ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2022 р. м. Ужгород Справа № 921/118/22

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участю секретаря судового засідання Нагібіної І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Керівника Тернопільської окружної прокуратури, м. Тернопіль в інтересах держави

в особі Західного офісу Держаудитслужби, м. Львів (позивач-1)

в особі Тернопільської районної державної адміністрації, м. Тернопіль (позивач-2)

в особі Відділу культури, молоді та спорту Тернопільської районної державної адміністрації, смт. Велика Березовиця Тернопільської області (позивач-3)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «УкртранссервісГруп», м. Ужгород

про стягнення неправомірно отриманих коштів на суму 75056,55 грн.,

представники:

позивачі-1, 2, 3 не з`явилися;

відповідача не з`явився;

прокуратури Романюк Д.В., прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури;

Прокурором заявлено вимоги про стягнення з відповідача коштів на суму 75056,55 грн сплачених останньому на підставі нікчемних в силу приписів закону додаткових угод № 2 від 19.02.2019, № 3 від 22.02.2019 до договору № 19-537 на постачання природного газу від 15.02.2019 укладеного відділом культури, молоді та спорту Тернопільської районної державної адміністрації та ТОВ Укртранссервіс-Груп. Позовні вимоги обґрунтовані незаконним підвищенням за додатковими угодами ціни товару, визначеної в договорі, який був укладений за результатами публічних закупівель природного газу. Посилається на те, що ТОВ Укртранссервіс-Груп було визнано переможцем оголошених відділом відкритих торгів з остаточною ціновою пропозицією 414216,00 грн., вартістю 1000 кбм газу 9414,00 грн. та на цих умовах відділом з ТОВ Укртранссервіс-Груп 15.02.2019 укладено договір №19-537 на постачання природного газу.

У подальшому за ініціативою ТОВ Укртранссервіс-Груп сторонами внесені зміни до договору № 19-537 від 15.02.2019 шляхом укладення додаткових угод №№ 2,3, за змістом яких збільшено первісну ціну товару (9414,00 грн. за 1000 куб.м, газу), а саме: за додатковою угодою № 2 ціну за 1000 куб.м газу збільшено до 10355,00 грн з ПДВ; за додатковою угодою № 3 - ціна за 1000 куб.м газу становила 11390,00 грн з ПДВ. У результаті наведеного вартість 1000 кбм газу була збільшена на понад 10,00 %.

Стверджує про укладення додаткових угод №№ 2,3 за відсутності належного документального обґрунтування коливання ціни газу та про порушення позивачем-3 та відповідачем вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» при укладанні додаткових угод, оскільки не дотримано встановленого цим Законом порядку внесення змін до вже укладеного за результатами відкритих торгів договору, що за приписами ст. 37 цього Закону є підставою вважати такі угоди нікчемними.

Вказані порушення спричинили шкоду інтересам держави, оскільки на підставі зазначених нікчемних угод відділом культури надмірно сплачено відповідачу за поставлений газ за період з лютого 2019 по лютий 2020 бюджетних коштів на суму 75056,55 грн., стягнення якої є предметом даного спору.

Представник прокуратури у ході судового провадження наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до матеріалів справи документами.

Позивач-1 письмово клопотав про розгляд справи за відсутності його уповноважених представників, повідомивши про підтримання позовних вимог прокурора.

Позивачі-2, 3 повідомлені про дане судове провадження письмових пояснень по суті спору суду не надали, участі уповноваженого представника у судовому розгляді не забезпечив.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, участі уповноваженого представника у судовому розгляді справи не забезпечив, до суду повернута без вручення адресату кореспонденція, яка була надіслана відповідачу за його адресою зазначеною у позовних матеріалах - 88018, м. Ужгород, вул. Швабська, 53, - яка згідно відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є його офіційною адресою (ухвали суду у справі від 05.05.2022, 24.05.2022 - із зазначенням установою зв`язку причини «адресат відсутній»). У зв`язку з наведеним згідно ухвал суду від 05.05.2022, 24.05.2022, 03.08.2022 повідомлення відповідача у справі про дату, час та місце розгляду справи судом здійснювалося шляхом офіційного оприлюднення оголошення у справі на офіційному вебсайті судової влади України. З опублікуванням оголошення за змістом ст. 122 ГПК України відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 13 ГПК України).

За наведених обставин вважається, що відповідач не скористався своїм правом прийняти участь у судовому розгляді справи, надати суду пояснення власної позиції по суті спору, тому суд вправі відповідно до положень ст. 178 ГПК України вирішити справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури у ході судового розгляду справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено та не спростовано ніким з учасників процесу у ході судового розгляду справи такі фактичні обставини справи.

09.01.2019 відділом культури на веб-порталі публічних закупівель Prozorro розміщено оголошення № UA-2019-01-09-000951-с про проведення відкритих торгів на закупівлю природного газу обсягом 44000 кбм.

За результатам проведеної процедури закупівлі переможцем визнано ТОВ Укртранссервіс-Груп відповідача у справі - з ціновою пропозицією 414216,00 грн., з яким 15.02.2019 укладено договір № 19-537 на постачання природного газу (далі- договір).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.5, 3.2, 3.6, 4.1 договору постачальник відповідач у справі - зобов`язався передати у власність споживачу відділу культури - у 2019 році природний газ в обсязі 44,00 тис. кбм за ціною 9414,00 грн (з ПДВ) за 1000 кбм, що відповідає ціновій пропозиції переможця відкритих торгів, загальна сума договору становить 414216,00 грн.

У подальшому, ТОВ Укртранссервіс-Груп та відділ укладали додаткові угоди до договору, зокрема, додаткові угоди №№ 2,3, за змістом яких збільшено первісну ціну товару (9414,00 грн. за 1000 куб.м газу), а саме: за додатковою угодою № 2 від 19.02.2022 - ціна за 1000 куб.м газу зросла до 10355,00 грн з ПДВ; за додатковою угодою № 3 від 22.02.2019 - ціна за 1000 куб.м газу становила 11390,00 грн з ПДВ.

У результаті наведеного вартість 1000 кбм газу на протязі трьох діб була збільшена понад 10,00 % первісної вартості.

При цьому, приписами ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (Закон), яким визначено правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади, встановлено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися, після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

У даному випадку сторони договору порушили наведені приписи Закону, оскільки ціна за одиницю товару з укладенням додаткових угод збільшилася більш ніж на 10 %.

Обґрунтуванням укладання додаткових угод послугували надані відповідачем експертні висновки Житомирської торгово-промислової палати від 12.02.2019 № В-248 та інформації Харківської торгово-промислової палати від 07.02.2019 (додаткова угода № 2)

Суд, дослідивши зазначені документи, погоджується з доводами прокурора про те, що такі не містять інформації щодо коливання ціни на природний газ, що за змістом вищенаведених приписів ст. 36 Закону є єдиною умовою та підставою зміни первісно встановленої ціни. У вказаних документах лише визначено вартість природного газу на конкретну дату та не наведено динаміку зміни ціни в бік збільшення; у них відсутній аналіз вартості ціни газу на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни природного газу на ринку, відтак наведені документи не можуть вважатися належним обґрунтуванням для зміни істотних умов договору. До того ж, зазначені документи видані датами, що передували укладенню основного договору.

Отже, у ході судового розгляду справи встановлено та ніким з учасників не спростовано, що укладення додаткових угод №№ 2,3 до договору відбулося за відсутності належного обґрунтування та з порушенням приписів ч. 4 ст. 36 Закону.

Відповідно до ст. 37 Закону договір про закупівлю є нікчемним у разі, зокрема, його укладення з порушенням вимог ч. 4 ст. 36 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин); у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За фактичних обставин справи та з огляду на наведені приписи Закону та Цивільного кодексу України укладені позивачем-3 та відповідачем у даній справі додаткові угоди №№ 2,3 до договору є нікчемними в силу закону, отже - недійсними.

Разом з тим, матеріалами справи, зокрема, актами прийому-передачі природного газу, розрахунком позовних вимог, встановлено, що на підставі нікчемних додаткових угод № 2,3 до договору відділом на протязі з лютого 2019 по лютий 2020 прийнято від відповідача природній газ, при цьому надмірно та безпідставно сплачено бюджетних коштів на загальну суму 75056,55 грн.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину; якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною; правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін; вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

У справі, що розглядається, нікчемними є додаткові угоди № 2,3 до договору, що не спростовує наявність договірних відносин сторін відповідно до договору № 19-537 на постачання природного газу від 15.02.2019 укладеного відділом та ТОВ Укртранссервіс -Груп.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК і ГК, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

У ч. 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 695 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами ст. 699 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, згаданими нормами глави 54 ЦК України «Загальні положення про купівлю-продаж» встановлений обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві.

Наведене відповідає правовим висновкам, що містяться у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

Отже, за фактичних обставин даної справи та на підставі зазначених приписів Цивільного кодексу України, позов прокурора про стягнення з відповідача на користь відділу суми 75056,55 грн. належить задоволити повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати прокуратури на судовий збір за розгляд позовних вимог у даній справі на суму 2481,00 грн. підлягають відшкодуванню з відповідача

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

1.1. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранссервіс-Груп» (88018, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 53, ) на користь Тернопільської районної державної адміністрації (46018, м. Тернопіль, майдан Перемоги, буд. 1, ) надмірно отримані кошти на суму 75056,55 грн. (сімдесят п`ять тисяч п`ятдесят шість грн. 55 коп.)

1.2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранссервіс-Груп» (88018, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 53, ) у відшкодування сплаченого судового збору суму 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн. 00 грн.) на користь Тернопільської обласної прокуратури (46000, м. Тернопіль, бульвар Т. Шевченка, 7, ).

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 23.09.2022

Суддя Ушак І.Г.