сіверське лісове господарство» про розірвання договорів купівлі-продажу з розстрочкою платежу № 15 та № 16 від 20.03.2019 та стягнення суми попередньої оплати у розмірі 315 000,00 грн. залишено без задоволення, рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2020 у справі № 927/824/20 за позовом Державного підприємства "Новгород-Сіверське лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Переробне підприємство Біомас" про розірвання договорів купівлі - продажу товару з розстрочкою платежу № 15, № 16 від 20.03.2019 та стягнення з відповідача на користь позивача суму попередньої оплати у розмірі 315 000,00 грн. - без змін.

Зазначене судове рішення набрало законної сили.

Вказаними рішеннями встановлено факти, а саме:

- укладання між сторонами договору купівлі-продажу товару з розстрочкою платежу №15 від 20.03.2019, специфікації до договору №15 від 20.03.2019 (додаток №1 до договору №15) та графіку платежів (додаток №2 до договору №15);

- перерахування на виконання умов договору №15 та графіку платежів (додаток №2 до договору №15) позивачем на рахунок відповідача коштів у загальному розмірі 155000,00 грн., відповідно до платіжних доручени №720 від 20.03.2019 на суму 10 000,00 грн., №1036 від 15.04.2019 на суму 25000,00 грн., №1513 від 05.06.2019 на суму 25000,00 грн., №2018 від 11.07.2019 на суму 25000,00 грн., №2992 від 16.09.2019 на суму 25000,00 грн., №3303 від 04.10.2019 на суму 15000,00 грн., №3408 від 16.10.2019 на суму 10000,00 грн., №3680 від 30.10.2019 на суму 25000,00 грн;

- укладання між сторонами додаткової угоди №1 від 27.12.2019 до договору №15, графіку платежів (додаток №1 до додаткової угоди №1);

- підписання сторонами акту прийому-передачі від 27.12.2019 спеціалізованого вантажного лісовозу MAN TGS 33.483 без маніпулятора загальною вартістю 2241548,11 грн з ПДВ. Крім того, вказаною постановою встановлено, що акт приймання-передачі товару в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку та ЦК України є первинним документом, що містить відомості про господарську операцію у підтверджує її здійснення й засвідчує факт передачі товару, а наявна в матеріалах справи належним чином засвідчена копія цього акту є належним та допустимим доказом в розумінні приписів чинного Господарського процесуального кодексу України у підтвердження цих обставин;

- підтверджено факт фактичного виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором №15 та передачу відповідачу спеціалізованого вантажного лісовозу MAN TGS 33.483 без маніпулятора у день підписання Додаткової угоди №1 відповідно до умов п. 4.1.1, 4.3, 5.1 Договору №15.

Частиною 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч. 4 т.75 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.05.2018 у справі № 910/9823/17.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Отже, факти встановлені рішеннями суду у справі №927/824/20 повторного доведення не потребують.

За таких обставин, твердження відповідача щодо порушення позивачем умов договору, відповідно до якого позивач повинен був передати спеціалізований вантажний лісововоз відповідачу, але таких дій не вчинив, спростовується вищезазначеним.

У межах провадження у справі № 927/211/22 з урахуванням заперечень відповідача проти позову судом досліджене питання наявності повноважень осіб, що підписали акт приймання-передавання від 27.12.2019, на його підписання.

Так, судом встановлено, що вказаний акт прийому-передачі спеціалізованого вантажного лісовозу MAN TGS 33.483 без маніпулятора загальною вартістю 2241548,11 грн з ПДВ підписаний директором ТОВ "Переробне підприємство Біомас" Вороніним І.С. (від імені продавця) та директором ДП "Новгород-Сіверське лісове господарство" Сезоненком С. А. (від імені покупця). У вказаному акті зазначено, що лісовоз знаходиться в технічно справному стані (а.с. 36). Акт підписаний відповідачем без зауважень та заперечень.

Відповідачем у справі не доведено обставин, які б свідчили про відсутність у директора ДП "Новгород-Сіверське лісове господарство" Сезоненка С. А. повноважень керівника підприємства, або інших передбачених законом перешкод для підписання вказаного акту. Доводи відповідача про те, що директор Сезоненко С.А. спочатку підписав акт приймання-передачі від 27.12.2019, а в подальшому очікував виконання позивачем зобов`язань з поставки транспортного засобу, не підтверджені жодним доказом, не відповідають правилам ведення господарської діляьності, бухгалтерського обліку та умовам договору із додатками до нього, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

Повноваження керівника позивача щодо підписання акту приймання - передачі від 27.12.2019 вантажного лісовозу MAN TGS 33.483 без маніпулятора загальною вартістю 2241548,11 грн з ПДВ у даному процесі не оспорювалися.

Щодо доводів відповідача у справі про те, що за актом приймання-передачі від 27.12.2019 транспортний засіб переданий не повністю, а саме без маніпулятора, суд вважає за необхідне зазначити, що вказана обставина не може впливати на наявність у відповідача обов`яку з оплати транспортного засобу, оскільки факт укладання між сторонами додаткової угоди №1 до договору №15 від 27.12.2019, графіку платежів (додаток №1 до додаткової угоди №1) та підписання сторонами акту прийому-передачі від 27.12.2019 спеціалізованого вантажного лісовозу MAN TGS 33.483 без маніпулятора загальною вартістю 2241548,11 грн з ПДВ свідчить про волевиявлення сторін передати транспортний засіб саме без маніпулятора і саме за визначеною в договорі, додатковій угоді та акті приймання-передачі ціною. Пункт же 4.1.1 укладеного сторонами у справі договору у редакції додаткової угоди № 1 від 27.12.2019 до договору (а.с. 35) визначає порядок виконання обов`язків кожною із сторін за договором. Так, спеціалізований вантажний лісовоз повинен був передаватися саме без маніпулятора до моменту повної оплати його вартості за договором. Таким чином, моменту отримання маніпулятора відповідно до умов укладеного сторонами договору передує момент повної сплати товару відповідачем у справі.

Як зазначено вище, 27.12.2019 між сторонами підписано додаткову угоду №1 від 27.12.2019 до договору №15 від 20.03.2019 та графік платежів (додаток №1 до додаткової угоди №1), відповідно до якого відповідач зобов?язався перерахувати на рахунок позивача грошові кошти у сумі 2386548,11 грн. за таким графіком: не пізніше 06.01.2020 - 397758,02 грн., 06.02.2020 - 397758,02 грн., 06.03.2020 - 397758,02 грн., 06.04.2020 - 397758,02 грн., 06.05.2020 - 397758,02 грн., 06.06.2020 - 397758,01 грн. (а.с. 37).

У визначений у графіку платежів (додаток №1 до додаткової угоди №1 від 27.12.2019) строк відповідач оплату за товар не здійснив частково, сума заборгованості склала 2386548,11 грн.

Відповідачем вказані обставини не спростовані.

З урахуванням викладеного вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 2386548,11 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних за період прострочення платежу з 06.01.2020 по 12.07.2022 на суму 165227,59 грн та інфляційні нарахування за період з 06.01.2020 до 12.07.2022 на суму 819195,35 грн, що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідачем у справі не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача витрат зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У складі судових витрат позивач просить стягнути з відповідача суму оплати послуг адвоката у розмірі 30000,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2-6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У підтвердження вимоги про стягнення витрат на оплату послуг адвоката позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №13-07/22 від 13.07.2022, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №000050 від 07.11.2015, ордер про надання правничої допомоги № 1032352 від 13.07.2022, акт приймання -передачі наданих послуг від 21.09.2022 на суму 30000,00 грн. (гонорар), платіжне доручення №1832 від 22.09.2022 на суму 30000,00 грн.(у призначенні платежу зазначено " згідно п. 3.6 договору гонорар адвоката за участь у розгляді справи №927/211/22 Господарським судом Чернігівської області" .

Відповідно до п. 2.1 договору адвокат зобов`язується надавати правову допомогу Клієнту, і при виникненні необхідності, представляти його інтереси у відносинах із третіми особами, у тому числі в суді, господарському (третейському, адміністративному суді, усіх інстанцій, у тому числі, але не виключно, щодо представлення інтересів Клієнта з розгляду Господарським судом Чернігівської області справи № 927/210/22 та справи № 927/211/22 за позовами Товариства з обмеженою відповідальністю «Переробне підприємство «БІОМАС» до Державного підприємства «Новгород-Сіверське лісове господарство», а також представляти інтереси Клієнта у відносинах з іншими державними органами, підприємствами, установами, організаціями будь-яких форм власності і громадянами, здійснювать захист його законних прав і інтересів, і надавати правову допомогу в об`ємі і на умовах , передбачених даним договором, а Клієнт зобов`язується прийняти і здійснити послуг Адвоката у порядку, визначеному договором.

Згідно із п. 5.6 договору сторони домовились, що гонорар Адвоката за участь у розгляді справи 927/211/22 Господарським судом Чернігівської області становить 30000,00 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. і складається з підготовки та подання Заяви про збільшення позовних вимог, підготовки та подання процесуальних документів необхідних для розгляду справи, а також прийняття участі у судовому (-их) засіданні (-ях) розгляду справи №927/211/22 Господарським судом Чернігівської області.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони у справі викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката від відповідача не надходило.

Факт сплати клієнтом адвокату грошових коштів у сумі 30000,00 грн відповідно до п.5.6 договору підтверджується платіжним дорученням №1832 від 22.09.2022.

Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.

Дана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Зазначений висновок відповідає також позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" тлумачить "гонорар успіху" як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§ 55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру.

За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат Європейського суду з прав людини керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі "Пакдемірлі проти Туреччини".

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що позивачем доведено факт надання адвокатом вказаних послуг на суму 30000,00 грн. за надання правової допомоги.

Керуючись ст. 123, 129, 236-239, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Новгород-Сіверське лісове господарство», вул. Губернська,15А, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16600, код 00993538, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Переробне підприємство "БІОМАС", вул. Заводська,1, с.Сядрине, Корюківський район, Чернігівська область, 15323, код 36584723, заборгованість у розмірі 2386548 грн. 11 коп., 3% річних у сумі 165227 грн. 59 коп., інфляційні нарахуванння у сумі 819195 грн. 35 коп., витрати на послуги адвоката у сумі 30000 грн. 00 коп. та судовий збір у сумі 50564 грн. 57 коп.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 03.10.2022 (знаходження судді на навчанні у період з 26.09.2022 по 01.10.2022 включно). .

Суддя М.О. Демидова