РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.09.2022Справа № 910/6145/22

За позовом Приватного акціонерного товариства "АГРОПРОМСИСТЕМА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАДЕМБУДСЕРВІС"

про стягнення 84 898,43 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Ратківська А.Р.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "АГРОПРОМСИСТЕМА" (далі - позивач, ПРАТ "АГРОПРОМСИСТЕМА") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАДЕМБУДСЕРВІС" (далі - відповідач, ТОВ "АКАДЕМБУДСЕРВІС") про стягнення 84 898,43 грн заборгованості по сплаті орендної плати за лютий 2022, компенсації комунальних послуг за січень 2022, лютий 2022, березень 2022 та експлуатаційних послуг за лютий, березень 2022, квітень 2022.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором оренди нежитлового приміщення № 1АПС0210017 від 01.11.2021 в частині здійснення оплати орендного користування (орендної плати, компенсації комунальних послуг та експлуатаційних послуг) нежитлового приміщення загальною площею 94,16 квадратних метрів на 12-му поверсі Будівлі літ. А, яка знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Гагаріна, 23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 позовну заяву ПРАТ "АГРОПРОМСИСТЕМА" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6145/22, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

04.08.2022 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі на виконання ухвали суду від 25.07.2022.

11.08.2022 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який містив клопотання про поновлення пропущеного строку для подання відзиву.

Відповідно до відзиву на позовну заяву відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за Договором оренди нежитлового приміщення № 1АПС0210017 від 01.11.2021 у розмірі 68 631,57 грн, не заперечував у задоволенні позовних вимог у розмірі 16 66,86 грн заборгованості зі сплати орендного платежу за період з 01 по 24 лютого 2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 клопотання ТОВ "АКАДЕМБУДСЕРВІС" про поновлення строку для подання відзиву задоволено, поновлено ТОВ "АКАДЕМБУДСЕРВІС" строк подання відзиву, відзив долучено до матеріалів справи.

22.08.2022 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив про стягнення заборгованості за договором оренди, яка містила клопотання про поновлення пропущеного строку для прийняття відповіді на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2022 клопотання ПРАТ "АГРОПРОМСИСТЕМА" про поновлення строку для подання відповіді на відзив задоволено, поновлено ПРАТ "АГРОПРОМСИСТЕМА" строк подання відповіді на відзив, відповідь на відзив долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено заяви по суті справи та додані до них докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

01.11.2021 між Приватним акціонерним товариством "АГРОПРОМСИСТЕМА" (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АКАДЕМБУДСЕРВІС" (орендар, відповідач) укладено Договір оренди нежитлового приміщення № 1АПС0210017 (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове оплачуване користування нежитлове приміщення загальною площею 94,16 квадратних метрів (далі - об`єкт оренди) на 12-му поверсі Будівлі літ. А, яка знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Гагаріна, 23.

Відповідно до п. 1.2 Договору об`єкт оренди може використовуватися орендарем винятково для розміщення офісу. Цільове призначення використання об`єкта оренди протягом строку дії цього Договору може бути змінене за письмовим узгодженням сторін.

Об`єкт оренди передається орендарю 06.11.2021 по Акту приймання-передачі (далі - Акт № 1) (п. 1.5 Договору)

Згідно з п. 3.1 Договору орендар зобов`язаний вносити плату за користування об`єктом оренди в розмірах та в строки, обумовлені цим Договором.

Плата за користування об`єктом оренди нараховується орендареві з дати підписання сторонами Акта № 1 (п. 3.2 Договору).

Пунктом 3.3 Договору узгоджено, що якщо інше не передбачено цим договором, плата за оренду сплачується орендарем щомісяця, не пізніше 5-го числа місяця, що слідує за оплачуваним.

Пунктом 3.4 Договору визначено, що орендодавець виставляє орендареві рахунок на оплату плати за оренду, розрахованої відповідно до Додатку № 2 до цього договору. Орендар зобов`язаний сплачувати плату за оренду не пізніше строку, зазначеного в цьому Договорі, незалежно від факту одержання їм зазначених рахунків. При неотриманні орендарем зазначених рахунків, плата за оренду розраховується орендарем самостійно відповідно до Додатку № 2 до цього Договору.

У разі необхідності визначення розміру плати за оренду, а також інших платежів за цим Договором, за певну кількість днів, розмір плати за оренду, а також інших платежів за один день визначається шляхом ділення розміру плати за оренду, а також інших платежів за відповідний місяць на кількість календарних днів у ньому (п. 3.5 Договору).

Відповідно до п. 3.6 Договору орендар, крім плати за оренду, повинен компенсувати/сплачувати витрати на комунальні послуги, якими він користується (електроенергія, водопостачання, опалення й т.д.), та витрати на комунальні послуги в місцях загального користування, які розподіляються між всіма орендарями будівлі пропорційно площі об`єкта оренди до загальної площі будівлі.

Згідно з пп. 3.6.1 п. 3.6 Договору компенсація витрат на комунальні послуги не входить до розрахунку плати за оренду та оплачується орендарем за діючими тарифами.

Згідно з пп. 3.6.2 п. 3.6 Договору орендар компенсує орендодавцю витрати на комунальні послуги на підставі виставлених орендодавцем рахунків, згідно отриманих від орендодавця розрахунків фактичних витрат, а також у випадку встановлення орендодавцем лічильників - на підставі їх показників.

Згідно з пп. 3.6.3 п. 3.6 Договору перерахування компенсації витрат на комунальні послуги здійснюється орендарем на підставі виставлених орендодавцем рахунків або Актів наданих послуг (щодо компенсації комунальних послуг), не пізніше 10 числа місяця, наступного за оплачуваним місяцем. Орендодавець до 5 числа місяця, що слідує за оплачуваним місяцем, виставляє орендареві рахунки на компенсацію витрат на комунальні послуги та Акт наданих послуг (щодо компенсації комунальних послуг). Обов`язок по отриманню вищевказаного рахунка та Акта покладається на орендаря. У разі неотримання рахунка на компенсацію витрат на комунальні послуги за оплачуваний місяць або відповідного Акта орендарем, останній зобов`язаний сплатити таку компенсацію орендодавцю у розмірі витрат на комунальні послуги за місяць, попередній оплачуваному. Після отримання орендарем рахунка або відповідного Акта за такий оплачуваний місяць сторони проводять перерахунок. У разі якщо сплачена орендарем сума витрат перевищує суму, що мала бути сплачена, переплата зараховується в рахунок оплати витрат на комунальні послуги за наступний місяць. Якщо сплачена орендарем сума витрат менша, ніж сума, що мала бути сплачена - орендар здійснює доплату протягом трьох банківських днів з дати одержання рахунка або підписання Акта.

Пунктом 3.16 Договору узгоджено, що по закінченню кожного календарного місяця оренди орендодавець протягом 5 (п`яти) робочих днів складає Акти наданих послуг щодо оренди об`єкта оренди (в т.ч. щодо комунальних послуг), підписує, засвідчує своєю печаткою та надає представнику орендаря або надсилає листом поштою на адресу орендаря. Орендар, отримавши вищезазначені Акти, повинен підписати, засвідчити печаткою і повернути їх орендодавцю протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту їх отримання, в оформленому належним чином вигляді, або надати мотивовану відмову від їх підписання. Не підписання орендарем зазначених у цій статті Актів, не звільняє його від обов`язків по оплаті цих послуг (крім випадків надання орендарем орендодавцю мотивованої відмови у вищевказаний строк). При цьому Акт наданих послуг вважається підписаним орендарем у вигляді, направленому орендодавцем, на 7 (сьомий) календарний день з моменту його відправлення орендодавцем на адресу орендаря (або вручення представнику орендаря), крім випадків, коли орендар протягом цього часу надасть орендодавцю мотивовану відмову від його підписання.

Додатком №2 до Договору сторони визначили розмір плати за оренду та порядок розрахунків.

Так, відповідно до п. 1.2 Додатку № 2 до Договору встановлено, що плата за оренду об`єкта оренди за кожний місяць складається з двох частин: орендної плати та додаткової плати.

Згідно з пп. 1.2.1 п. 1.2 Додатку № 2 до Договору орендна плата за кожний місяць визначається за формулою: орендна плата = Базова орендна ставка 1 * Пл. + ФП, де Базова орендна ставка - становить 175 грн, в т.ч. ПДВ (20%) за 1 м2 в місяць; Пл. - загальна площа об`єкта оренди в м2, прийнята орендарем за Актом приймання-передачі, що складає 94,16 м2; ФП - означає фіксовану плату, яка становить 2 500,00 грн, в т.ч. ПДВ 20%, та не залежить від розміру орендованих площ.

Згідно з пп. 1.2.2 п. 1.2 Додатку № 2 до Договору додаткова плата (вартість експлуатаційних послуг) містить в собі: оплату плати за землю, оплату податку на нерухоме майно, хімічний аніліз стічних вод, обслуговування і ремонт мереж каналізації та водопостачання, обслуговування та ремонт електричних мереж будівлі, обслуговування та ремонт теплового пункту або котельні, обслуговування та ремонт приладів обліку теплоенергії, обслуговування та ремонт тепломережі або газопроводу, обслуговування та ремонт водяної системи опалення, обслуговування та ремонт ливневої каналізації будівлі, обслуговування та ремонт системи пожежної сигналізації будівлі, обслуговування та ремонт системи пожежної сигналізації будівлі, обслуговування та ремонт системи відеоспостереження, обслуговування пожежної сигнальної кнопки будівлі, обслуговування та ремонт фасаду будівлі, обслуговування та ремонт даху будівлі, поточні ремонти будівлі, обслуговування та ремонт іншого обладнання орендодавця, вивіз побутового сміття з будівлі, обслуговування та ремонт ліфтів, обслуговування систем доступу в будівлю та інше.

Додаткова плата (вартість експлуатаційних витрат) за кожен місяць визначається на момент виставлення рахунку за наступною формулою: СД0=СД1 * Пл.1 + СДПл.2, де СД0 - означає Додаткову плату відповідного місяця у гривнях, в тому числі ПДВ (20%); СД - означає Додаткову плату за 1 м2 об`єкта оренди, яка складає 105 грн, в тому числі ПДВ (20%); Пл. - загальна площа об`єкта оренди в м2, прийнята орендарем за Актом приймання-передачі, що складає 94,16 м2.

Додатком №3 до Договору сторони визначили порядок обрахунку комунальних платежів (електроенергія, опалення та вода).

Відповідно до п. 10.1 Договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повернення об`єкта оренди по Акту №2 та повного розрахунку між сторонами згідно з умовами Договору.

Строк оренди починається з моменту прийняття орендарем об`єкта оренди за Актом № 1 і закінчується 31.10.2022 року (п. 10.2 Договору).

Відповідно до Акту № 1 приймання-передачі від 06.11.2021 підтверджується факт передачі орендодавцем та прийняття орендарем в оренду нежитлового приміщення загальною площею 94,16 квадратних метрів на 12-му поверсі Будівлі літ. А, яка знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Гагаріна, 23 у належному технічному стані.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунки та акти здачі - прийняття наданих послуг:

- рахунок № 22/3605 від 31.01.2022 року (комунальні послуги за січень 2022 року) на суму 15 632,12 грн, в т.ч. ПДВ;

- рахунок № 22/3605 від 28.02.2022 року (комунальні послуги за лютий 2022 року) на суму 12 243,50 грн, в т.ч. ПДВ;

- рахунок № /2022 від 01.02.2022 року (орендна плата за лютий 2022 року та експлуатаційні послуги за лютий 2022 року) на суму 28 864,80 грн, в т.ч. ПДВ;

- рахунок № 22/3605 від 31.03.2022 року (комунальні послуги за березень 2022 року) на суму 8 384,41 грн, в т.ч. ПДВ 20%;

- рахунок № /2022 від 17.03.2022 року (експлуатаційні послуги за березень 2022 року) на суму 9 886,80 грн, в т.ч. ПДВ 20%;

- рахунок № /2022 від 01.04.2022 року (експлуатаційні послуги за квітень 2022 року) на суму 9 886,80 грн, в т.ч. ПДВ 20%;

- акт здачі-прийняття наданих послуг (щодо компенсації комунальних послуг за січень 2022 року) № 22/3605 від 31.01.2022 року на суму 15 632,12 грн, в т.ч. ПДВ;

- акт здачі-прийняття наданих послуг (щодо компенсації комунальних послуг за лютий 2022 року) № 22/3605 від 28.02.2022 року на суму 12 243,50 грн, в т.ч. ПДВ;

- акт здачі-прийняття наданих послуг № /2022 від 28.02.2022 року на суму 28 864,80 грн, в т.ч. ПДВ;

- акт здачі-прийняття наданих послуг (щодо компенсації комунальних послуг за березень 2022 року) № 22/3605 від 31.03.2022 року на суму 8 384,41 грн, в т.ч. ПДВ 20%;

- акт здачі-прийняття наданих послуг (щодо компенсації експлуатаційних послуг за березень 2022 року) № /2022 від 31.03.2022 року на суму 9 886,80 грн, в т.ч. ПДВ 20%;

- акт здачі-прийняття наданих послуг (щодо компенсації експлуатаційних послуг за квітень 2022 року) № /2022 від 30.04.2022 року на суму 9 886,80 грн, в т.ч. ПДВ 20%.

Позивач зазначив, що всупереч умовам Договору в період з 01.01.2022 року по 30.04.2022 року відповідач не сплатив:

- орендну плату та експлуатаційні послуги за лютий 2022 року в розмірі 28 864,80 грн з ПДВ,

- комунальні послуги за січень 2022 року у розмірі 15 632,12 грн з ПДВ,

- комунальні послуги за лютий 2022 року у розмірі 12 243,50 грн з ПДВ,

- комунальні послуги за березень 2022 року у розмірі 8 384,41 грн з ПДВ,

- експлуатаційні послуги за березень 2022 року на суму 9 886,80 грн з ПДВ,

- експлуатаційні послуги за квітень 2022 року на суму 9 886,80 грн з ПДВ, загальна сума яких становить 84 898,43 грн, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач визнав позов частково, а саме: не заперечував у задоволенні позовних вимог в частині 16 66,86 грн заборгованості зі сплати орендного платежу за період з 01 по 24 лютого 2022, в іншій частині позовних вимог про стягнення заборгованості за Договором у розмірі 68 631,57 грн позов не визнав, свою позицію обґрунтував наступним.

У зв`язку із воєнною агресією та введенням на всій території України воєнного стану, відповідач фактично припинив свою господарську діяльність та відповідно до Наказу №25/02-1 від 25.02.2022 оголосив простій до скасування воєнного стану або до можливості відновити роботу.

Введення воєнного стану є загальновідомою подією та підтверджено сертифікатом Торгово-промислової палати України, з яким можна ознайомитись за посиланням: https://ucci.org.ua/press-center/ucci-news/protsedura-zasvidchennia-fors-mazhornikh-obstavin-z-28-02-2022. За ці обставини орендар не може нести відповідальність.

З 25.02.2022 та по даний час відповідач не використовує об`єкт оренди та, відповідно, не користується жодними комунальними послугами в орендованому приміщенні.

Відповідач вважає, що у зв`язку з тим, що орендар не використовує орендовані приміщення за призначенням - а саме для роботи офісу приміщення, а не для зберігання будь-якого власного майна, нарахування орендодавцем орендарю орендних платежів, платежів по відшкодуванню комунальних/експлуатаційних послуг, які ним не використовуються, є неправомірним, оскільки обов`язок для слати тих чи інших послуг виникає лише у випадку фактичного отримання таких послуг та їх використання у власній господарській діяльності.

Факт отримання тих чи інших послуг (комунальних, експлуатаційних) повинен засвідчуватися відповідними актами передачі-приймання, тоді як надані позивачем акти здачі-прийняття не містять підписів орендаря, відсутні докази надсилання таких актів орендарю.

Будь-які витрати орендодавця (позивача) повинні бути не гіпотетичними, а фактично понесеними, тоді як жодних доказів понесення витрат на сплату комунальних послуг або експлуатаційних витрат орендодавець не представив.

У матеріалах справи відсутні докази та аргументовані розрахунки фактично спожитих орендарем (відповідачем) комунальних послуг, відсутні показники лічильників, тарифи, за якими такі комунальні послуги розраховані. Орендар жодних розрахунків фактичних витрат від орендодавця не отримував.

Акти наданих комунальних послуг містять посилання на розрахунок спожитих комунальних послуг, але до позову таких розрахунків орендодавцем не надано.

Акти наданих експлуатаційних послуг не містять їх обсяг, такі акти також не підписані орендарем, а тому такі послуги не можуть вважатися наданими та прийнятими.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що оскільки ним не було спожито комунальних та експлуатаційних послуг в обсязі, зазначеному в позовній заяві, а позивачем не надано обґрунтованих розрахунків споживання відповідачем комунальних та експлуатаційних послуг за спірний період, не надано доказів фактичного понесення позивачем витрат на оплату комунальних та експлуатаційних послуг у цей період, доказів фактичного використання відповідачем таких комунальних послуг, то позовні вимоги, то позовні вимоги в загальному розмірі 68 631,57 грн (орендної плати за період з 25 по 28.02.2022, комунальних послуг за січень, лютий, березень 2022, експлуатаційних послуг за лютий, березень, квітень 2022) задоволенню не підлягають.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що внаслідок укладення Договору оренди нежитлового приміщення № 1АПС0210017 від 01.11.2021 між сторонами правочину склалися господарські правовідносини, а також, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Укладений між позивачем та відповідачем Договір є договором найму (оренди).

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175, 283, 284, 285, 286 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509, 759, 793, 797 Цивільного кодексу України, і згідно статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 статті 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст. 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Матеріалами справи підтверджується, а сторонами не оспорюється існування між позивачем та відповідачем правовідносин з оренди об`єкта оренди на підставі Договору до 31.10.2022 (п. 10.2. Договору).

Судом встановлено, що відповідно до умов Договору орендар зобов`язаний вносити плату за користування об`єктом оренди в розмірах та в строки, обумовлені Договором (п. 3.1, 3.3, 3.4, 3.6 Договору), крім плати за оренду (орендної плати та додаткової плати (вартості експлуатаційних витрат)) відповідач зобов`язаний компенсувати/сплачувати витрати на комунальні послуги, розмір плати за оренду та порядок розрахунків (орендної плати та додаткової плати), порядок обрахунку комунальних платежів (електроенергія, опалення та вода) встановлено Додатками № 2, № 3 до Договору.

Поясненнями позивача, які містяться у заявах по суті справи, Актом № 1 приймання-передачі від 06.11.2021, вищенаведеними актами здачі-прийняття наданих послуг, деталізаціями розрахунку комунальних послуг, рахунками на оплату за спірний період підтверджується наявність заборгованості відповідача з оплати орендної плати за Договором за лютий 2022 року у розмірі 18 978,00 грн, наявність заборгованості відповідача за комунальні послуги за січень, лютий, березень 2022 року у розмірі 36 260,03 грн та експлуатаційні послуги за лютий, березень, квітень 2022 у розмірі 29 660,40 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з надання послуг за Договором оренди та надання комунальних та додаткових (експлуатаційних) послуг орендарю, а відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання з їх оплати у строк, визначений умовами п. 3.3, 3.6.3 Договору та має перед позивачем заборгованість з оплати орендної плати за лютий 2022 року у розмірі 18 978,00 грн, заборгованість за комунальні послуги за січень, лютий, березень 2022 року у розмірі 36 260,03 грн та експлуатаційні послуги за лютий, березень, квітень 2022 у розмірі 29 660,40 грн.

Доказів оплати орендної плати та компенсації вартості комунальних та експлуатаційних послуг за спірний період відповідачем суду не надано, наявність заборгованості не спростовано, контррозрахунку заборгованості за спірний період не надано.

Стосовно доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, про відсутність у нього підстав для сплати орендної плати за період з 25 по 28.02.2022 року, комунальних послуг за січень, лютий, березень 2022 року та експлуатаційних послуг за лютий, березень, квітень 2022 року суд зазначає наступне.

Як вбачається з п. 3.4 Договору, орендар зобов`язаний сплачувати плату за оренду не пізніше строку, зазначеного в Договорі, незалежно від факту одержання їм рахунків на оплату плати за оренду. При неотриманні орендарем зазначених рахунків, плата за оренду розраховується орендарем самостійно відповідно до Додатку № 2 до цього Договору.

Як вбачається з пп. 3.6.3 п. 3.6 Договору, обов`язок по отриманню рахунка на компенсацію витрат на комунальні послуги та Акта наданих послуг (щодо компенсації комунальних послуг) покладається виключно на орендаря. У разі неотримання рахунка на компенсацію витрат на комунальні послуги за оплачуваний місяць або відповідного Акта орендарем, останній зобов`язаний сплатити таку компенсацію орендодавцю у розмірі витрат на комунальні послуги за місяць, попередній оплачуваному.

Отже, відповідач зобов`язаний сплатити плату за оренду (орендну плату та додаткову плату (вартість експлуатаційних витрат)) та компенсацію витрат на комунальні послуги навіть за умови не отримання відповідних рахунків та акта наданих послуг від позивача в узгодженому сторонами порядку.

Як вбачається з пп. 3.16 Договору, не підписання орендарем актів наданих послуг щодо оренди об`єкта оренди (в т.ч. щодо комунальних послуг), не звільняє його від обов`язків по оплаті цих послуг (крім випадків надання орендарем орендодавцю мотивованої відмови).

Відповідачем не представлено суду доказів надання ним позивачу мотивованої відмови від підписання актів наданих послуг за спірний період.

Отже, не підписання відповідачем актів наданих послуг не звільняє його від обов`язку по сплаті цих послуг.

За наведених обставин, посилання відповідача на не підписання ним актів здачі-прийняття наданих послуг та не отримання ним актів та рахунків судом відхиляються як безпідставні.

До матеріалів справи позивачем долучено деталізації розрахунків комунальних послуг за січень, лютий, березень 2022 року, на які наявні посилання у відповідних актах здачі-прийняття наданих послуг (щодо компенсації комунальних послуг), що спростовує доводи відповідача про те, що позивачем не надано обгрунтованих розрахунків споживання відповідачем комунальних послуг.

Суд звертає увагу, що порядок розрахунку комунальних платежів (електроенергії, опалення та води), що підлягають оплаті орендарем, визначений у Додатку № 3 до Договору, відповідно до якого суми комунальних платежів розраховуються у процентному співвідношенні площі об`єкта оренди до загальної площі будівлі. При цьому з Додатку № 3 не вбачається обов`язок орендодавця надавати орендарю показники лічильників та зазначати тарифи, за якими розраховані комунальні послуги.

Вартість експлуатаційних послуг (додаткова плата) визначається за формулою, узгодженою сторонами у п.п 1.2.2 п. 1.2 Додатку № 2 до Договору, та становить фактично 9 886,80 грн за кожен місяць.

За наведених обставин, твердження відповідача про те, що позивачем не було надано обгрунтованих розрахунків споживання відповідачем комунальних та експлуатаційних послуг за спірний період, судом відхиляються як безпідставні.

Стосовно тверджень відповідача про те, що позивачем не надано доказів понесення ним витрат на сплату комунальних або експлуатаційних послуг, суд відзначає, що умовами Договору не передбачено надання орендарю доказів понесення орендодавцем витрат на сплату комунальних або експлуатаційних послуг.

Щодо обставин непереборної сили.

Відповідно до положень частини 6 статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Стаття 218 ГК України унормовує, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Статтею 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617 ЦК України).

Тобто, можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд в постанові від 25 січня 2022 року № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд й у постанові від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, у розумінні статей 76, 77 ГПК України, існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем по Договору, як і не надано обґрунтованих причинно-наслідкових зв`язків між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором.

Суд також звертає увагу, що відповідно до пункту 8.3 Договору сторона, яка не має можливості належним чином виконувати свої зобов`язання по цьому Договору зобов`язана негайно, у випадку неможливості - негайно, після того як це стане можливим, повідомити іншу сторону про існуючі для цього перешкоди (обставини, що виключають її відповідальність).

Відповідачем не надано суду докази повідомлення ним позивача в порядку п. 8.3 Договору про неможливість виконання належним чином своїх зобов`язань по Договору, у тому числі і про оголошення простою відповідача відповідно до Наказу №25/02-1 від 25.02.2022.

Відповідачем не надано суду докази того, що з 25.02.2022 та в подальшому у спірний період ним дійсно не використовувалось орендоване приміщення (у т.ч. для розміщення офісу) через обставини, за які він не відповідає.

Відтак, аргументи відповідача у відповідній частині судом відхиляються як безпідставні.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визеаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача 18 978,00 грн заборгованості по сплаті орендної плати за лютий 2022, 36 260,03 грн компенсації комунальних послуг за січень, лютий, березень 2022 року, 29 660,40 грн компенсації експлуатаційних послуг за лютий, березень, квітень 2022.

Стосовно розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, який складається з суми судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Орієнтовна сума витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500,00 грн розрахована позивачем у попередньому розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, доданому до позовної заяви, згідно якого позивач зазначив, що докази на підтвердження фактично понесених ним витрат на професійну правничу допомогу буде надано додатково по закінченню розгляду даної справи.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України та задоволення позову повністю, судовий збір в розмірі 2 481,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 56, 58, 73-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАДЕМБУДСЕРВІС" (Україна, 01023, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 3, оф. 403; ідентифікаційний код 42013298) на користь Приватного акціонерного товариства "АГРОПРОМСИСТЕМА" (Україна, 02094, м. Київ, просп. Гагаріна, буд. 23; ідентифікаційний код 00915122) 18 978,00 грн (вісімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень 00 коп.) заборгованості по сплаті орендної плати за лютий 2022, 36 260,03 грн (тридцять шість тисяч двісті шістдесят гривень 03 коп.) компенсації комунальних послуг за січень, лютий, березень 2022 року, 29 660,40 грн (двадцять дев`ять тисяч шістсот шістдесят гривень 40 коп.) компенсації експлуатаційних послуг за лютий, березень, квітень 2022, 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 23.09.2022.

Суддя Оксана ГУМЕГА