ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 жовтня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/450/22

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

розглянув заяву б/н б/д (вх. № 508 від 22.09.2022) Фізичної особи підприємця Чури Ігоря Григоровича, АДРЕСА_1

до боржника Фізичної особи підприємця Лящинського Романа Романовича, АДРЕСА_2

про видачу судового наказу

Встановив:

16.09.2022 (згідно з відбитком поштового штемпеля на конверті) на адресу Господарського суду Тернопільської області надійшла заява б/н б/д (вх. № 508 від 22.09.2022) Фізичної особи - підприємця Чури Ігоря Григоровича про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи підприємця Лящинського Романа Романовича 20 559,58 грн інфляційних втрат та 5 932,03 грн 3 % річних.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Порядок та форма звернення до суду з заявою про видачу судового наказу до господарського суду визначені ГПК України, зокрема, розділом II "Наказне провадження".

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

З наведеного вище вбачається, що п. 16 ч. 1 ст. 20, ч. 3 ст. 147 ГПК України визначено суб`єктний склад учасників наказного провадження та унормовано, що боржником в наказному провадженні можуть бути виключно юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Ці приписи законодавства є спеціальними, які підлягають безумовному врахуванню як учасниками справи, так і судом, для цілей визначення порядку правового регулювання при здійсненні стягнення на підставі судового наказу.

Згідно ст. 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до ч. 9 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця Лящинського Романа Романовича відбулась 10.10.2017, про що здійснено відповідний запис № 5019820 в Реєстрі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 175 ГПК України унормовано, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З поданої заяви вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості Фізичною особою - підприємцем Чурою Ігорем Григоровичем заявлені до Фізичної особи підприємця Лящинського Романа Романовича, реєстрацію якої як фізичної особи - підприємця припинено 10.10.2017.

Таким чином, звертаючись з заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника саме фізичну особу-підприємця, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання та що наказне провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати наведені вище обставини, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до спірних правовідносин форми наказного провадження.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Процесуальний строк для постановлення ухвали про відмову у видачі судового наказу визначений у ч. 2 ст. 152 ГПК України та не може перевищувати десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви.

За таких обставин, враховуючи що Фізична особа - підприємець Чура Ігор Григорович звернувся до Господарського суду Тернопільської області із заявою б/н б/д (вх. № 508 від 22.09.2022) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з Фізичної особи підприємця Лящинського Романа Романовича, яка з 10.10.2017 припинила свою підприємницьку діяльність, вимоги Фізичної особи - підприємця Чури Ігоря Григоровича про стягнення заборгованості з вказаного боржника не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

З огляду на наведене, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3 - 6 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку, має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

На підставі наведеного, керуючись ст. 147, 148, 150, 152-153, 154, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Фізичній особі - підприємцю Чурі Ігорю Григоровичу у видачі судового наказу за заявою б/н б/д (вх. № 508 від 22.09.2022).

2. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання 03.10.2022 та підлягає оскарженню у порядку і строк, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

3. Копію ухвали направити: Фізичній особі - підприємцю Чурі Ігорю Григоровичу, АДРЕСА_1 , рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя І.М. Гирила