РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2022Справа № 910/4224/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оазіс Парк" м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" м. Києва

про визнання одностороннього правочину недійсним,

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у червні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Оазіс Парк" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним та відповідачем укладений договір фінансового лізингу № 220113-8/ФЛ-Ю-А від 13 січня 2022 р., згідно з яким відповідач (лізингодавець) зобов`язався придбати у власність і передати йому (лізингоодержувачеві) в платне володіння і користування автомобіль Peugeot 301, вартістю 373997 грн., а він - прийняти та оплачувати за користування указаним майном відповідно до графіку лізингових платежів.

Відповідно до умов п. 1.2. договору строк користування лізингоодержувачем об`єктом лізингу складається з періодів (місяців) лізингу зазначених в Додатку "Графік сплати лізингових платежів" до договору та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року.

14 квітня 2022 р. відповідач надіслав йому повідомлення № 1147 про розірвання договору фінансового лізингу та вимогу про повернення предмету лізингу за цим договором.

Посилаючись на те, що зміст спірного одностороннього правочину суперечить вимогам чинного законодавства, а також укладеного між сторонами договору, оскільки фактично відповідачем було допущено довільне помилкове тлумачення умов п.п. 6.1.1-6.1.3 договору, позивач просив задовольнити позов, визнавши повідомлення відповідача № 1147 від 14 квітня 2022 р. про розірвання договору фінансового лізингу та повернення предмету лізингу недійсним.

Також просив покласти на відповідача понесені ним витрати з оплати судового збору.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував посилаючись на безпідставність заявлених вимог, відповідність спірної заяви вимогам чинного законодавства. Пояснив, що п. 2 ч. 4 ст. 17 Закону України "Про фінансовий лізинг", п.п. 6.1.2., 6.1.3., 6.1., 6.6. договору передбачено право лізингодавця на односторонню відмову від договору в разі, якщо об`єкт лізингу буде вивозитися лізингоодержувачем за межі території України без отримання письмової згоди лізингодавця, або в разі якщо лізингоодержувач порушує умови будь-яких інших договорів фінансового лізингу. Вказував, що підставою для одностороннього розірвання договору лізингу стали прострочення відповідачем сплати лізингових платежів починаючи з 3 березня 2022 р., що станом на 29 червня 2022 р. складало 118 днів, тобто понад 60 календарних днів, а також вивезення предмету лізингу на територію Республіки Польща, відмова лінзогоодержувача у наданні лізингодавцю інформації про стан та адресу базування об`єкту лізингу, ненадання звіту у формі, що встановлений додатком до договору "Довідка" та фото спідометра авто.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір фінансового лізингу № 220113-8/ФЛ-Ю-А, згідно з яким відповідач (лізингодавець) зобов`язався придбати у власність і передати позивачу (лізингоодержувачеві) в платне володіння і користування об`єкт лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, а він - прийняти та оплачувати за користування указаним майном відповідно до графіку лізингових платежів.

Відповідно до умов п. 1.2. договору строк користування лізингоодержувачем об`єктом лізингу складається з періодів (місяців) лізингу зазначених в Додатку "Графік сплати лізингових платежів" до договору та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року.

Об`єктом лізингу за договором є автомобіль Peugeot 301, загальною вартістю 373997 грн, д.н. НОМЕР_1 , 2021 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Згідно умов п.п. 3.4., 4.3., 4.4. договору приймання лізингоодержувачем об`єкта лізингу в лізинг оформлюється шляхом складання акту. Підписання лізингоодержувачем акту підтверджує в т.ч. належну якість, комплектність, справність об`єкта лізингу і відповідність об`єкта лізингу вимогам лізингоодержувача та умовам договору. З моменту підписання сторонами акту до лізингоодержувача переходять усі ризики, пов`язані з користуванням та володінням об`єктом лізингу (в т.ч. ризики, випадкового знищення чи пошкодження об`єкта лізингу, ризики пов`язані з відшкодуванням збитків та шкоди, завданої третім особам внаслідок користування об`єктом лізингу). З моменту підписання акту лізингоодержувач несе повну цивільну відповідальність перед третіми особами за його використання, відшкодовує у повному обсязі шкоду третім особам, заподіяну внаслідок експлуатації об`єкта лізингу, несе відповідальність за порушення правил дорожнього руху, правил зупинки, паркування та стоянки за участю об`єкта лізингу (в т.ч. зафіксованих у автоматичному режимі, а також за допомогою фото та відеофіксації). Ризик невідповідності об`єкта лізингу цілям використання цього об`єкта лізингу несе лізингоодержувач. Лізингодавець залишає у себе один комплект ключів від об`єкта лізингу та зберігає його протягом всього строку дії договору (якщо об`єкт лізингу - транспортний засіб).

До припинення даного договору об`єкт лізингу не може вивозитись чи будь-яким іншим чином переміщуватись за межі території України бути переданим (відчуженими лізингоодержувачем за будь-якими договорами, обтяженим будь-якими обтяженнями будь-якими особами без письмової згоди лізингодавця).

Лізингоодержувач має право експлуатувати, зберігати, переміщувати об`єкт лізингу по всій території України, окрім: тимчасово окупованих територій, визначених відповідно до Закону України № 2268-VІІІ від 18 січня 2018р. "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" та Закону України № 1207-VІІ від 15 квітня 2014 р. "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (в т. ч. відповідних територій Донецької і Луганської областей, а також усієї території Автономної Республіки Крим); території (зон) проведення Операції об`єднаних сил, території введення надзвичайного чи військового стану у разі запровадження на такій території такого заходу правового режиму, як примусове відчуження майна.

У випадку зміни адреси базування об`єкта лізингу, лізингоодержувач зобов`язаний повідомити про це лізингодавця протягом трьох робочих днів (п. 4.4.1. договору).

Згідно п.п. 5.2.1., 5.2.2. договору лізингоодержувач зобов`язаний: щомісяця (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення попереднього місяця) письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі встановленою додатком "Довідка" до договору та фото спидометра та всіх чотирьох сторін (а у разі повідомлення/направлення інформації про пошкодження додатково надавати фото пошкоджень з декількох ракурсів та фото після усунення таких пошкоджень). В разі настання з об`єктом лізингу пошкоджень та/або викрадення, лізингоодержувач зобов`язаний негайно, але в будь-якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання таких подій, письмово та засобами електронного зв`язку інформувати про це лізингодавця шляхом направлення йому звіту у формі, встановленій додатком "Довідка" до договору. У разі недотримання умов цього пункту лізингоодержувач сплачує договірну санкцію (штраф) у розмірі 10 % остаточної загальної вартості об`єкта лізингу, за кожен випадок. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості об`єкта лізингу) протягом строку дії договору, та для зручності сторін визначається як 10 % від розміру остаточної загальної вартості об`єкта лізингу. Окрім цього, лізингодавець має право в будь-який момент вимагати від Лізингоодержувача надати на огляд об`єкт лізингу, а лізингоодержувач отримавши повідомлення про необхідність надання об`єкта лізингу для огляду зобов`язаний доставити його для огляду в зазначений лізингодавцем місце та час; забезпечити безперешкодний доступ предстагзникам лізингодавця та/або фінансуючої установи до об`єкта лізингу для проведення його інспектування та наявність об`єкта лізингу за останньою адресою базування, що була повідомлена лізингоодержувачем лізингодавцю згідно умов цього договору на час проведення інспектування, призначений лізингодавцем.

Згідно п. 10.1. договору даний договір набирає чинності (вважається укладеним) після його підписання сторонами (в т.ч., обов`язкового підписання сторонами додатків "Загальні умови договору", "Специфікація", "Довідка", "Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності на об`єкт лізингу", "Графік сплати лізингових платежів", "Технічний асі станс", "Поняття нормального зносу", "Акт огляду (Типова форма)" до договору).

Вказані обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією вищевказаного договору.

На виконання умов договору фінансового лізингу № 220113-8/ФЛ-Ю-А від 13 січня 2022 р. позивач передав відповідачу автомобіль Peugeot 301, д.н. НОМЕР_1 , 2021 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , що підтверджується актом приймання-передачі об`єкта від 14 січня 2022 р.

Також судом встановлено, що відповідач надіслав позивачу повідомлення № 1147 від 14 квітня 2022 р. про розірвання договору фінансового лізингу та вимогу про повернення предмету лізингу за цим договором.

Згідно з умовами указаного повідомлення підставою для одностороннього розірвання договору лізингу стали прострочення відповідачем сплати лізингових платежів, а також вивезення предмету лізингу на територію Республіки Польща, відмова лінзогоодержувача у наданні лізингодавцю інформації про стан та адресу базування об`єкту лізингу, ненадання звіту у формі, що встановлений додатком до договору "Довідка" та фото спідометра авто.

Вказані обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією вищевказаного повідомлення.

У відповідності до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Отже, повідомлення сторони договору може вважатися одностороннім правочином, у випадку, якщо воно породжує, змінює чи припиняє права та обов`язки обох сторін договору.

Умови чинності правочинів встановлені статтею 203 ЦК України, а саме: законність змісту правочину, наявність у сторін необхідного обсягу цивільної дієздатності, наявність об`єктивно вираженого волевиявлення учасника правочину, його адекватність внутрішній волі, відповідність форми вчиненого правочину вимогам закону, спрямованість волі учасників правочину на реальне досягнення обумовленого ним юридичного результату.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення.

Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 липня 2021 р. у справі № 911/2768/20, від 30 червня 2021 р. у справі № 910/3140/19.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Тобто, з наведеного полягає, що за загальним порядком розірвання правочину пов`язано з волевиявленням обох його сторін, а не одноособовими діями одного з контрагентів, якщо інше не встановлено домовленістю сторін або іншим законом.

Загальні правові та організаційні засади фінансового лізингу в Україні визначено Законом України "Про фінансовий лізинг".

Фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі) (ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг").

Згідно ст. 10 вказаного Закону лізингодавець має право, зокрема, відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом, вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках.

Статтею 6 договору сторонами визначено умови щодо змін умов правочину, виконання та припинення договору.

Сторони погодили, що лізингодавець має право в односторонньому порядку змінити умови цього договору в таких випадках: лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 60 (шістдесяти) календарних днів з дня настання строку платежу, встановленого в цьому договорі (6.1.1.); лізингоодержувач порушує умови страхування, пункти 2.9, 4.1.1-4.1.2, 4.3, 4.4 загальних умов (6.1.2.); лізингоодержувач протягом строку дії цього договору порушує умови будь-яких договорів фінансового лізингу, оперативного лізингу (оренди), користування прокату та інших договорів, укладених сторонами (6.1.3.); у разі порушення справи про банкрутство лізингоодержувача. або прийняття рішення про ліквідацію чи реорганізацію лізинтоодержувача (6.1.4.); у випадку викрадення або втрати об`єкта лізингу незалежно від того був такий випадок визнаний страховим чи ні (6.1.5.); у випадку, якщо об`єкт лізингу знищений, пошкоджений і не може бути відновлений (в т.ч. при повній конструктивній загибелі об`єкта лізингу), незалежно від того був такий випадок визнаний страховим чи ні (6.1.6.); лізингоодержувач прострочив приймання об`єкта лізингу на строк понад 30 (тридцять) календарних днів (6.1.7.); у випадках та з підстав, передбачених Законом України № 361-1Х від 6 грудня 2019 р. "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (в частині вимог про припинення ділових відносин) (6.1.8.).

Пунктом 6.3 умов договору унормовано, що у випадках передбачених п.п. 6.1.1.-6.1.6., 6.1.8. загальних умов, лізингодавець має право вимагати від лізингоодержувача сплатити викупний лізинговий платіж на умовах пункту 6.4., загальних умов, а лізингоодержувач зобов`язаний сплатити викупний платіж. У випадках, передбачених п.п. 6.1.5.-6.1.6. загальних умов, право лізингоодержувача на придбання об`єкта лізингу згідно умов цього договору припиняються.

Згідно п. 6.6. договору у будь-якому випадку, незважаючи на те, вирішить лізингоодержувач скористатися можливістю здійснити викупний платіж, або не вирішить, лізингодавець має право у односторонньому порядку відмовитись від договору (розірвати договір) та вилучити об`єкт лізингу у випадках, передбачених пунктами 6.1.1.-6.1.4., 6.1.8. загальних умов.

У разі порушення лізингоодеожувачем умов пунктів 4.4., 6.5., 9.3. умов договору лізингодавець має право в односторонньому порядку відмовитись від договору та вилучити об`єкт лізингу у лізингоодержувача в наступному порядку: лізингодавець надсилає лізингоодержувачу повідомлення про відмову від договору (його розірвання) та вилучення об`єкта лізингу із зазначенням строку та місця його передачі лізингодавцю в межах України. Якщо інше не встановлено у такому повідомленні, місцем виконання договору (зобов`язань по договору) щодо повернення лізингоодержувачем об`єкта лізингу є місцезнаходження лізингодавця лізингоодерягувач зобов`язаний за свій рахунок, протягом строку встановленому в повідомленні про вилучення об`єкта лізингу, повернути об`єкт лізингу лізингодавцю незалежно від цього лізингодавець має право самостійно вилучити об`єкт лізингу з місця зберігання (знаходження, експлуатації , ремонту тощо) об`єкта лізингу без будь-яких погоджень або дозволів лізингоодержувача або будь яких інших осіб з покладенням на лізингоодержувача понесених при цьому витрат. Лізингоодержувач вважається повідомленим про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів з дня, наступного за днем відправлення лізингодавцем відповідного про це повідомлення та з цього моменту цей договір є розірваним.

Пунктами 8.1., 8.2. договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності у разі затримки виконання зобов`язання або невиконання своїх обов`язків за договором, і якщо вказані затримки чи невиконання виникли внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). До обставин непереборної сили належать війна, страйки, пожежі, вибухи, повені чи інші стихійні лиха, дії чи бездіяльність органів влади та/або управління України чи інших країн, які безпосередньо впливають на виконання сторонами їх обов`язків за договором. Сторони зобов`язані письмово, не пізніше 10 діб з моменту настання обставин непереборної сили, повідомити одна одну про настання таких обставин якщо вони перешкоджають належному виконанню цього договору. Підтвердженням настання обставин непереборної сили є виключно офіційне підтвердження таких обставин торгово-промисловою палатою України.

Пунктом 10.9 договору передбачено, що усі повідомлення та вимоги та інша кореспонденція направляються поштою рекомендованим або цінним повідомленням, чи кур`єрською доставкою в разі, якщо лізингоодержувач змінить місцезнаходження та/або фактичну адреси (які вказані у договорі) та не повідомить про такі зміни у порядку, визначеному цим договором, усі повідомлення та інша кореспонденція, направлена лізингодавцем та адреси лізингоіздержувача, зазначені у цьому договорі вважаються належним чином направленими лізингодавцем та отриманими лізингоодержувачем. При цьому, достатнім доказом направлення сторонами одна одній повідомлень, вимог та іншої кореспонденції є розрахунковий документ (касовий чек) про направлення рекомендованого повідомлення.

У разі прийняття лізингодавцем рішення про направлення повідомлення, вимоги чи іншої кореспонденції іншій стороні засобами електронної пошти е-mail повідомлення та або іншими каналами телекомунікацій, в тому числі, з використанням додатків (sms, viber, whats app, telegram) сторони в порядку ст.ст. 10, 11 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", сторони домовились що вказані повідомлення вимоги чи інша кореспонденція вважаються такими що надані/надіслані в письмовій формі та доставлені/одержані лізингоодержувачем, якщо: а) документи направлені з електронної пошти лізингодавця (що вказана в договорі та/або електронну адресу ) на електронну пошту лізингоодержувача (або його уповноваженої/контактної особи), що вказана в цьому договорі та/або взяту з заяви-анкети на одержання послуг фінансового лізингу електронну пошту та/або в офіційних письмових документах (в т.ч. бланку), підписаних лізингоодержувачем власноруч (або електронним цифровим (кваліфікованим електронним) підписом лізингоодержувача; б) документ підписано електронним цифровим підписом лізингодавця (відсканований власноручний підпис на від сканованому документі, що міститься у вкладенні е-mail повідомлення та/або електронний підпис уповноваженої особи лізингодавця під текстом/супровідним листом лізингодавця та/або електронним цифровим підписом (кваліфікованим електронним) підписом лізингодавця, що міститься у вкладенні е-mail повідомлення.

Отже, умовами укладеного між сторонами правочину передбачено право лізингодавця в односторонньому порядку достроково розірвати договір лізингу за наявності певних умов.

Поясненнями відповідача, наявною у матеріалах справи копією листа Державної митної служби України Львівської митниці № 7.4-1-23/13/6665 від 5 квітня 2022 р. стверджується, що автомобілем Peugeot 301, д.н. НОМЕР_1 було здійснено перетин державного кордону 18 березня 2022 р. на пункті пропуску "Краківець-Корчова" та повернуто його на територію України 21 березня 2022 р.

Всупереч вимог ст. 74 ГПК України суду не надано доказів надання відповідачем позивачу дозволу на вивезення об`єкту лізингу за межі території України.

Таким чином, лізингоодержувачем було порушено умови п. 4.3 договору, яким передбачено, що до припинення даного договору об`єкт лізингу не може вивозитись чи будь-яким іншим чином переміщуватись за межі території України бути переданим (відчуженими лізингоодержувачем за будь-якими договорами, обтяженим будь-якими обтяженнями будь-якими особами без письмової згоди лізингодавця).

Посилання позивача на те, що виїзд транспортного засобу був обумовлений настанням 24 лютого 2022 р. обставин непереборної сили - військової агресії з боку Російської Федерації є необґрунтованими, оскільки умовами договору не передбачено таке право позивача на вивезення автомобіля за кордон при настанні певних обставин, у т.ч. форс-мажорних.

Враховуючи порушення лізингоодержувачем умов п. 4.3 договору, що стало наслідком для виникнення у лізингодавця права у односторонньому порядку відмовитись від договору (розірвати договір) та вилучення об`єкта лізингу, підстави для визнання правочину про розірвання (відмови від) договору оформленого повідомленням № 1147 від 14 квітня 2022 р. недійсним, відсутні.

За таких обставин у задоволенні позову відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Оазіс Парк" м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар