УХВАЛА

27 вересня 2022 року

м. Київ

cправа № 927/37/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Стратієнко Л.В.

за участю секретаря судового засідання - Коровай Л.В.;

за участю представників учасників справи:

позивача - Зубенко В.М. (адвокат),

відповідача - Матвійчук А.С. (адвокат)

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат"

на рішення Господарського суду Чернігівської області

(суддя - Ноувен М.П.)

від 13.05.2021

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Кравчука Г.А., судді - Козир Т.П., Коробенка Г.П.)

від 28.09.2021

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат"

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос Деревини"

про стягнення 8 206 792,00 грн,

Короткий зміст позовних вимог та заперечень

1. У січні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Ніжинський жиркомбінат" (далі - ПАТ "Ніжинський жиркомбінат") звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос Деревини" (далі - СТОВ "Колос Деревини") про стягнення штрафних санкцій, що передбачені договором поставки № 8-Ф від 26.06.2020 у загальній сумі 8 206 792, 00 грн з яких: 7 000 000, 00 грн штрафна санкція по специфікації № 1 до договору, 1 206 792,00 грн штраф у розмірі 20 % від вартості непоставленого (несвоєчасно поставленого) товару по специфікаціях № 1 та № 2.

2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов`язання з поставки товару, зокрема, щодо об`єму поставленого товару.

3. СТОВ "Колос Деревини" проти позовних вимог заперечувало, зазначаючи, що товариство докладало значних зусиль для вирощення обумовленої договором сільськогосподарської продукції, однак було позбавлено реальної можливості поставити весь товар через обставини, які не залежали від його волі, а саме через низьку врожайність зерна у зв`язку з вкрай несприятливими погодними умовами (засухою). На підтвердження вказаних обставин відповідач отримав сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), у якому засвідчено існування виняткових погодних умов на території Городнянського району у травні - серпні 2020 року, що унеможливили виконання договірних зобов`язань в обумовлений термін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

4. 23.06.2020 між СТОВ "Колос Деревини" (постачальник) та ПАТ "Ніжинський жиркомбінат" (покупець) укладено договір поставки № 8-Ф (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити насіння соняшнику врожаю 2020 року, іменований надалі товар, на умовах цього договору.

5. Пунктом 6.2. договору сторони узгодили, що у разі несвоєчасної поставки або непоставки товару, або його частини постачальник сплачує договірну штрафну санкцію в розмірі 10% від вартості непоставленого (несвоєчасно поставленого) товару за кожен день прострочення і, крім того, відшкодовує всі заподіяні цим збитки. У разі несвоєчасної поставки або непоставки товару, або його частини, на строк, понад 3 (три) календарних дні постачальник також додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого (несвоєчасно поставленого) товару, або його частини.

6. Згідно з п. 7.2. договору сторона, для якої настали форс-мажорні обставини, зобов`язана повідомити іншій стороні протягом 10 календарних днів з моменту виникнення таких обставин. Належним доказом наявності зазначених обставин та їх тривалості будуть служити підтвердження Торгово-промислової палати Україні. В іншому випадку форс-мажорні обставини вважаються непідтвердженими.

7. Пунктом 8.6. договору сторони узгодили, що постачальник шляхом підписання цього договору підтверджує, зокрема, такі обставини: увесь товар, що визначений цим договором, було вироблено (вирощено) особисто постачальником як сільськогосподарським підприємством виробником.

8. Відповідачем було поставлено, а позивачем прийнято товар в кількості 512, 48 тон на загальну суму 4 304 312, 15 грн. Відповідачем за специфікацією №1 недопоставлено товар у кількості 87, 52 тонн, за специфікацією № 2 - 400 тонн, у зв`язку з чим позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення штрафні санкції.

9. Згідно з довідкою №25-03/748 від 02.10.2020 Чернігівського обласного центру з гідрометеорології існування несприятливих погодних умов у травні-серпні 2020 року у Городнянському районі зумовило низьку врожайність соняшнику у регіоні.

10. Районною комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Городнянської державної адміністрації на позачерговому засіданні 07.10.2020 було встановлено, що природні умови у травні - серпні 2020 року (значне коливання температури повітря, заморозок у травні, жарка погода влітку, кількість опадів у червні 49% від норми, у липні 60% від норми, з 1 по 15 серпня 8 % від норми, ґрунтова засуха) були несприятливі для розвитку і дозрівання соняшнику і вплинули на його урожай.

11. 16.10.2020 відповідач листом № 65 повідомив позивача про існування непереборних обставин - несприятливих погодних умов (засухи) та неможливість виконання зобов`язання із поставки товару у обсязі 1000 тонн, але ще здійснив поставку наявного у нього соняшника врожаю 2020 року.

12. Позивач листом № 724 від 29.10.2020 у відповідь на звернення відповідача повідомив останнього, що він не приймає до уваги лист відповідача №65 від 16.10.2020, оскільки лише підтвердження Торгово-промислової палати України може вказувати про існування обставин непереборної сили.

13. 30.10.2020 відповідач отримав сертифікат № 3100-20-1763 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), у якому засвідчено існування виняткових погодних умов на території Городнянського району у травні-серпні 2020 року, що унеможливили виконання договірних зобов`язань в обумовлений термін. Відповідач повідомив позивача про отримання сертифікату.

14. Платіжним дорученням № 1264 від 20.11.2020 відповідач, на вимогу позивача, повернув 195 687, 85 грн попередньої оплати за товар.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

15. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.05.2021, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

16. Суди виходили з того, що:

- сторони узгодили, що увесь обсяг товару, що визначений цим договором, вироблено (вирощено) постачальником як сільськогосподарським підприємством - виробником. Тобто, сторони обумовили, що відповідач повинен поставити позивачу саме насіння соняшнику, вирощеного постачальником і саме врожаю 2020 року;

- відповідач поставив позивачу 512, 48 тон насіння соняшнику, що складає 98, 6% від обсягу всього зібраного врожаю;

- несприятливі погодні умови протягом травня - серпня 2020 року призвели до недостатньої кількості врожаю сільськогосподарської культури, яка є предметом спірного договору;

- вказані обставини не слід розцінювати як форс-мажорні, оскільки відповідач про їх настання повідомив позивача з пропуском строку, визначеного п. 7.2. договору;

- обставини, які склалися, не залежать від волі відповідача і об`єктивно унеможливили належне виконання відповідачем свого зобов`язання за договором у повному обсязі, у діях відповідача відсутня вина та протиправна поведінка зобов`язаної особи, що виключає стягнення з відповідача штрафних санкцій та, відповідно, задоволення позовних вимог;

- доводи позивача стосовно того, що відповідач мав можливість закупити ту кількість соняшнику, якої бракувало для виконання зобов`язань по договору є необґрунтованими, оскільки договором сторони узгодили, що відповідач повинен поставити позивачу насіння соняшнику, вирощеного саме ним і лише врожаю 2020 року;

- доказів, які підтверджують, що недопоставка відповідачем товару завдала збитків позивачу, останнім не подано.

Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, виклад позиції інших учасників справи. Підстава відкриття касаційного провадження

17. 08.11.2021 позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.05.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

18. Обґрунтовуючи наявність підстави касаційного оскарження згідно з пунктом 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми статей 614 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), 218 Господарського кодексу України (далі - ГК України) (дійшов хибного висновку, що в діях відповідача відсутня вина та протиправна поведінка) та не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 28.10.2021 у справі № 913/717/20 щодо стягнення збитків та штрафних санкцій у зв`язку з порушенням умов договору поставки та від 19.08.2021 у справі № 910/11889/20 щодо можливості альтернативного виконання зобов`язання (закупити соняшник у іншої особи і поставити позивачу).

19. Також скаржник вказує, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №914/2173/19, оскільки правовідносини не є подібними зі справою, яка переглядається.

20. 21.01.2022 до суду касаційної інстанції від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому сторона просить касаційне провадження у справі №927/37/21 закрити, посилаючись на те, що:

- основна частина касаційної скарги мотивована відсутністю подібності у правовідносинах у справі № 914/2173/19, однак доводи сторони фактично зводяться до позиції у справі, яка була викладена у позові та апеляційній скарзі;

- посилання скаржника на аналогічність правовідносин у цій справі та справі №913/717/20 є необґрунтованим, оскільки судом касаційної інстанції у справі №913/717/20 не було зроблено жодних правових висновків щодо застосування будь-яких правових норм з огляду на те, що підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшли свого підтвердження;

- посилання на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 19.08.2021 у справі № 910/11889/20 є безпідставними, оскільки зобов`язання сторін у вказаній справі врегульовано як Законом України "Про ринок електричної енергії", так і загальними положеннями цивільного законодавства. Натомість до відносин у цій справі спеціальні нормативно-правові акти не підлягають до застосування;

- суд апеляційної інстанції правомірно врахував висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 914/2173/19, оскільки обставини наведеної справи і цієї є подібними.

Також відповідач просив стягнути з позивача судові витрати у розмірі 36 000, 00 грн.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. За чинним конституційним правопорядком, що його визначено приписами пункту 14 частини першої статті 92, пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України, на рівні закону забезпечується право на апеляційний перегляд кожної справи, а право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується лише в тих випадках, що їх визначив законодавець.

22. У постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, що реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів. Встановлення в процесуальному кодексі виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення. Введення процесуальних "фільтрів" не порушує право на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій, можна стверджувати, що введення процесуальних "фільтрів" допуску до перегляду судових рішень касаційним судом не порушує право доступу до правосуддя (пункти 5.10, 5.16, 5.21).

23. У статті 287 ГПК України, якою регламентоване право касаційного оскарження, визначено перелік судових рішень, які підлягають касаційному оскарженню у господарському процесі, а також визначені підстави та випадки, коли касаційне оскарження допускається.

24. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом застосовуються правила статті 300 ГПК України, відповідно до якої переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ч. 1). Водночас суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, зокрема, у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (ч. 4).

25. Касаційне провадження у справі відкрито відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, яка визначає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

26. Наведене узгоджується із частиною четвертою статті 236 ГПК України, яка визначає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

27. Отже, відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) відсутня постанова Верховного Суду про відступлення від такого висновку; (3) висновок Верховного Суду стосується правовідносин, які є подібними.

28. При цьому, підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

29. Колегія суддів враховує, що процесуальний кодекс та інші законодавчі акти не містять визначення поняття "подібні правовідносини", а також будь-яких критеріїв визначення подібності правовідносин з метою врахування відповідного висновку, тому для розуміння відповідних термінів звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду.

30. Задля юридичної визначеності в застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин (подібність відносин), Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (пункт 39) конкретизувала свої висновки щодо подібності правовідносин, зазначивши таке. На предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то в такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним й об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

31. Предметом розгляду цієї справи є вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій за договором поставки у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язання з поставки товару.

32. Постановою Верховного Суду від 28.10.2021 у справі № 913/717/20, на яку посилається скаржник, закрито касаційне провадження відкрите на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, у зв`язку з тим, що оскаржувані судові рішення у справі, яка переглядається, прийняті за наявністю різних предметів, підстав та обставин, що формують зміст правовідносин аніж у справах, на які посилається скаржник. Касаційну скаргу у частині підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України залишено без задоволення з огляду на те, що наведені скаржником підстави не знайшли свого підтвердження.

33. Тобто Верховний Суд у справі № 913/717/20 жодного висновку щодо застосування статті 614 ЦК України норми у подібних правовідносинах не зробив, оскільки суд виходив з не подібності правовідносин у справах, на які посилався скаржник та у справі № 913/717/20 і закрив касаційне провадження. Постанову суду апеляційної інстанції, якою задоволено позов про стягнення штрафних санкцій, в частині її оскарження на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України (щодо порушення норм процесуального права) було залишено без змін. Тобто, висновок Верховного Суду у справі № 913/717/20 не є висновком про застосування норми матеріального права у подібних правовідносинах.

34. Верховний Суд у справі № 910/11889/20 дійшов висновку про те, що недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника не є підставою для звільнення відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі, в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії за "зеленим тарифом", отриманої у травні 2020 року. Факт відсутності бюджетного фінансування, у тому числі, і через ненадходження коштів від ПАТ "НЕК "Укренерго", не може звільняти відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати придбаної електроенергії, оскільки вказані обставини не визначені нормами закону як такі, що звільняють від виконання зобов`язання. Ані умовами договору, ані положеннями Порядку №641 обов`язок гарантованого покупця з оплати вартості купленої у виробника електричної енергії не ставиться в залежність від виконання ПАТ "НЕК "Укренерго" своїх зобов`язань перед гарантованим покупцем, а тому, недодержання своїх обов`язків ПАТ "НЕК "Укренерго" не є підставою для звільнення відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань з оплати вартості обсягу придбаної електричної енергії за "зеленим" тарифом. Тобто у вказаній справі було допущено прострочення зобов`язання з оплати вартості електроенергії у зв`язку з порушенням зобов`язань контрагентами боржника та відсутністю бюджетного фінансування.

35. Водночас у справі, яка переглядається, було допущено прострочення виконання зобов`язання з поставки товару, у зв`язку з несприятливими погодними умовами. Суди дійшли висновку, що такі обставини не залежали від волі відповідача і об`єктивно унеможливили виконання відповідачем своїх обов`язків з поставки товару.

36. Отже, у справі № 910/11889/20 та у справі, що переглядається, однаковий предмет спору, проте різні (не схожі) підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, що свідчить про неподібність правовідносин.

37. При цьому суд касаційної інстанції зазначає, що фактично доводи заявника касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та необхідності дослідження умов договору, укладеного сторонами. Договір поставки досліджувався судами попередніх інстанцій і йому була надана вірна юридична оцінка. Водночас вирішення таких питань не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції відповідно до ч. 2 ст. 300 ГПК України.

38. З огляду на викладене, касаційне провадження, яке відкрите з підстави передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, підлягає закриттю на підставі пунктів 5 частини першої статті 296 цього Кодексу.

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.05.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 у справі № 927/37/21 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кондратова

Судді Н. Губенко

Л. Стратієнко