ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

29 вересня 2022 року м. ОдесаСправа № 915/1624/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Колоколова С.І.,

Разюк Г.П.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області

на рішення Господарського суду Миколаївської області

від 09 лютого 2022 року (повний текст складено 18.08.2022)

у справі №915/1624/21

за позовом: Фермерського господарства "Кирнасовського"

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області

про: визнання права постійного користування земельною ділянкою та скасування наказу від 06.12.2019 року №11309/0/14-19-СГ"Про припинення права постійного користування земельною ділянкою",-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 09.02.2022 у справі №915/1624/21 (суддя Коваль С.М.) позовні вимоги Фермерського господарства "Кирнасовського" до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.02.2022 у справі №915/1624/21 та прийняти нове рішення по даній справі, яким у задоволені позову відмовити.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.02.2022 у справі №915/1624/21 було відкладене до надходження витребуваних цією ж ухвалою з Господарського суду Миколаївської області матеріалів зазначеної справи до суду апеляційної інстанції.

28.09.2022 матеріали справи №915/1624/21 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ознайомившись з поданими матеріалами, колегія суддів зазначає, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують повноваження представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України,сторони, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України).

Особи, які можуть бути представниками у суді, визначені ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, а саме - представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За загальним правилом у теорії права, самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності). (Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 13.03.2020 у справі №922/2844/19).

Працівник органу державної влади, органу місцевого самоврядування, юридичної особи підтверджує право на звернення від імені такого органу в порядку самопредставництва, для чого надає до суду:

- витяг з контракту, в якому визначено, що особа має повноваження представляти орган державної влади, орган місцевого самоврядування в суді в конкретній судовій справі без окремого доручення;

- оригінал або копія трудового договору (акту про призначення), або оригінал посвідчення та витяг з посадової інструкції в якій визначено, що особа має повноваження представляти орган державної влади, орган місцевого самоврядування в суді без окремого доручення керівника;

- окреме доручення (резолюція) керівника, в якому визначено повноваження особи представляти інтереси державного орган, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та юридичних осіб в суді в конкретній судовій справі, якщо посадовою інструкцією або контрактом не передбачено право такої особи представляти інтереси юридичної особи без такого доручення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №924/440/19.

Як вбачається із матеріалів справи, апеляційна скарга підписана Кравченком Юрієм Анатолійовичем, на підтвердження повноважень якого додано довіреність №б/н від 20.01.2022.

Відповідно до приписів ч. 9 ст.60 Господарського процесуального кодексу України, довіреність надає право на представництво інтересів фізичних та юридичних осіб у судах, проте за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї прав та обов`язків.

Відповідно, особа, яка представляє юридичну особу у суді за довіреністю і виконує процесуальні дії на підставі повноважень, наданих їй довіреністю, виступає від імені цієї особи - довірителя, а не в порядку самопредставництва.

З огляду на викладене представник, звертаючись до суду на підставі виданої ним довіреності, не діє у такому разі як законний представник в порядку самопредставництва.

Довіреність, за відсутності доказів, передбачених ч. 4 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України (статуту, положення, трудового договору, контракту тощо), не є доказом того, що відповідна особа уповноважена діяти від імені відповідного довірителя в порядку самопредставництва. (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №922/761/19).

Враховуючи вищезгадані норми чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що до апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області повинно бути надано докази щодо можливості здійснення Кравченком Юрієм Анатолійовичем представництва апелянта у порядку самопредставництва (на підставі наказу, розпорядження, посадової інструкції тощо.) або докази, що підтверджують право представника апелянта на здійснення адвокатської діяльності.

Судова колегія зазначає, що до апеляційної скарги не надано ані свідоцтва про здійснення адвокатської діяльності, ані документі на підтвердження зайняття Кравченком Юрієм Анатолійович відповідної посади для можливості здійснення самопредставництва Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у суді апеляційної інстанції.

Згідно з ч.2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених ст. 258 Господарського процесуального кодексу, застосовуються положення ст. 174 ГПК.

За змістом ч.1, 2 ст. 174 Господарського процесуального України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Також суд звертає увагу скаржника на те, що у відповідності до приписів ч.6 ст. 260 ГПК України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.02.2022 у справі №915/1624/21 залишити без руху.

2. Встановити Головному управлінню Держгеокадастру у Миколаївській області строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, а саме: докази, які підтверджують повноваження Кравченко Ю.А. представляти інтереси апелянта в суді апеляційної інстанції протягом 7-ми днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити Головному управлінню Держгеокадастру у Миколаївській області, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Я.Ф. Савицький

Суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк