ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.09.2022м. СумиСправа № 920/238/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Кириченко-Шелест А.Г.,

Розглядається в порядку загального позовного провадження справа № 920/238/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Галузеве підприємство Промсервіс (вул. СКД, 24, м. Суми, 40024),

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Охтирська молочна промислова компанія Славія (провулок Лісовий, буд. 18, с.Лутище, Охтирський район, Сумська область, 42751),

про стягнення 3 382 460 грн 64 коп.,

представники учасників справи:

від позивача Кендюшенко А.О.;

від відповідача Чернявська О.М.;

УСТАНОВИВ:

Позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Охтирська молочна промислова компанія Славія 3382460 грн 64 коп. заборгованості за договором постачання природного газу № 20.44 від 10.07.2017, що укладений між сторонами, в тому числі 2805943 грн 20 коп. заборгованості за поставлений природний газ (за період листопад 2021 року - лютий 2022 року), 229829 грн 47 коп. пені, 35867 грн 89 коп. 3% річних, 310820 грн 08 коп. інфляційних втрат.

Ухвалою від 25.05.2022 Господарський суд Сумської області відкрив провадження у справі № 920/238/22, призначив підготовче засідання з повідомленням сторін на 20.06.2022, 10:15; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; надав позивачу семиденний строк для подання відповіді на відзив; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

20.06.2022 відповідач подав заяву (вх. № 2482/22 від 20.06.2022), в якій просить підготовче засідання призначене на 20.06.2022 не проводити та призначити його на іншу дату.

У судовому засіданні 20.06.2022, розглянувши заяву відповідача (вх.№2482/22 від 20.06.2022) про перенесення підготовчого засідання, заслухавши позицію позивача по справі, суд, з метою надання можливості відповідачу скористатися правом на подання відзиву на позовну заяву, постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 06.07.2022, 12-00.

27.06.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 2692 від 27.06.2022), в якому просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що за укладеним між сторонами договором природний газ постачається до структурного підрозділу відповідача, який знаходиться на окупованій частині території України за адресою: Харківська область, смт. Великий Бурлук, вул. Соборна, 2. Відповідно до п. 10.1. договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків за договором, якщо невиконання є наслідком форс-мажорних обставин, в тому числі війни або військових дій. Згідно з п. 10.3. договору, строк виконання зобов`язань за договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин; за умовами п. 10.5. договору, сторони зобов`язані негайно повідомити одна одну про виникнення форс-мажорних обставин та протягом 5-ти днів надати відповідні документи. Відповідач об`єктивно втратив можливість здійснювати діяльність та належним чином виконувати власні грошові зобов`язання саме як наслідок незаконного воєнного вторгнення рф на суверенну територію України та спровоковані вказаними діями наслідки на території, де фактично розміщений виробничий структурний підрозділ відповідача, про що позивача було повідомлено листами від 27.04.2022 та від 01.06.2022. З урахуванням умов договору, відповідач вважає передчасним зверненням позивача з даним позовом, зазначає, що ТОВ ОМПК Славія виконає власні зобов`язання після усунення обставин непереборної сили.

У судовому засіданні 06.07.2022, за участю представника відповідача, суд, з метою надання часу позивачу для подання відповіді на відзив, а також надання відповідачу часу для подання доказів на підтвердження обставин, викладених у відзиві на позовну заяву, постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 09.08.2022, 12-00.

27.07.2022 відповідач подав клопотання (вх. № 3251 від 27.07.2022), в якому просить суд долучити до матеріалів справи докази на підтвердження викладених у відзиві обставин, а саме: копію договору про постачання природного газу № 20-44 від 10.07.2017 між ТОВ Галузеве підприємство Промсервіс та ТОВ ОМПК Славія; копію договору про експлуатацію складових газорозподільної системи № 06DKh6816-17 від 01.06.2017 між ТОВ ОМПК Славія та ПАТ Харківгаз з додатками; копії актів наданих послуг розподілу природного газу за період з листопада 2021 року по січень 2022 року та копії актів приймання-передачі природного газу за цей же період; копію акту наданих послуг розподілу природного газу за лютий 2022 року; копію технічного розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від 01.11.2021; копію технічного розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від 01.12.2021; копію технічного розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від 01.01.2022; експлуатаційний дозвіл ТОВ ОМПК Славія №20-07-01 від 11.08.2017, що підтверджує адресу потужності (смт. Великий Бурлук, Харківська обл., вул. Соборна, 2). Вказані докази підтверджують, що адресою об`єкта (точки комерційного обліку) природного газу, що постачався ТОВ Галузеве підприємство Промсервіс до ТОВ ОМПК Славія є: Харківська область, смт. Великий Бурлук, вул. Соборна, (Тєрєшкової), буд. 2.

08.08.2022 відповідач подав клопотання (вх. № 1744, 3428/22 від 08.08.2022), в якому просить суд продовжити відповідачу процесуальні строки для подання заперечень на відповідь на відзив та доказів на їх підтвердження у справі №920/238/22 на строк, що охоплює строки пошуку адвоката, ознайомлення його із матеріалами справи; відкласти судове засідання у справі №920/238/22, призначене на 09.08.2022 о 12 год.00 хв. на іншу дату; продовжити строк підготовчого провадження у справі № 920/238/22.

09.08.2022 позивач подав відповідь на відзив (вх. № 3478/22 від 09.08.2022), в якій підтримує позовні вимоги та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Позивач зазначає, що відповідач не надав доказів того, що структурний підрозділ відповідача знаходиться за адресою: Харківська область, смт. Великий Бурлук, вул. Соборної, буд. 2, і що саме окупація структурного підрозділу є наслідком невиконання зобов`язань за договором постачання природного газу № 20.44. Неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором не пов`язане із військовою агресією рф проти України, оскільки таке зобов`язання виникло до початку агресії у 2021 році та на початку 2022 року, тому введений воєнний стан в Україні не є форс-мажорними обставинами саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання, що є предметом спору у справі.

У судовому засіданні 09.08.2022, розглянувши клопотання відповідача (вх.№1744;3428/22 від 08.08.2022) про відкладення судового засідання та продовження строків для подання заперечень, суд постановив протокольну ухвалу про продовження відповідачу строку для подання заперечень на відповідь на відзив на 10 днів до 19.08.2022; продовження строку підготовчого провадження на 30 днів до 25.08.2022 у відповідності до ст. 177 ГПК України; відкладення підготовчого засідання на 25.08.2022, 10-00.

23.08.2022 відповідач подав заперечення (вх. № 1935, 3796/22 від 23.08.2022), в якому просить суд зменшити штрафні санкції до 243033,84 грн виключивши із розрахунку, наданого позивачем, періоди після 22.02.2022 (пеня 125279,26 грн, 3% річних 20185,36 грн, інфляційні втрати 97569,22 грн); у випадку задоволення позову, розстрочити виконання судового рішення рівними частинами на 36 місяців. Відповідач зазначає, що незважаючи на постійне бомбардування Сумської області з 24.02.2022, окупацію Куп`янського району, де знаходиться виробництво ТОВ ОМПК СЛАВІЯ, вимушене припинення господарської діяльності на невизначений термін, при якому значна кількість робітників покидала межі області та країни, втрати підприємства, порушення логістики між областями, де знаходиться сировина для виробництва молочної продукції, відповідач вжив всіх можливих заходів для якнайшвидшого відновлення роботи та повідомлення кредиторів про прагнення виконати всі свої зобов`язання. Покладення на відповідача штрафних санкцій у розмірі 576 517,44 грн. не просто погіршить фінансове становище відповідача, але і поряд із сумою основного зобов`язання та наявності у відповідача кредитних зобов`язань перед банком, просто призведе до неплатоспроможності відповідача, у зв`язку із якою виконання будь-яких зобов`язань буде неможливим. При цьому, відповідач є одним з найкрупніших підприємств Сумської області, банкрутство якого призведе до втрати великої кількості робочих місць населенням регіону. Відповідач є виробником, який серед інших покликаний забезпечити продовольчу безпеку в країні, яка перебуває у стані збройного конфлікту з рф. Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 військову агресію рф проти України визнано форс-мажорною обставиною, що стало підставою введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року.

25.08.2022 представник відповідача подав клопотання (вх. № 3826/22 від 25.08.2022), в якому просить суд: 1) відкласти судове засідання у справі на іншу дату, враховуючи, що договір про надання професійної правничої допомоги укладено лише 24.08.2022, до суду надано не всі докази, які мають значення для справи; 2) судові засідання у справі проводити за участю представника відповідача адвоката Чернявської О.Д. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із застосуванням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення EasyCon.

У судовому засіданні 25.08.2022 представник позивача зазначив, що заперечує проти клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на інший день, вважає це затягуванням процесу зі стороні відповідача.

У судовому засіданні 25.08.2022, розглянувши клопотання представника відповідача в частині відкладення підготовчого засідання, заслухавши пояснення представника позивача, суд постановив протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотання в цій частині, враховуючи, що явка представників учасників справи у судове засідання судом обов`язковою не визнавалась, за клопотанням відповідача суд протокольною ухвалою від 09.08.2022 продовжив відповідачу строку для подання заперечень і такі заперечення відповідачем були подані, продовжений судом за клопотанням відповідача строк підготовчого провадження спливає 25.08.2022.

Ухвалою від 25.08.2022 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні з повідомленням сторін на 14.09.2022, 11:00: задовольнив клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Охтирська молочна промислова компанія Славія (вх. № 3826/22 від 25.08.2022) в частині забезпечення участі представника відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; забезпечив участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю Охтирська молочна промислова компанія Славія у судовому засіданні 14.09.2022 об 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку (програмне забезпечення EasyCon).

06.09.2022 відповідач подав клопотання (вх. №137 від 06.09.2022) про долучення до матеріалів справи доказів часткового погашення заборгованості в загальній сумі 158 000 грн, а саме платіжних доручень № 44368 від 29.06.2022 на суму 78 000 грн., № 44740 від 11.08.2022 на суму 80 000 грн.

У судовому засіданні 14.09.2022 представник позивача підтвердив факт часткової оплати відповідачем заборгованості.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до укладеного між сторонами договору № 20.44 від 10.07.2017 на постачання природного газу, позивач зобов`язується поставити відповідачу природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому цим договором, а відповідач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, у строки та порядку, передбачених цим договором (п. 1.1 договору).

За умовами пункту 3.3 договору, приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у розрахунковому місяці, оформлюється актом приймання-передачі газу, що складається між сторонами на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГРМ.

Постачальник зобов`язаний забезпечувати постачання природного газу на умовах та в обсягах, визначених договором, а споживач - своєчасно та в повному обсязі сплачувати за природний газ на умовах, визначених договором (п. 5.2.1, 5.4.2. договору).

Відповідно до п. 7.1. договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування з поточного рахунку або внесення через банківську установу грошових коштів на поточний рахунок постачальника за наступним графіком: 30 відсотків від вартості планового місячного обсягу природного газу не пізніше 10 числа місяця поставки газу; 30 відсотків від вартості планового місячного обсягу природного газу не пізніше 20 числа місяця поставки газу; 40 відсотків від вартості планового місячного обсягу природного газу не пізніше 30 числа місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 5-го числа наступного за розрахунковим місяця.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2017 року, за винятком обсягів та ціни газу, які можуть змінюватися, а в частині проведення розрахунків за газ - до повного погашення заборгованості. Якщо ні одна із сторін за один місяць до закінчення строку дії договору не заявить про свій намір припинити договірні відносини, цей договір вважається пролонгованим сторонами на наступний календарний рік (п. 12.1., 12.2. договору).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та всупереч умовам укладеного між сторонами договору не оплатив поставлений у листопаді 2021 року лютому 2022 року природний газ у повному обсязі, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 2805943 грн 20 коп.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд встановив, що факт передачі позивачем відповідачу природного газу у листопаді 2021 року лютому 2022 року на загальну суму 3821021 грн 99 коп. підтверджується актами приймання-передачі природного газу № 158/20.44 від 30.11.2021 на суму 2 114 941 грн 58 коп., № 159/20.44 від 30.11.2021 на суму 40 137 грн 21 коп., № 217/20.44 від 31.12.2021 на суму 1 277 215 грн 56 коп., № 218/20.44 від 31.12.2021 на суму 15 861 грн 45 коп., № 177/20.44 від 31.01.2022 на суму 342 548 грн 09 коп., № 178/20.44 від 31.01.2022 на суму 30176 грн 89 коп., № 257/20.44 від 28.02.2022 на суму 140 грн 60 коп., № 258/20.44 від 28.02.2022 на суму 0 грн 61 коп., що підписані сторонами, підписи скріплені печатками.

Відповідач не розрахувався за отриманий природний газ у строки встановлені у договорі, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача.

Заборгованість відповідача на дату звернення з позовом до суду становила 2 805 943 грн 20 коп.

Відповідно до платіжних доручень № 44368 від 29.06.2022 на суму 78 000 грн., № 44740 від 11.08.2022 на суму 80 000 грн., після звернення позивача з позовом до суду та відкриття судом провадження у справі, відповідач частково оплатив заборгованість в загальній сумі 158 000 грн.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт часткової сплати відповідачем основного боргу, провадження у справі №920/238/22 в частині стягнення з відповідача 158 000 грн. 00 коп. заборгованості за природний газ підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Враховуючи факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати природного газу, поставленого позивачем у листопаді 2021 року лютому 2022 року, у повному обсязі, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2 647 943 грн 20 коп. заборгованості за поставлений природний газ.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 8.3. договору, у разі невиконання споживачем умов п. 7.1 договору споживач зобов`язується (крім суми заборгованості) сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача, за несвоєчасну оплату природного газу поставленого у листопаді 2021 року лютому 2022 року, станом на 12.05.2022 відповідачу нарахована пеня в загальній сумі 229829 грн 47 коп. (в розмірі подвійної облікової ставки НБУ), 3 % річних в загальній сумі 35867 грн 89 коп., інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 310820 грн. 08 коп., виходячи з суми заборгованості за кожен місяць, з урахуванням строків розрахунків, визначених у договорі та часткових оплат.

За приписами ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з положеннями ст. 218 Господарського кодексу України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п. 10.1.-10.6. договору, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків за цим договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору, включаючи вибухи на газопроводі, пожежі, землетруси, повені, оповзні, інші стихійні лиха, війну або військові дії .

Строк виконання зобов`язань за цим договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Настання обставин форс-мажору підтверджується рішеннями Президента України про запровадження надзвичайної екологічної ситуації в окремих місцевостях України, затвердженими Верховною Радою України або рішеннями Кабінету Міністрів України про визнання окремих місцевостей України потерпілими від повені, пожежі та інших видів стихійного лиха, Торгово-промисловою палатою України, висновками інших органів, уповноважених згідно із законодавством засвідчувати обставини форс-мажору.

Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом п`яти днів з моменту їх виникнення надати відповідні підтверджуючі документи.

Виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови споживача від сплати постачальнику за природний газ, який був поставлений до їх виникнення.

Відповідач в обґрунтування своєї позиції по справі зазначає, що об`єктивно втратив можливість здійснювати діяльність та належним чином виконувати власні грошові зобов`язання як наслідок незаконного воєнного вторгнення рф на суверенну територію України та спровоковані вказаними діями наслідки на території, де фактично розміщений виробничий структурний підрозділ відповідача, про що позивача було повідомлено листами від 27.04.2022 та від 01.06.2022.

У листах від 27.04.2022 та від 01.06.2022 відповідач повідомив позивача, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України, постійнім бомбардуванням Сумської області та в подальшому окупацією Куп`янського району, де саме знаходиться виробництво відповідача (62602, Харківська область, Куп`янський район, смт. Великий Бурлук, вул. Соборна, 2А), товариство було змушене припинити свою діяльність на невизначений термін, у зв`язку з чим зазнало значних втрат, що вплинуло на платоспроможність компанії. Виготовлена молочна продукція, що знаходиться на складах окупованої території, не може бути реалізована, що в свою чергу призводить до збитковості підприємства. Також відповідач зазначив про відключення підприємства від електромережі, у зв`язку з чим була зупинена діяльність по виготовленню та реалізації піддонів, неможливо вчасно ремонтувати автотранспорт, який є складовою частиною діяльності молокопереробного підприємства ТОВ «ОМПК «Славія».

Відповідач вважає, що факт виникнення форс-мажорних обставин в даному випадку підтверджується актом прямої дії указом Президента України від 24.02.2022 про запровадження воєнного стану та не потребує окремого сертифікату щодо настання форс-мажорних обставин, виданого Торгово-промисловою палатою України, так як воєнні дії є форс-мажорними обставинами в силу закону.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 , Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Статуту ТПП України, засвідчує форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію рф проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Разом з цим, суд зазначає, що лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не є автоматичною підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки стороною договору має бути доведено не лише настання цих обставин, але і їх безпосередній, прямий вплив на можливість належного виконання зобов`язання з урахуванням часу та місця його виконання у конкретних правовідносинах.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Суд встановив, що наявними в матеріалах справи доказами, а саме експлуатаційним дозволом від 11.08.2017, підтверджується той факт, що структурний підрозділ відповідача Великобурлуцький сироробний завод знаходиться за адресою вул. Соборна, 2, смт Великий Бурлук, Харківська область, 62602.

Разом з цим, позивачем не доведено причинно-наслідкових зв`язків між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану, окупацією території України де знаходиться структурний підрозділ відповідача та неможливістю виконання зобов`язань щодо оплати природного газу поставленого у листопаді 2021 лютому 2022 року у встановлені договором строки.

Відповідач не подав доказів на підтвердження тих обставин, про які зазначав у листах від 27.04.2022 та від 01.06.2022, зокрема щодо знаходження виготовленої продукції на складах окупованої території, відключення підприємства від електромережі та зупинення у зв`язку з цим діяльності.

Матеріали справи не містять доказів перебування відповідача у скрутному фінансовому становищі, останнім не доведено доказами, що внаслідок воєнного стану відповідач не в змозі здійснювати господарську діяльність та виконувати взяті на себе грошові зобов`язання, які виникли у мирний час.

За цих обставин, суд вважає відсутніми підстави для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання договірних зобов`язань з оплати природного газу, поставленого у листопаді 2021 лютому 2022 року, у вигляді пені.

Щодо інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає, що платежі встановлені ст. 625 ЦК України є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер. Компенсація полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Статтею 617 ЦК України встановлені загальні підстави звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, а ст. 625 ЦК України є спеціальною та такою, що не передбачає жодних підстав для звільнення від відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання.

За цих обставин, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати природного газу, перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку, суд вважає правомірними та обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 229829 грн 47 коп. пені, 35867 грн 89 коп. 3% річних, 310820 грн 08 коп. інфляційних втрат.

Щодо клопотання відповідача про зменшення 3% річних, інфляційних втрат та пені, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.

Вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені. При застосуванні правил про зменшення неустойки суди не мають якогось усталеного механізму зменшення розміру неустойки, тому кожного разу потрібно оцінювати обставини та наслідки порушення зобов`язання на предмет наявності виняткових обставин на стороні боржника.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 2 ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У даній нормі під "іншими учасниками господарських відносин" слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь в правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами.

Відповідно до положень ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Як зазначено вище, за приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки 3% річних та інфляційні втрати не відносяться до штрафних санкцій, передбачених ст. 230 ГК України, ст. 549 ЦК України, чинним законодавством не передбачено можливості зменшення їх розміру в порядку, передбаченому ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України.

За цих обставин суд задовольняє правомірні та обґрунтовані позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 35867 грн 89 коп., інфляційного збільшення суми боргу в сумі 310820 грн 08 коп.

Щодо зменшення пені, оцінивши доводи на які вказує відповідач, суд дійшов висновку зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на 60 % від заявленої до стягнення суми. Суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 91 931 грн 79 коп. (40 % від заявленої до стягнення суми).

Суд, при цьому, бере до уваги поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним заходів для виконання прийнятих на себе зобов`язань за договором, погашення частково основного боргу за природний газ, а також те, що стягнення судом 3% річних, інфляційних втрат та частини заявленої до стягнення суми пені забезпечує інтереси позивача у зв`язку з вчиненим порушенням іншою стороною договору.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про розстрочення виконання рішення суду суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

За приписами ч. 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини за правилами статті 86 ГПК України.

Питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочення виконання рішення суду вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення та із дотриманням балансу інтересів сторін.

Як встановлено судом, експлуатаційним дозволом від 11.08.2017 підтверджується той факт, що структурний підрозділ відповідача Великобурлуцький сироробний завод знаходиться за адресою: вул. Соборна, 2, смт Великий Бурлук, Харківська область, 62602.

Разом з цим, позивачем не доведено неможливості виконання рішення суду у зв`язку з введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та окупацією території України де знаходиться структурний підрозділ відповідача. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження скрутного матеріального становища відповідача та не містять доказів та обґрунтувань відповідача щодо можливості виконання рішення суду у даній справі в майбутньому у разі задоволення заяви про розстрочення виконання рішення.

За цих обставин, враховуючи, наявність порушеного права позивача, не надання відповідачем доказів, які свідчать про обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, враховуючи те, що суд зменшив розмір пені заявленої позивачем до стягнення, з метою дотримання балансу інтересів сторін, принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Факт сплати позивачем судового збору в сумі 50736 грн 91 коп. за подання позовної заяви підтверджується платіжним дорученням № 15366 від 23.05.2022.

Наявними в матеріалах справи фіскальним чеком, поштовою накладною та описом вкладення АТ Укрпошта від 12.05.2022 також підтверджується факт понесення позивачем витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, в сумі 29 грн 00 коп., зокрема, на послуги АТ Укрпошта щодо відправлення відповідачу позовної заяви і доданих до неї документів на виконання вимог ст. 172 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 4, 9 ст. 129 ГПК України, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 50736 грн 91 коп. та на поштове відправлення в сумі 29 грн 00 коп. покладаються на відповідача (без урахування зменшення пені та закриття судом провадження у справі в частині, оскільки спір у справі виник у зв`язку з порушенням відповідачем договірних зобов`язань, заборгованість частково погашена після звернення позивача з позовом до суду та відкриття судом провадження у справі).

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 231, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Охтирська молочна промислова компанія Славія (провулок Лісовий, буд. 18, с.Лутище, Охтирський район, Сумська область, 42751, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Галузеве підприємство Промсервіс (вул. СКД, буд. 24, м. Суми, 40024, ) 2 647 943 грн 20 коп. заборгованості за поставлений природний газ, 91931 грн 79 коп. пені, 35867 грн 89 коп. 3% річних, 310820 грн 08 коп. інфляційного збільшення суми боргу, 50736 грн 91 коп. витрат по сплаті судового збору, 29 грн 00 коп. поштових витрат.

3. Провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Охтирська молочна промислова компанія Славія основного боргу в сумі 158 000 грн. закрити.

4. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Охтирська молочна промислова компанія Славія про розстрочення виконання рішення суду (вх. № 1935 від 23.08.2022) - відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане суддею 23.09.2022.

Суддя Д. В. Вдовенко