ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року Справа № 918/99/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Бучинська Г.Б.

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Авіа Агро" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі №918/99/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" на рішення Господарського суду Рівненської області у справі №918/99/22 від 13 квітня 2022 року, повний текст рішення складено 14 квітня 2022 року, суддя Заголдна Я.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Авіа Агро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія"

про стягнення 110351 грн 50 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Меридіан Авіа Агро" (надалі - Позивач) звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" (надалі Відповідач) про стягнення з Відповідача боргу в сумі 102 224 грн 41 коп., пені в сумі 4 909 грн 57 коп., трьох відсотків річних в розмір 848 грн 60 коп., інфляційних втрат в розмірі 2 368 грн 99 коп..

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 13 квітня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 102 224 грн 41 коп. основного боргу, 4 909 грн 57 коп. пені, 848 грн 60 коп. 3 % річних, 2 368 грн 99 коп. інфляційних втрат.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з підстав, висвітлених в ній, просив рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 8 серпня 2022 року апеляційну скаргу Відповідача на рішення Господарського суду Рівненської області від 13 квітня 2022 року в справі №918/99/22 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Рівненської області від 13 квітня 2022 року в справі №918/99/22 залишено без змін.

При цьому, Позивач подаючи відзив на апеляційну скаргу повідомив, що орієнтовний розмір судових витрат в апеляційному провадженні складає 15000 грн, що складається з витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Докази понесення даних судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (а.с151).

23 серпня 2022 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява від представника Позивача про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15000 грн..

Враховуючи наведене, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25 серпня 2022 року було повідомлено сторін про те, що зазначену заяву представника Позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції буде розглянуто без виклику сторін в спрощеному порядку, додаткова постанова (чи ухвала) по даній справі буде виготовлена до 27 вересня 2022 року (включно).

Дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву представника Позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

В силу дії пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (а саме: - подання (заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи); зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За положеннями частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України вбачається що, судові витрати складаються з: судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

В силу дії статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність": гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до Додатку №2 до Договору №1 про надання правової допомоги №1-11202026 від 15 серпня 2022 року, сторони погодили, що правова допомога, яка надається Адвокатом для Позивача по судовій справі №918/99/22 у Північно-західному апеляційному господарському суді складається з: вивчення та ознайомлення з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Рівненської області від 13 квітня 2022 року; аналіз законодавства України та судової практики - 1500 грн; написання, формування та направлення відзиву на апеляційну скаргу - 7500 грн (а.с. 164).

Згідно Акту здачі-прийняття робіт №8П вартість послуг представника Позивача під час розгляду справи апеляційним господарським судом складає 15000 грн (а.с. 165), а саме:

· вивчення та ознайомлення з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Рівненської області від 13 квітня 2022 року - 3000 грн;

· аналіз законодавства України та судової практики - 1500 грн;

· написання, формування та направлення відзиву на апеляційну скаргу - 7500 грн;

Сторони погодили, що вартість однієї години надання послуг становить 3000 грн.

Наявність акту наданих послуг правничої допомоги в суді апеляційної інстанції свідчить про зазначення представником Позивача детального переліку наданих ним послуг .

Окрім того, з долучених до матеріалів справи доказів (в розрізі зазначення в апеляційній скарзі щодо понесення судових витрат на правничу допомогу адвоката в апеляційному суді) вбачається дотримання представником Позивача вимог частини 8 статті 129 ГПК України, а саме щодо подання доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції протягом п`яти днів, після заявлення представником Позивача про такі судові витрати.

При цьому колегія суду апеляційної інстанції констатує, що апеляційним господарським судом за результатами розгляду апеляційної скарги, поданої представником Відповідача, апеляційну скаргу Відповідача на рішення Господарського суду Рівненської області від 13 квітня 2022 року в справі №918/99/22 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Рівненської області від 13 квітня 2022 року в справі №918/99/22 залишено без змін.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з наведеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (дана правова позиція висвітлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Колегія суддів враховує , що адвокат Ковальчук А.С. готувала та подавала відзив на апеляційну скаргу.

Отже колегія суддів приходить до висновку, що із досліджених та поданих до матеріалів справи доказів вбачається, що в рамках даної справи адвокат Ковальчук А.С. надавала правову допомогу Позивачу в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, достатньо підставою для визначення суми гонорару є його фіксований розмір та умови виплати у договорі про надання правової допомоги.

Окрім того, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачає такої обов`язкової умови сплати гонорару як складення сторонами акту виконаних робіт. Тому достатніми доказами надання правничої допомоги є наданий договір в котрому міститься фіксована сума гонорару та зазначення характеру послуг, котрі надаються адвокатом.

Суд констатує при цьому, що Об`єднана Палата Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року зробила наступний правовий висновок, що: «витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено».

Таким чином, достатньо підставою для покладення на іншу сторону витрат на правничу допомогу є доведений факт їх обсягу та реального виконання, навіть за відсутності відомостей про перерахування коштів на користь адвоката.

Окрім того у постанові від 3 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, разом із тим, у частині 5 наведеної норми визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат; розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Згідно із частиною 5 статтею 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зважаючи на все вищеописане, колегія суддів констатує, що заперечень Відповідача щодо співмірності судових витрат (в тому числі у відзиві на апеляційну скаргу) не подано до суду апеляційної інстанції.

При цьому, Відповідач був обізнаний з позицією представника Позивача щодо покладення судових витрат, понесених Позивачем в суді апеляційної інстанції, з огляду про зазначення таких витрат у відзиві на апеляційну скаргу (а.с. 151) із долученням відповідних доказів направлення копії такого відзиву Відповідачу.

Частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що судове рішення винесено апеляційним господарським судом на користь Позивача, в контексті відсутності заперечень з боку Відповідача щодо співмірності заявлених судових витрат, а також відповідно до вищезазначеної норми діючого законодавства України, судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції підлягають задоволенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягають покладенню на Відповідача.

З огляду на усе вищеописане у даній судовій постанові, беручи до уваги доведення адвокатом Ковальчук А.С. обставин надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, погодження суми гонорару (оскільки сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи) та відсутності будь-яких заперечень з боку Відповідача щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, зважаючи на факт залишення без задоволення апеляційної скарги Відповідача та задоволення позову, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність покладення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі 15000 грн на Відповідача.

Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Авіа Агро" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі №918/99/22 - задоволити.

2. Стягнути з овариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" ((03151, м. Київ, вул. Волинська, 48/50, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Авіа Агро" (35601, Рівненська область, Дубенський район, місто Дубно, пров. Центральний, будинок 1, ) 15000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.

3. Господарському суду Рівненської ї області видати відповідний наказ.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Додаткову постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Справу №918/99/22 повернути Господарському суду Рівненської області

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.