ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.09.2022м. СумиСправа № 920/1259/21

Розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/1259/21:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс» (вул. Половка, 76, м. Полтава, 36034),

до відповідача Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (вул. Комарова, 2, м. Суми, 40020),

про стягнення 66 662 955 грн. 05 коп.,

та

за зустрічним позовом Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (вул. Комарова, 2, м. Суми, 40020),

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс» (вул. Половка, 76, м. Полтава, 36034),

про визнання договору недійсним в частині та визнання недійсним зобов`язання,

за участю представників:

від позивача Савченко Л.А.;

від відповідача ОСОБА_1 ;

1. Стислий виклад позицій сторін по справі.

1.1. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договорами постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 7-21/ГКД від 30.12.2020 та № 50-21/ГКД від 30.06.2021 на загальну суму 66 662 955 грн. 05 коп., у тому числі: 51 284 243 грн 85 коп. боргу, 6 084 178 грн 15 коп. пені, 2 729 180 грн 35 коп. інфляційних втрат та 6 565 352 грн 70 коп. 18% річних

1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що протягом січня жовтня 2021 року відповідачу ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» надано послуги з договорами постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 7-21/ГКД від 30.12.2020 та № 50-21/ГКД від 30.06.2021, проте, відповідач не в повному обсязі здійснив опалу за спожитий газ, за замовлену (договірну) потужність та за перевищення розміру допустимого відхилення споживання природного газу (позитивний/негативний небаланс) та має заборгованість в сумі 51 284 243 грн 85 коп.

1.3. У зв`язку з простроченням зобов`язань із здійснення оплати за поставлений товар у січні жовтні 2021 року, позивачем нараховані відповідачу: 6 084 178 грн 15 коп. пені, 2 729 180 грн 35 коп. інфляційних втрат та 6 565 352 грн 70 коп. 18% річних.

1.4. Відповідач, заперечуючи проти вимог позивача, посилається на те, що в частині п.п. 8.2.1, п.п. 8.2.3, п.п. 8.2.3.1, п. 8.2 договору № 7-21/КГД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.12.2020 та п.п. 8.2.1, п.п. 8.2.3, п. 8.2 договору № 50-21/КГД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.06.2021 є недійсними, у зв`язку з порушенням вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України. З цієї підстави є недійсною і додаткова угода № 1/1 від 30.12.2020 до договору № 7-21/ГКД. Відповідач вважає, що нараховані позивачем неустойки перевищення допустимого відхилення споживачем природного газу не передбачені умовами вищевказаних договорів, позивачем не подано доказів на підтвердження реальності понесення збитків та не доведено втрат, спричинених відхиленням відповідачем від обумовлених обсягів спожитого газу. Також, позивачем не подано доказів щодо виставлення відповідачу передбачених умовами п. 3.6 договору 1 та договору 2 вартості послуги оператора ГТС. Відповідач вважає, що при нарахуванні пені, позивачем невірно визначено період виникнення заборгованості та суми боргу та невірно нараховано розмір інфляційних втрат. Разом з цим, відповідач зазначає, що ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» знаходиться у важкому фінансовому становищі та існує загроза банкрутства внаслідок обставин виняткового характеру, які полягають у збитковості діяльності відповідача за незалежних від нього обставин (військова агресія Російської Федерації проти України, отримання авіаудару та пошкодження майна).

1.5. Позивач за зустрічним позовом ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» просить суд:

визнати недійсним підпункт 8.2.1, підпункт 8.2.3, підпункт 8.2.3.1 пункту 8.2 договору № 7-21/ГКД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.12.2021, укладеного між ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» та ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс»;

визнати недійсною додаткову угоду № 1/1 від 30.12.2020 до договору № 7-21/ГКД від 30.12.2020, укладеного між ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» та ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс»;

визнати недійсним підпункт 8.2.1, підпункт 8.2.3 пункту 8.2 договору № 50-21/ГКД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.06.2021, укладеного між ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» та ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс».

1.6. В обґрунтування зустрічних позовних вимог, позивач за зустрічним позовом посилається на те, що договори постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 7-21/КГД від 30.12.2020 та № 50-21/КГД від 30.06.2021 є недійсними, як такі, що укладені з порушенням вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України. З цієї підстави є недійсною і додаткова угода № 1/1 від 30.12.2020 до договору № 7-21/КГД від 30.12.2020, якою було змінено зміст п. 8.2.1 договору № 7-21/КГД від 30.12.2020.

1.7. Відповідач за зустрічним позовом проти зустрічних позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у їх задоволенні, оскільки спростування умов договорів (визнання недійсними в окремій частині) є наслідком неможливості його виконання, при цьому невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору не є підставою для визнання його недійсним.

2. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

2.1. Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2021, справу призначено до розгляду судді Жерьобкіній Є.А.

2.2. Ухвалою від 24.11.2021 Господарський суд Сумської області відкрив провадження у справі № 920/1259/21; призначив підготовче засідання на 10.01.2022, 12:00; встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, відповідно до ст. 165 ГПК України; встановив позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив, відповідно до ст. 166 ГПК України; встановив відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, відповідно до ст. 167 ГПК України.

2.3. Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову № 249/11-20 від 17.11.2021 (вх. № 4171 від 23.11.2021), в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачу та підлягають сплаті позивачу в розмірі 60 930 712 грн 64 коп., що належать ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» та підлягають сплаті на користь ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс».

2.4. Ухвалою від 24.11.2021 Господарський суд Сумської області повернув заяву ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» про забезпечення позову № 249/11-20 від 17.11.2021 (вх. 4171 від 23.11.2021), у зв`язку з тим, що позивачем не додано доказів сплати судового збору за подання відповідної заяви.

2.5. 09.12.2021 позивач повторно звернувся до суду з заявою № 256/12-21 від 07.12.2021 про забезпечення позову (вх. № 4362 від 09.12.2021), в якій просить суд забезпечити позов шляхом накладання арешту на майно (або) грошові кошти в розмірі 60 930 712 грн 64 коп., що належать Дочірньому підприємству «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» та підлягають сплаті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс».

2.6. Ухвалою від 13.12.2021 Господарський суд Сумської області відмовив у задоволенні заяви ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» № 256/12-21 від 07.12.2021 про забезпечення позову (вх. № 4362 від 09.12.2021).

2.7. У судовому засіданні 10.01.2022, за участю представників відповідача, Господарський суд Сумської області постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 18.01.2022, 11:00; повідомлення позивача про дату, час та місце судового засідання в порядку ст. 120 ГПК України.

2.8. 23.12.2021 відповідач подав до суду відзив № 79/15-14 від 20.12.2021 на позовну заяву (вх.10516 від 23.12.2021), в якому заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що в частині п. 8.2.1, п. 8.2.3, п. 8.2.3.1 договору № 7-21/КГД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.12.2020 та п. 8.2.1, п. 8.2.3 договору № 50-21/КГД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.06.2021 є недійсними, у зв`язку з порушенням вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України. З цієї підстави є недійсною і додаткова угода № 1/1 від 30.12.2020 до договору № 7-21/ГКД. Відповідач вважає, що нараховані позивачем неустойки перевищення допустимого відхилення споживачем природного газу не передбачені умовами вищевказаних договорів, позивачем не подано доказів на підтвердження реальності понесення збитків та не доведено втрат, спричинених відхиленням відповідачем від обумовлених обсягів спожитого газу. Також, позивачем не подано доказів щодо виставлення відповідачу передбачених умовами п. 3.6 Договору 1 та Договору 2 вартості послуги оператора ГТС. Відповідач вважає, що при нарахуванні пені, позивачем невірно визначено період виникнення заборгованості та суми боргу та невірно нараховано розмір інфляційних втрат.

2.9. Разом з відзивом відповідач подав до суду зустрічний позов № 79/15-15 від 20.12.2021 про визнання договору недійсним в частині та визнання недійсним зобов`язання (вх. 4539 від 23.12.2021), відповідно до якого просить суд:

визнати недійсним підпункт 8.2.1, підпункт 8.2.3, підпункт 8.2.3.1 пункту 8.2. договору № 7-21/ГКД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.12.2021, укладеного між ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» та ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс»;

визнати недійсною додаткову угоду № 1/1 від 30.12.2020 до договору № 7-21/ГКД від 30.12.2020, укладеного між ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» та ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс»;

визнати недійсним зобов`язання ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» з оплати на користь ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» нарахованої неустойки у вигляді пені та 18% річних за порушення строків виконання зобов`язань, передбачених п. 4.6 та 4.15 договору № 7-21/ГКД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів;

визнати недійсним підпункт 8.2.1, підпункт 8.2.3, підпункт 8.2.3. пункту 8.2 договору № 50-21/ГКД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.06.2021, укладеного між ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» та ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс»;

визнати недійсним зобов`язання ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» з оплати на користь ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» нарахованої неустойки у вигляді пені та 18% річних за порушення строків виконання зобов`язань, передбачених п. 4.5 та 4.6 договору № 50-21/ГКД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.06.2021, укладеного між ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» та ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс».

2.10. 18.01.2022 відповідач подав клопотання № 79/15-03 від 18.01.2022 (вх. № 383 від 18.01.2022) та клопотання від 18.01.2022 (вх. № 388 від 18.01.2022), в яких просить суд відкласти розгляд справи, у зв`язку з тим, що представник ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб», адвокат Капустін Д.О. визнаний контактною особою з особою, хворою на СOVID-19 та перебуває на самоізоляції до 28.01.2022.

2.11. Ухвалою від 18.01.2022 Господарський суд Сумської області продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів; прийняв зустрічну позовну заяву Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (вх. 4539 від 23.12.2021) до спільного розгляду з первісним позовом; об`єднав вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом; відзив Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (вх.10516 від 23.12.2021) повернув; відклав підготовче засідання на 09.02.2022, 10:30; надав Товариству з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс» п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на зустрічну позовну заяву (з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України); надав Дочірньому підприємству «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» семиденний строк з дня отримання відзиву на зустрічну позовну для подання відповіді на відзив.

2.12. 08.02.2022 позивач (відповідач за зустрічним позовом) подав до суду відзив на зустрічний позов № 19/01-22 від 31.01.2022 (вх. № 944 від 08.02.2022), в якому проти зустрічних позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у їх задоволенні, оскільки спростування умов договорів (визнання недійсними в окремій частині) є наслідком неможливості його виконання, при цьому невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору не є підставою для визнання його недійсним.

2.13. 08.02.2022 відповідач повторно подав до суду відзив на позовну заяву № 79/15-16 від 08.02.2022 (вх. № 986 від 08.02.2022).

2.14. 09.02.2022 відповідач (позивач за зустрічним позовом) подав до суду заяву № 79/15-19 від 09.02.2022 про відмову від зустрічного позову (вх. № 484 від 09.02.2022), згідно якої просить суд прийняти відмову ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» від зустрічного позову в частині вимог; закрити провадження у справі № 920/1259/21 за зустрічним позовом в частині вимог про:

1) визнання зобов`язання ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» з оплати на користь ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» нарахованої неустойки у вигляді пені та 18% річних за порушення строків виконання зобов`язань, передбачених п. 4.6 та 4.15 договору № 7-21/ГКД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.12.2020, укладеного між ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» та ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс»;

2) визнання зобов`язання ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» з оплати на користь ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» нарахованої неустойки у вигляді пені та 18% річних за порушення строків виконання зобов`язань, передбачених п. 4.5 та п. 4.6 договору № 50-21/ГКД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.06.2021, укладеного між ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» та ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс».

2.15. 09.02.2022 відповідач подав до суду клопотання № 79/15-17 від 09.02.2022 (вх. № 1001 від 09.02.2022), в якому просить суд відкласти розгляд справи для надання часу для подання відповіді на відзив.

2.16. У судовому засіданні 09.02.2022 Господарський суд Сумської області постановив протокольну ухвалу про поновлення відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву, прийняв відзив (вх. № 986/22 від 08.02.2022) до розгляду; прийняв до розгляду відзив позивача на зустрічний позов (вх. № 944/22 від 08.02.2022), встановив позивачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив на зустрічний позов для подання заперечень; оголосив перерву в судовому засіданні до 23.02.2022, 11:00.

2.17. 23.02.2022 судове засідання у справі не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Жерьобкіної Є.А. у відпустці з 23.02.2022 до 04.03.2022.

2.18. 26.04.2022 позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог № 27/02-22 від 17.02.2022 (вх. № 670 від 26.04.2022), згідно якої просить суд додатково стягнути з відповідача на свою користь грошову суму за період з 18.11.2021 по 17.02.2022 в розмірі 5 679 690 грн 67 коп., у тому числі: 2 374 530 грн. 75 коп. пеня, 978 400 грн 81 коп. інфляційні втрати та 2 326 759 грн 11 коп. % річних.

2.19. Ухвалою від 02.05.2022 Господарський суд Сумської області призначив підготовче засідання з повідомленням учасників справи на 25.05.2022, 11:00.

2.20. 20.05.2022 позивач подав заяву (вх. № 834 від 20.05.2022) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якій просить суд надати представнику позивача можливість участі у судовому засіданні 25.05.2022 об 11 год. 00 хв. по справі № 920/1259/21 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

2.21. Ухвалою від 24.05.2022 Господарський суд Сумської області задовольнив заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; забезпечив участь представника позивача у судовому засіданні 25.05.2022 об 11:00 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

2.22. 25.05.2022 відповідач подав додаткові пояснення до відзиву № 79/15-21 від 25.05.2022 (вх. № 1893 від 25.05.2022) та заяву № 79/15-20 від 25.05.2022 (вх. № 873 від 25.05.2022), в яких зазначає, що ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» знаходиться у важкому фінансовому становищі та існує загроза банкрутства внаслідок обставин виняткового характеру, які полягають у збитковості діяльності відповідача за незалежних від нього обставин (військова агресія Російської Федерації проти України, отримання авіаудару та пошкодження майна). В підтвердження тяжкого фінансового становища відповідач надає офіційну фінансову звітність, іншу фінансову документацію. Враховуючи вказані обставини, відповідач просить при винесенні рішення відстрочити виконання рішення у даній справі на період дії воєнного стану в Україні; розстрочити виконання рішення у даній справі терміном на 12 місяців з дня припинення воєнного стану в Україні та затвердити графік виконання рішення на 12 місяців однаковими рівними частинами.

2.23. У судовому засіданні 25.05.2022 Господарський суд Сумської області постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 13.06.2022, встановлення відповідачу семиденного строку для подання відзиву на заяву про збільшення розміру позовних вимог.

2.24. 25.05.2022 позивач подав до суду заяву № 57/05-22 від 24.05.2022 про уточнення позовних вимог (зміну підстав позову) (вх. № 1900 від 25.05.2022), згідно якої просить змінити застосований позивачем в первісному позові розмір нарахування штрафних санкцій у вигляді 3% річних за невиконання/неналежне виконання умов договорів щодо оплати замовленої потужності природного газу відповідачем, на розмір 18% річних від суми простроченого платежу за кожний день прострочення; пункт 2 прохальної частини позовної заяви викласти в наступній редакції: «Ухвалити рішення, яким стягнути з ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» на користь ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» грошову суму в розмірі 60 983 264 грн 40 коп., з яких: 51 284 243 грн 85 коп. основний борг, 3 709 647 грн 40 коп. пеня, 1 750 779 грн 54 коп. інфляційні втрати, 4 238 593 грн 59 коп. % річних.».

2.25. 13.06.2022 відповідач подав до суду заяву № 79/15-81 від 13.06.2022 про зменшення неустойки та 18% річних (вх. 2286 від 13.06.2022), згідно якої просить суд при вирішенні справи № 920/1259/21 зменшити на 90% заявлений до стягнення позивачем розмір пені до суми 608417 грн 82 коп., 18% річних до суми 651 280 грн 00 коп.

2.26. Судове засідання 16.06.2022 не відбулось, у зв`язку з тим, що з 12:44 до 13:51 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram каналу, що інформує про повітряну тривогу «Тривога. Сумська область»).

2.27. Ухвалою від 13.06.2022 Господарський суд Сумської області призначив підготовче засідання з повідомленням учасників справи на 27.06.2022, 10:30.

2.28. 27.06.2022 позивач подав до суду заперечення № 67/06-22 від 23.06.2022 на заяву про зменшення неустойки та 18% річних (вх. № 2691 від 27.06.2022), в яких просить суд відмовити відповідачу у задоволенні заяви про зменшення неустойки та 18% річних в повному обсязі, оскільки позивач несе збитки від невиконання відповідачем зобов`язань у вигляді сплати % за кредитним договором № GL2021-00318 від 29.01.2021, розмір яких є значно більшим, ніж заявлений до стягнення у позовній заяві. Воєнний стан в Україні має загальних характер та стосується не тільки відповідача, а й позивача, крім того, невиконання зобов`язань з боку відповідача виникло до початку дії воєнного стану.

2.29. У судовому засіданні 27.06.2022 Господарський суд Сумської області постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 06.07.2022, 10:00.

2.30. Ухвалою від 06.07.2022 Господарський суд Сумської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті з повідомленням сторін на 15.08.2022, 11:00.

2.31. У судовому засіданні 15.08.2022 Господарський суд Сумської області постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 06.07.2022, 10:00; повідомлення відповідача в порядку ст. 120 ГПК України про дату, час та місце розгляду справи по суті у порядку ст. 120 ГПК України.

2.32. 23.08.2022 ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» подало до суду заяву про забезпечення позову (вх. № 1937 від 23.08.2022), в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) кошти в розмірі 66 662 955 грн 05 коп., що належать ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» та підлягають сплаті на користь ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс».

2.33. В обґрунтування поданої заяви, позивач посилається на те, що станом на серпень 2022 відповідач має заборгованість перед позивачем з оплати поставленого природного газу, потужності, небалансу та застосованих господарських санкцій в розмірі 66 662 955 грн 05 коп. Причинами звернення позивача з заявою про забезпечення позову є систематичне невиконання відповідачем договірних зобов`язань. Починаючи з січня 2021 року, відповідач на постійній основі допускав прострочення виконання своїх зобов`язань з оплати поставленого газу.

2.34. Ухвалою від 26.08.2022 Господарський суд Сумської області задовольнив заяву ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» про забезпечення позову (вх. № 1937 від 23.08.2022) у справі № 920/1259/21; вжив заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти в розмірі 66 662 955 грн 05 коп. (шістдесят шість мільйонів шістсот шістдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять гривень п`ять копійок), що належать ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб».

2.35. 14.09.2022 відповідач подав до суду додаткові пояснення (вх. № 4272 від 14.09.2022), відповідно до яких додатково повідомляє, що незважаючи на те, що відповідач потребує значного часу на відновлення після відповідних руйнувань, відновлено виробництво продукції для кінцевих замовників. На даний час відновлено роботу окремих технологічних ділянок виробництва та укладено договори на загальну суму 21 650 169 грн 60 коп.

3. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

3.1. 30.12.2020 між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс» та відповідачем Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» укладено договір № 7-21/ГКД на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів (далі Договір 1), відповідно до умов якого позивач зобов`язується передати відповідачу у першому півріччі 2021 року природний газ, обсяг якого визначений у п. 2.1 договору, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ на умовах договору.

3.2. Відповідно п. 3.4 Договору 1 приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу відповідачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу.

3.3. Відповідно до п. 4.1 Договору 1, ціна за 1000 куб. м. природного газу визначається в додаткових угодах до даного договору. Місячна вартість газу визначається як добуток загальної вартості 1000 куб. м. природного газу помноженої на кількість фактично переданих обсягів газу у відповідному місяці (п. 4.3 Договору 1).

3.4. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 30.12.2020 до договору № 7-21/ГКД від 30.12.2020, ціна на природний газ, що буде постачатися з 01.01.2021 становить 8 100 грн 00 коп. (з ПДВ) за 1000 куб. м. природного газу.

3.5. Відповідно до додаткової угоди № 2 від 29.01.2021 до договору № 7-21/ГКД від 30.12.2020, ціна на природний газ, що буде постачатися з 01.02.2021 становить 8 500 грн 00 грн. (з ПДВ) за 1000 куб. м. природного газу.

3.6. Відповідно до додаткової угоди № 3 від 26.02.2021 до договору № 7-21/ГКД від 30.12.2020, ціна на природний газ, що буде постачатися з 01.03.2021 становить 7 600 грн 00 грн. (з ПДВ) за 1000 куб. м. природного газу.

3.7. Відповідно до додаткової угоди № 4 від 31.03.2021 до договору № 7-21/ГКД від 30.12.2020, ціна на природний газ, що буде постачатися з 01.04.2021 становить 8 600 грн 00 коп. (з ПДВ) за 1000 куб. м. природного газу.

3.8. Відповідно до додаткової угоди № 5 від 22.04.2021 до договору № 7-21/ГКД від 30.12.2020, ціна на природний газ, що буде постачатися з 01.05.2021 становить 9 700 грн 00 коп. (з ПДВ) за 1000 куб. м. природного газу.

3.9. Відповідно до додаткової угоди № 6 від 26.05.2021 до договору № 7-21/ГКД від 30.12.2020, ціна на природний газ, що буде постачатися з 01.06.2021 становить 11 850 грн 00 коп. (з ПДВ) за 1000 куб. м. природного газу.

3.10. Відповідно до п. 4.5 Договору 1, оплата вартості за замовлені обсяги газу здійснюється відповідачем, виключно грошовими коштами шляхом перерахування їх на рахунок позивача, плановими платежами, які визначаються в додаткових угодах до даного договору.

3.11. Відповідно до п. 4.6 Договору 1, остаточний розрахунок за фактично поставлений/спожитий обсяг природного газу,що не призвів до негативного місячного небалансу, здійснюється відповідачем до 10-го числа місяця, наступного за місяцем споживання/постачання.

Відповідач сплачує позивачу вартість замовленої потужності, що визначається як добуток тарифу за замовлену потужність та загального місячного обсягу постачання природного газ, наступними плановими платежами: 33% - оплати до 30 числа місяця, який передує місяцю постачання природного газу, 33% - оплати до 10 числа місяця постачання природного газу, 34% - оплати до 20 числа місяця постачання природного газу; остаточний розрахунок за вартість замовленої потужності здійснюється відповідачем до 10-го числа місяця, наступного за місяцем споживання/постачання.

3.12. Відповідно до п. 4.15 Договору 1, оплата відповідачем позивачу вартості послуги оператора ГТС з балансування здійснюється з урахуванням положень п. 3.6 цього договору.

3.13. Відповідно до п. 4.15.1 Договору 1, відповідач сплачує позивачу вартість послуги оператора ГТС з балансування на підставі рахунку позивача протягом 5-ти банківських днів з дня отримання такого рахунку.

3.14. Якщо оператор ГТС за підсумками розрахункового періоду встановить негативний небаланс за об`єктами споживача, то споживач зобов`язаний у порядку, визначеному цим договором, оплатити постачальнику витрати на врегулювання такого небалансу, зокрема, оплатити вартість послуги оператора ГТС з балансування. При цьому споживач погоджується на оплату вартості послуги оператора ГТС з балансування, надану постачальнику, у безумовному порядку. Сторони погодили виключний перелік документів, які вони вважають достатніми та належними для підтвердження постачальником його витрат на врегулювання негативного небалансу, зокрема, оплату вартості послуги балансування: рахунок постачальника на оплату споживачем вартості послуги оператора ГТС з балансування, копія платіжного доручення постачальника про оплату оператору ГТС послуги балансування або витяг з додатку рахунку-фактури на послуги оператора ГТС з балансування, наданого постачальнику, з деталізацією вартості послуги балансування по споживачам на вибір постачальника один із зазначених документів по цьому підпункту. (п. 3.6 Договору 1).

3.15. Розділом 8 Договору 1 передбачена відповідальність сторін.

Відповідно до п. 8.2.1. Договору 1, у разі невиконання відповідачем умов пунктів 4.5. і 4.15. Договору 1, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу.

3.16. Додатковою угодою № 1/1 про зміни та доповнення до договору № 7/21/ГКД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.12.2020 сторони погодили внести зміни в пункт 8.2.1 Договору та викласти його в наступній редакції:

«У разі невиконання Споживачем умов пунктів 4.6 і 4.15 цього Договору, Постачальник має право не здійснювати поставку газу Споживачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Споживачем умов пунктів 4.6 і 4.15 цього Договору, Споживач зобов`язаний сплатити Постачальнику суму заборгованості та 18% (вісімнадцять процентів) річних, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.».

3.17. У період з січня до червня 2021 року позивач надав відповідачу природний газ на загальну суму 36 377 745 грн 54 коп., що підтверджується актами прийому-передач: № 27 від 31.01.2021 на суму 5 559 577 грн 15 коп., № 116 від 28.02.2021 на суму 7 650 280 грн 81 коп., № 181 від 31.03.2021 на суму 7 119 166 грн 90 коп., № 267 від 30.04.2021 на суму 4 150 081 грн 57 коп., № 334 від 31.05.2021 на суму 4 753 554 грн 34 коп., № 413 від 30.06.2021 на суму 7 145 084 грн 77 коп.

3.18. Відповідач здійснив часткові оплати за спожитий газ, що підтверджується платіжними дорученнями: № 48642 від 05.05.2021 на суму 1 000 000 грн 00 коп. (за природний газ у січні 2021 року), № 62357 від 19.05.2021 на суму 1 559 577 грн 15 коп. (за природний газ у січні 2021 року), № 62552 від 28.05.2021 на суму 100 000 грн 00 коп. (за природний газ у січні 2021 року), № 74312 від 02.08.2021 на суму 2 900 000 грн 00 коп. (за природний газ у січні 2021 року), № 76065 від 31.08.2021 на суму 7 650 280 грн 81 коп. (за природний газ у лютому 2021 року), № 76472 від 24.09.2021 на суму 1 000 000 грн 00 коп. (за природний газ у березні 2021 року), № 76471 від 24.09.2021 на суму 2 000 000 грн 00 коп. (за природний газ у березні 2021 року), № 76523 від 24.09.2021 на суму 3 000 598 грн 89 коп. (за природний газ у березні 2021 року).

3.19. Як зазначив позивач у позовній заяві, з урахуванням часткових оплат, розмір заборгованості за поставлений природний газ по Договору 1 складає 14867288 грн 69 коп.

3.20. Відповідно до умов Договору 1, відповідач сплачує позивачу вартість замовленої потужності, що визначається як добуток тарифу на замовлену потужність загального планового місячного обсягу. Оплата за замовлену (договірну) потужність та за перевищення замовленої (договірної) потужності здійснюється на підставі актів наданих послуг: № 93 від 31.01.2021 на суму 127 093 грн 80 коп.; № 157 від 28.02.2021 на суму 163 155 грн 55 коп.; № 221 від 31.03.2021 на суму 168 717 грн 79 коп.; № 312 від 30.04.2021 на суму 91 507 грн 24 коп.; № 375 від 31.05.2021 на суму 93 185 грн 60 коп.; № 434 від 30.06.2021 на суму 114 098 грн 03 коп.

3.21. Відповідач здійснив часткові оплати за замовлену (договірну) потужність, що підтверджується платіжними дорученнями: № 75 від 19.04.2021 на суму 127 093 грн 80 коп. (за замовлену (договірну) потужність у січні 2021 року), № 72 від 19.04.2021 на суму 163 155 грн 55 коп. (за замовлену (договірну) потужність у лютому 2021 року), № 62303 від 14.05.2021 на суму 168 717 грн 79 коп. (за замовлену (договірну) потужність у березні 2021 року), № 62553 від 28.05.2021 на суму 91 507 грн 23 коп. (за замовлену (договірну) потужність у квітні 2021 року), № 74241 від 26.07.2021 на суму 93 185 грн 61 коп. (за замовлену (договірну) потужність у травні 2021 року).

3.22. З урахуванням вказаних оплат, розмір заборгованості за замовлену (договірну) потужність по Договору 1 складає 114 098 грн 03 коп.

3.23. Відповідачу надіслані повідомлення щодо нарахування неустойки перевищення розміру допустимого відхилення споживання природного газу за розрахунком вартості потужності та небалансу за газовий місяць та рахунком-фактурою:

- повідомлення № 07/16-02 від 16.02.2021, рахунок-фактура № НБ-0/01-21 від 16.02.2021 на суму 92 952 грн 79 коп.;

- повідомлення № 10/22-03 від 22.03.2021, рахунок-фактура № НБ-0/02-21 від 22.03.2021 на суму 240 517 грн 61 коп.;

- повідомлення № 05/12-04 від 12.04.2021, рахунок-фактура № НБ-0/03-21 від 15.04.2021 на суму 345 171 грн 52 коп.;

- повідомлення № 06/14-05 від 14.05.2021, рахунок-фактура № НБ-0/04-21 від 14.05.2021 на суму 191 949 грн 55 коп.;

- повідомлення № 06/15-06 від 15.06.2021, рахунок-фактура № НБ-0/05-21 від 15.06.2021 на суму 249 634 грн 83 коп.;

- повідомлення № 06/19-07 від 19.07.2021 р, рахунок-фактура № НБ-0/06-21 від 19.07.2021 на суму 139 000 грн 03 коп.

3.24. Відповідач здійснив часткові оплати за перевищення розміру допустимого відхилення споживання природного газу (позитивний/негативний небаланс), що підтверджується платіжними дорученнями: № 71 від 19.04.2021 на суму 92 952 грн 79 коп. (за січень 2021 року), № 73 від 19.04.2021 на суму 146822 грн 04 коп. (за лютий 2021 року), № 48430 від 21.04.2021 на суму 93 695 грн 57 коп. (за лютий 2021 року), № 62413 від 21.05.2021 на суму 345 171 грн 52 коп. (за березень 2021 року), № 62412 від 21.05.2021 на суму 191 949 грн 55 коп. (за квітень 2021 року).

3.25. З урахуванням вказаних оплат, загальний розмір заборгованості за перевищення розміру допустимого відхилення споживання природного газу (позитивний/негативний небаланс) по Договору 1 складає 388 634 грн 86 коп.

3.26. Відповідно до розділу 12 Договору 1, договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2021 року до 30 червня 2021 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

3.27. Після закінчення строку дії Договору № 7-21/ГКД на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.12.2020, між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс» та відповідачем Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» укладено договір № 50- 21/ГКД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.06.2021 (далі Договір-2), відповідно до умов якого позивач зобов`язується передати відповідачу у другому півріччі 2021 року природний газ, обсяг якого визначений у п. 2.1 договору, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ на умовах договору.

3.28. Відповідно п. 3.4 Договору 2 приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу відповідачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу.

3.29. Відповідно до п. 4.1 Договору 2, ціна за 1000 куб. м. природного газу визначається в додаткових угодах до даного договору. Місячна вартість газу визначається як добуток загальної вартості 1000 куб. м. природного газу помноженої на кількість фактично переданих обсягів газу у відповідному місяці (п.4.3 Договору 2)

3.30. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 01.07.2021 про зміни та доповнення до договору № 50-21/ГКД від 30.06.2021 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, ціна на природний газ, що буде постачатися з 01.07.2021 становить 14 500 грн 00 коп. (з ПДВ) за 1000 куб. м. природного газу.

3.31. Відповідно до додаткової угоди № 2 від 30.07.2021 про зміни та доповнення до договору № 50-21/ГКД від 30.06.2021 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, ціна на природний газ, що буде постачатися з 01.08.2021 в межах замовленого обсягу природного газу в даному місяці становить 17 400 грн 00 коп. (з ПДВ) за 1000 куб. м. природного газу, а в разі перевищення замовленого обсягу природного газу, вартість різниці між замовленим і фактичним споживанням становить 19 800 грн 00 коп. (з ПДВ) за 1000 куб. м. природного газу.

3.32. Відповідно до додаткової угоди № 3 від 01.09.2021 про зміни та доповнення до договору № 50-21/ГКД від 30.06.2021 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, ціна на природний газ, що буде постачатися з 01.09.2021 становить 22 000 грн 00 коп. (з ПДВ) за 1000 куб. м. природного газу.

3.33. Відповідно до додаткової угоди № 4 від 27.09.2021 про зміни та доповнення до договору № 50-21/ГКД від 30.06.2021 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, ціна на природний газ, що буде постачатися з 01.10.2021 становить 30 350 грн 00 коп. (з ПДВ) за 1000 куб. м. природного газу.

3.34. Відповідно до п. 4.5 Договору 2, оплата вартості за замовлені обсяги газу здійснюється відповідачем, виключно грошовими коштами шляхом перерахування їх на рахунок позивача, плановими платежами, які визначаються в додаткових угодах до даного договору.

3.35. Відповідно до п. 4.6 Договору 2, остаточний розрахунок за фактично поставлений/спожитий обсяг природного газу, що не призвів до негативного місячного небалансу, здійснюється відповідачем до 10-го числа місяця, наступного за місяцем споживання/постачання.

Відповідач сплачує позивачу вартість замовленої потужності, що визначається як добуток тарифу за замовлену потужність та загального місячного обсягу постачання природного газ, наступними плановими платежами: 33% - оплати до 30 числа місяця, який передує місяцю постачання природного газу, 33% - оплати до 10 числа місяця постачання природного газу, 34% - оплати до 20 числа місяця постачання природного газу; остаточний розрахунок за вартість замовленої потужності здійснюється відповідачем до 10-го числа місяця, наступного за місяцем споживання/постачання.

3.36. Відповідно до п. 4.15 Договору 2, оплата відповідачем позивачу вартості послуги оператора ГТС з балансування здійснюється з урахуванням положень п. 3.6 цього договору.

3.37 Відповідно до п. 4.15.1 Договору 2, відповідач сплачує позивачу вартість послуги оператора ГТС з балансування на підставі рахунку позивача протягом 5-ти банківських днів з дня отримання такого рахунку.

3.38. Якщо оператор ГТС за підсумками розрахункового періоду встановить негативний небаланс за об`єктами споживача, то споживач зобов`язаний у порядку, визначеному цим договором, оплатити постачальнику витрати на врегулювання такого небалансу, зокрема, оплатити вартість послуги оператора ГТС з балансування. При цьому споживач погоджується на оплату вартості послуги оператора ГТС з балансування, надану постачальнику, у безумовному порядку. Сторони погодили виключний перелік документів, які вони вважають достатніми та належними для підтвердження постачальником його витрат на врегулювання негативного небалансу, зокрема, оплату вартості послуги балансування: рахунок постачальника на оплату споживачем вартості послуги оператора ГТС з балансування, копія платіжного доручення постачальника про оплату оператору ГТС послуги балансування або витяг з додатку рахунку-фактури на послуги оператора ГТС з балансування, наданого постачальнику, з деталізацією вартості послуги балансування по споживачам на вибір постачальника один із зазначених документів по цьому підпункту. (п. 3.6 Договору 2).

3.39. Розділом 8 Договору 2 передбачена відповідальність сторін.

Відповідно до п. 8.2.1 Договору 2, у разі невиконання відповідачем умов пунктів 4.6 і 4.15 договору, позивач має право не здійснювати поставку газу відповідачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання відповідачем умов пунктів 4.6 і 4.15 договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу суму заборгованості та 18% (вісімнадцять процентів) річних, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

3.40. У період з липня до жовтня 2021 року позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 34 649 898 грн 75 коп., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу: № 465 від 31.07.2021 на суму 8 677 002 грн 78 коп., № 514 від 31.08.2021 на суму 12 653 409 грн 34 коп., № 569 від 30.09.2021 на суму 10 149 002 грн 29 коп., № 615 від 31.10.2021 на суму 3 170 484 грн 34 коп.

3.41. Відповідно до умов Договору 2, відповідач сплачує позивачу вартість замовленої потужності, що визначається як добуток тарифу на замовлену потужність загального планового місячного обсягу. Оплата за замовлену (договірну) потужність та за перевищення замовленої (договірної) потужності здійснюється на підставі актів наданих послуг: № 495 від 31.07.2021 на суму 115 426 грн 60 коп.; № 537 від 31.08.2021 на суму 130 902 грн 68 коп.; № 590 від 30.09.2021 на суму 90 607 грн 43 коп.; № 644 від 31.10.2021 на суму 21 907 грн 97 коп.

3.42 Загальний розмір заборгованості з оплати за замовлену (договірну) потужність по Договору 2 складає 358 844 грн 68 коп.

3.43. Відповідачу надіслані повідомлення щодо нарахування неустойки перевищення розміру допустимого відхилення споживання природного газу за розрахунком та рахунком-фактурою:

- повідомлення № 05/11-08 від 11.08.2021, рахунок-фактура № НБ-0/07-21 від 11.08.2021 на суму 275 321 грн 68 коп.;

- повідомлення № 05/15-09 від 16.09.2021, рахунок-фактура № НБ-0/08-21 від 16.09.2021 на суму 292 561 грн 02 коп.;

- повідомлення № 04/18-10 від 18.10.2021, рахунок-фактура № НБ-0/09-21 від 18.10.2021 на суму 242 177 грн 25 коп.;

- повідомлення № 04/15-11 від 15.11.2021, рахунок-фактура № НБ-0/10-21 від 15.11.2021 на суму 95 418 грн 89 коп.

3.44. Загальний розмір заборгованості за перевищення розміру допустимого відхилення споживання природного газу (позитивний/негативний небаланс) по Договору 2 складає 905 478 грн 84 коп.

3.45. Відповідно до розділу 12 Договору 2, договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині постачання газу з 01 липня 2021 року до 31 грудня 2021 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

3.46. Розділом 10 Договору 1 і Договору 2 передбачено, що у випадку виникнення спорів або розбіжностей, сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій (п. 10.1 Договору 1 і Договору 2). У разі недосягнення сторонами згоди, спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку (п. 10.2 Договору 1 і Договору 2).

4. Оцінка доказів з посиланням на норми права, якими керувався суд. Висновки суду.

4.1. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

4.2. Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 цієї статті передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу

4.3. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

4.4. Згідно із абзацом 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

4.5. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору (ст. 626 ЦК України).

4.6. Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

4.7. Як встановлено ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

4.8. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

4.9. Стаття 664 Цивільного кодексу України визначає, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

4.10. Стаття 689 Цивільного кодексу України передбачає, що покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

4.11. Частиною 1 статті 691 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

4.12. За приписами ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець повинен сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Щодо суми основного боргу.

4.13. Суд установив, що позивач у період з січня 2021 року до жовтня 2021 року поставив відповідачу товар природний газ на підставі Договору 1 і Договору 2 на загальну суму 71 027 644 грн 29 коп., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу.

4.14. Згідно наявних у матеріалах справи платіжних доручень, відповідач розрахувався за отриманий природний газ у січні жовтні 2021 року частково, а саме в сумі 19 210 456 грн 85 коп.

4.15. Залишок несплаченої суми за отриманий природний газ складає: по Договору 1 17 167 288 грн 69 коп., по Договору 2 34 649 898 грн 75 коп. (загальна сума 51 817 187 грн 44 коп.)

4.16. Крім того, згідно п. 4.6 Договору 1 та Договору 2, позивачем на підставі актів надання послуг нараховано відповідачу вартість замовленої (договірної) потужності за січень жовтень 2021, з урахуванням часткових оплат, на суму 472 942 грн 71 коп.

4.17. Також, на підставі п. 3.6 Договору 1 та Договору 2, з урахуванням часткових оплат, позивачем розрахована сума, що підлягає сплаті за перевищення розміру допустимого відхилення спожитого природного газу у січні жовтні 2021 року в сумі 1 294 113 грн 70 коп.

4.18. Таким чином, відповідач не в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання, щодо оплати товарів та послуг за умовами укладених договорів.

4.19. Разом з цим, за наявними в матеріалах справи доказами, сума основного боргу, з урахуванням часткових оплат, становить 53 584 243 грн 85 коп., позивачем заявлено до стягнення суму основного боргу в розмірі 51 284 243 грн 85 коп.

4.20. Відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, суд при ухваленні рішення не може виходити в рішенні за межі позовних вимог.

4.21. Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором 1 і Договором 2 та підтвердження наявності заборгованості відповідача, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 51 284 243 грн 85 коп. основного боргу.

Щодо стягнення нарахованої пені.

4.22. Вважається, що боржник прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, установлений договором чи законом (п. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки.

4.22. У відповідності до частини другої статті 193 Господарського кодексу України, порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

4.23. Згідно з приписами статей 216-218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

4.24. Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина перша статті 230 ГК України).

4.25. Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

4.26. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

4.27. Частиною четвертою статті 231 Цивільного кодексу України визначено, що розмір штрафних санкцій встановлюється законом. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договорі розмірі.

4.28. Законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення у договорі за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

4.29. Частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

4.30. Однак саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватись принцип свободи договору, оскільки сторони мають право і не встановлювати жодних санкцій за порушення строків розрахунку.

4.31. Отже якщо сторони не передбачили умовами договору можливість сплати пені за порушення строків виконання зобов`язань та не визначили її розміру, то немає підстав для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не встановленому законом.

4.32. Відповідна правова позиція викладена в постанові КГС ВС від 05.09.2019 у справі № 908/1501/18, постанова ВП ВС від 10.12.2019 № 904/4156/18.

4.33. Суд установив, що позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 6 084 178 грн 15 коп.

4.34. Враховуючи, що відповідальність відповідача у вигляді пені не передбачена умовами Договору 1 (з урахуванням додаткової угоди № 1/1 від про зміни та доповнення від 30.12.2020) та Договору 2, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача 6 084 178 грн 15 коп. пені

Щодо стягнення 18% річних та інфляційних втрат.

4.35. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

4.36. Разом з цим, судом встановлено, що відповідно до умов Договору 1 (з урахуванням додаткової угоди № 1/1 про зміни та доповнення від 30.12.2020) і Договору 2, у разі невиконання відповідачем умов пунктів 4.6 і 4.15 договору, позивач має право не здійснювати поставку газу відповідачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання відповідачем умов пунктів 4.6 і 4.15 договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу суму заборгованості та 18% (вісімнадцять процентів) річних, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

4.37. Позивачем нараховано відповідачу, з урахуванням поданих заяв про збільшення, 18% річних в сумі 6 565 352 грн 70 коп. та інфляційні втрати в сумі 2 729 180 грн 35 коп.

4.38. Перевіривши розрахунки позивача щодо нарахування 18% річних та інфляційних втрат, суд установив, що останнім невірно визначено початок періоду прострочення виконання грошового зобов`язання, без урахування вихідних днів, зокрема, щодо розрахунку за небаланси.

4.39. Так, відповідно до п. 4.15.1 Договору 1 і Договору 2, відповідач зобов`язується сплатити позивачу вартість послуги оператора ГТС з балансування на підставі рахунку позивача протягом 5-ти банківських днів з дня отримання такого рахунку. Тому, днем початку нарахування 18% річних та інфляційних втрат за порушення строку оплати за небаланси за січень 2021 року є 24.02.2021, за лютий 2021 року 30.03.2021, за березень 2021 року 20.04.2021, за квітень 2021 року 22.05.2021, за травень 2021 року 23.06.2021, за червень 2021 27.07.2021 року, за липень 2021 року 19.08.2021, за серпень 2021 року 21.08.2021, за вересень 2021 року 26.10.2021, за жовтень 2021 року 23.11.2021. Крім того, суд звертає увагу, що за квітень 2021 відповідач здійснив оплату рахунку за небаланси в межах визначеного договором строку, а саме 21.05.2021, що підтверджується платіжним дорученням № 62412 від 21.05.2021 на суму 191 949 грн 55 коп.

4.40 Разом з цим, позивачем неправильно враховано у розрахунку дні фактичної сплати відповідачем заборгованості.

4.41. Враховуючи зазначене, судом проведено перерахунок сум 18% річних та інфляційних втрат.

4.42. Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

4.43. У п. 1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» вказано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

4.44. Згідно з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у листі від 01.07.2014 «Аналізі практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві», підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, повинно враховуватися, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції має розраховуватися на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця.

4.45. Враховуючи зазначене, вимоги позивача щодо стягнення 6 565 352 грн 70 коп. 18% річних та 2 729 180 грн 35 коп. інфляційних втрат підлягають задоволенню в частині стягнення 6 436 569 грн 60 коп. 18% річних та 2 729 180 грн 35 коп. інфляційних втрат, в іншій частині суд відмовляє, у зв`язку з необґрунтованістю.

5. Щодо зустрічних позовних вимог.

5.1. В обґрунтування зустрічних позовних вимог, позивач за зустрічним позовом посилається на те, що в частині підпунктів 8.2.1, 8.2.3, 8.2.3.1 пункту 8.2 договір № 7-21/КГД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.12.2020 та підпунктів 8.2.1, 8.2.3 пункту 8.2 договір № 50-21/КГД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.06.2021 є недійсними, як такі, що укладені з порушенням засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, а також вимог ч. 1 ст. 627 та ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України.

5.2. Позивач за зустрічним позовом звертає увагу, що сторонами у договорах не передбачено жодної форми відповідальності позивача, як постачальника газу за порушення зобов`язань, крім відшкодування можливих збитків, тому зазначає, що укладення Договору 1 та Договору 2 з істотним дисбалансом договірних прав щодо міри відповідальності обох сторін не відповідає внутрішній волі, та вважає вказані договори недійсними в частинах встановлення відповідальності споживача, як такі, що укладені з порушенням вимог ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України. З цієї ж підстави вважає недійсною і додаткову угоду № 1/1 від 30.12.2020 до договору № 7-21/ГКД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.12.2020, якою було змінено зміст підпункту 8.2.1 пункту 8.2 Договору 1.

5.3. Пунктом 8.2.1 Договору 1 (з урахуванням додаткової угоди № 1/1 про зміни та доповнення від 30.12.2022) та Договору 2 сторони узгодили, що у разі невиконання відповідачем умов пунктів 4.6 і 4.15 договору, позивач має право не здійснювати поставку газу відповідачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання відповідачем умов пунктів 4.6 і 4.15 договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу суму заборгованості та 18% (вісімнадцять процентів) річних, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

5.4. Пунктом 8.2.3 Договору 1 та Договору 2 встановлено порядок розрахунку плати за небаланс.

5.5. Пунктом 8.3.1 Договору 1 сторонами визначено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачу газу буде меншим від підтвердженого обсягу газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач відшкодовує постачальнику збитки за недобір обсягу постачання газу, що розраховується за формулою, вказаною у договорі.

5.6. Відповідно до вимог ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

5.7. Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахування вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

5.8. Свобода договору заснована на свободі волевиявлення, а останнє, у свою чергу, спирається на свободу волі, що реалізується за допомогою диспозитивності норм цивільного права. Під диспозитивністю прийнято розуміти засновану на нормах даної галузі права юридичну свободу суб`єкта цивільних правовідносин здійснювати свої суб`єктивні права за своїм розсудом.

5.9. Правовими засобами закріплення свободи договору традиційно розуміють норми-принципи, які проголошують свободу договору, свободу підприємницької діяльності та диспозитивні норми права, в яких втілено даний принцип.

5.10. Зміст принципу свободи договору розкривається в ст. 627 Цивільного кодексу України та є однією з фундаментальних засад цивільно-правового принципу диспозитивності, через який суб`єкти цивільного права набувають і здійснюють свої цивільні права вільно на свій розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України).

5.11. Згідно з частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

5.12. Стаття 203 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

5.13. Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

5.14. Згідно зі ст. 217 Цивільного кодексу України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

5.15. Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У силу приписів статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується.

5.16. Відповідно до статей 16, 203, 215 Цивільного кодексу України, для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

5.17. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути установлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

5.18. Саме на позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто, довести що його права та інтереси порушуються укладенням спірних договорів, а тому потребують захисту.

5.19. Аналогічних правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 910/7579/16.

5.20. При цьому, наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань. Невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору, не є підставою для його визнання недійсним.

5.21. Верховний Суд у постанові від 11.06.2020 у справі № 281/129/17 зазначив, що більшість законодавчих актів носять комплексний характер, і в них поряд із цивільно-правовими можуть міститися норми різноманітної галузевої приналежності. За такої ситуації необхідно вести мову про те, що зміст правочину має не суперечити вимогам, встановленим у цивільно-правовій нормі, хоча б вона містилася в будь-якому нормативно-правовому акті, а не лише акті цивільного законодавства. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила. що містяться в імперативних нормах.

5.22. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

5.23. Суд установив, що зі змісту преамбули Договору 1 і Договору 2 вбачається, що при укладенні договорів, сторони керувались Законом України «Про ринок природного газу» та іншими нормативними актами.

5.24. Зміст Договору 1 і Договору 2 відповідає обов`язковим приписам Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок природного газу», Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 та іншим нормативно-правовим актам України, що регулюють правовідносини на ринку природного газу.

5.25. Суд установив, що позивач за зустрічним позовом схвалив і прийняв умови договорів до виконання, а саме прийняв товари та послуги за Договором 1 та Договором 2, підписував акти приймання-передачі природного газу, акти надання послуг замовленої (договірної) потужності, отримав рахунки-фактури з нарахованими небалансами (перевищення розміру допустимого відхилення спожитого природного газу).

5.26. Крім того, як до, так і після укладення спірних договорів, сторони узгодили аналогічні міри відповідальності, укладаючи інші договори.

5.27. Посилання позивача за зустрічним позовом на дисбаланс прав та обов`язків сторін в частині встановлення відповідальності, судом відхиляється, оскільки нарахування за оспорюваними підпунктами договорів можливе лише за умови неналежного виконання зобов`язань щодо вчасної оплати наданих споживачу товарів та послуг.

5.28. Відповідно до правил постачання природного газу, положення про відповідальність сторін за невиконання умов договору та підстави її застосування є істотною умовою договору про поставку природного газу, тому посилання на незаконність включення спірних положень до умов Договору 1 та Договору 2 судом відхиляються.

5.29. Пунктом 11 частини 5 Розділу ІІ (Порядок постачання природного газу споживачам, що не є побутовими) Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 передбачено, що договір постачання природного газу повинен містити такі умови, що є істотними та обов`язковими для цього виду договору, як: відповідальність сторін за невиконання умов договору та підстави її застосування, у тому числі в разі перевищення споживачем підтверджених обсягів природного газу за відповідний період, а також механізми компенсації і повернення, які застосовуються, якщо рівні якості послуг постачальника за договором не виконуються, зокрема за неточності в рахунку чи його затримці (норма вноситься в договір за згодою сторін.

5.30. Розділом VІІ (Порядок відшкодування збитків та вирішення спорів) Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 передбачені випадки відшкодування постачальнику збитків споживачем, що не є побутовим (крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу»), зокрема: 1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період; 2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) x Ц х K, де Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу, Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період, Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу, K - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

5.31. Пунктом 23 Розділу ІІ Правил установлено, що спірні питання між споживачем і постачальником щодо постачання природного газу, оплати послуг постачальника, відшкодування збитків тощо мають вирішуватися шляхом переговорів, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

5.32. Жодних доказів в підтвердження того, що Договір 1 та Договір 2 не відповідають принципам справедливості, добросовісності та розумності позивач за зустрічним позовом не подав.

5.33. Враховуючи вищевикладене, оскільки спірні умови Договору 1 (з урахуванням додаткової угоди № 1/1 про зміни та доповнення від 30.12.2020) і Договору 2 на момент їх погодження сторонами відповідали чинному законодавству, враховуючи часткову відмову позивача за зустрічним позовом від зустрічних позовних вимог, суд закриває провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, в частині вимог про: 1) визнання недійсним зобов`язання ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» з оплати на користь ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» нарахованої неустойки у вигляді пені та 18% річних за порушення строків виконання зобов`язань, передбачених п. 4.6 та 4.15 Договору № 7-21/ГКД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.12.2020, укладеного між ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (вул. Комарова, 2, м. Суми, 40020, ) та ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» (вул. Половка, буд. 76, м. Полтава, 36034, ); 2) визнання недійсним зобов`язання ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» з оплати на користь ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» нарахованої неустойки у вигляді пені та 18% річних за порушення строків виконання зобов`язань, передбачених п. 4.5 та п. 4.6 Договору № 50-21/ГКД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.06.2021, укладеного між ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (вул. Комарова, 2, м. Суми, 40020, ) та ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» (вул. Половка, буд. 76, м. Полтава, 36034, ); у задоволенні зустрічного позову в іншій частині суд відмовляє.

6. Щодо заяви ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» про відстрочення та розстрочку виконання рішення.

6.1. В обґрунтування поданої заяву № 79/15-20 від 25.05.2022 (вх. № 873 від 25.05.2022) відповідач зазначає, що ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» знаходиться у важкому фінансовому становищі та існує загроза банкрутства внаслідок обставин виняткового характеру, які полягають у збитковості діяльності відповідача за незалежних від нього обставин (військова агресія Російської Федерації проти України, отримання авіаудару та пошкодження майна). В підтвердження тяжкого фінансового становища відповідач надає фінансову звітність, іншу фінансову документацію. Враховуючи вказані обставини, відповідач просить при винесенні рішення відстрочити виконання рішення у даній справі на період дії воєнного стану в Україні; розстрочити виконання рішення у даній справі терміном на 12 місяців з дня припинення воєнного стану в Україні та затвердити графік виконання рішення на 12 місяців однаковими рівними частинами.

6.2. Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити та розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

6.3. Положенням ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

6.4. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

6.5. Пунктом 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

6.6. Розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Підставою, зокрема, для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

6.7. Обставини, які зумовлюють надання розстрочення виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

6.8. Питання щодо надання розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

6.9. Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочення або розстрочення виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

6.10. Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

6.11. Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у даній справі.

6.12. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

6.13. Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

6.14. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

6.15. У зв`язку з тим, що відстрочення та розстрочення подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при їх наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

6.16. Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

6.17. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі оправданої затримки виконання рішення суду залежить зокрема від складності виконавчого провадження, суми та характеру що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочення та розстрочення виконання судового акту повинна носити виключний характер.

6.18. Із підстав, умов та меж надання відстрочення та розстрочення виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

6.19. Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

6.20. У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

6.21. Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

6.22. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

6.23. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

6.24. Збитковість діяльності та наявність у підприємства заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження відповідачем господарської діяльності як самостійним суб`єктом господарювання, ризики якої несе сама юридична особа, тому вказані обставини не є самостійними, достатніми та безумовними підставами для відстрочення та розстрочення виконання рішення суду.

6.25. Надані суду звіти про фінансові результати підтверджують негативні тенденції фінансового становища відповідача, які відображають дані лише на конкретну дату та не показують проміжні дані ведення господарської діяльності. (Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12.02.2018 № 906/434/17).

6.26. Заявником не подано достатніх доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності (довідки з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках, доказів відсутності майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо).

6.27. В обґрунтування неможливості виконання рішення заявник посилається на важкий фінансовий стан, існування загрози банкрутства внаслідок обставин виняткового характеру, які полягають у збитковості діяльності відповідача за незалежних від нього обставин (військова агресія Російської Федерації проти України, введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022, отримання авіаудару, пошкодження майна), а тому враховуючи вищенаведені обставини просить суд відстрочити виконання рішення у даній справі на період дії воєнного стану в Україні, розстрочити виконання рішення Господарського суду Сумської області у праві № 920/1259/21 терміном на 12 місяців з дня припинення воєнного стану, та затвердити графік виконання рішення Господарського суду Сумської області у справі № 920/1259/21: 12 місяців з дня припинення воєнного стану в Україні однаковими рівними частинами.

6.28. Суд зазначає, що скрутне фінансове становище не є безумовною підставою для відстрочення і розстрочення виконання рішення суду, оскільки фінансові ускладнення не є винятковою і непрогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки. Такий стан справ боржника є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності.

6.29. Також варто врахувати ту обставину, що позовна заява у справі № 920/1259/21 зареєстрована Господарським судом Сумської області 23.11.2021, заборгованість відповідача, що є предметом спору у даній справі виникла до початку військової агресії Російської Федерації проти України, введення воєнного стану в Україні та пошкодження майна відповідача через авіаудар.

6.30. Враховуючи вищевикладене, розглянувши заяву відповідача, суд дійшов висновку, що останнім не надано доказів на підтвердження виключних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, тому суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» про розстрочення та відстрочку виконання судового рішення у справі № 920/1259/21 (вх. № 873 від 25.05.2022).

7. Щодо заяви ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» про зменшення неустойки та 18% річних.

7.1. 13.06.2022 відповідач подав до суду заяву № 79/15-81 від 13.06.2022 про зменшення неустойки та 18% річних (вх. № 2286 від 13.06.2022), відповідно до якої просить суд при вирішенні справи № 920/1259/21 зменшити на 90% заявлений до стягнення позивачем розмір пені до суми 608 417 грн 82 коп., 18% річних до суми 651 280 грн 00 коп.

7.2. Приписами частини ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

7.3. Крім цього, згідно ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

7.4. Отже, положення ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України дають право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

7.5. Правовий аналіз зазначених норм свідчить про те, що вони не є імперативними і застосовуються за визначених умов та на розсуд суду. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

7.6. При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення санкцій.

7.7. Суд установив, що сторони, укладаючи Договір 1 і Договір 2, погодили істотні умови договору, у тому числі і відповідальність за порушення його умов.

7.8. Відповідач, прийнявши на себе зобов`язання за Договором 1 і Договором 2, погодився із передбаченою договорами відповідальністю за порушення зобов`язань. Разом з цим, відповідач не був позбавлений можливості врегулювати питання щодо розміру штрафних санкцій шляхом внесення змін до договору, у тому числі в судовому порядку, однак цим правом не скористався.

7.9. Відповідно до чинного законодавства, скрутний матеріальний стан підприємства не є достатніми та безумовними доказами виключних обставин, які б могли бути підставою для зменшення розміру штрафних санкцій, а є звичайним ризиком господарської діяльності. Надані відповідачем докази на підтвердження скрутного фінансового становища не відображають у повній мірі інформації про господарську діяльність відповідача, що, відповідно, дозволяє суду дійти висновку про недоведеність відповідачем факту перебування у скрутному фінансовому становищі.

7.10. Крім того, в обґрунтування заперечень на заяву відповідача про зменшення неустойки та 18% річних, позивач вказує на те, що він несе збитки від невиконання відповідачем зобов`язань у вигляді сплати відсотків за кредитним договором № GL2021-00318 від 29.01.2021, розмір яких є значно більшим, ніж заявлений до стягнення у позовній заяві. Воєнний стан в Україні має загальних характер та стосується не тільки відповідача, а й позивача, крім того, невиконання зобов`язань з боку відповідача виникло до початку дії воєнного стану.

7.11. З огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, зокрема, з наявністю яких законодавство пов`язує зменшення заявленого до стягнення розміру штрафних санкцій, враховуючи баланс інтересів сторін та їх фінансовий стан, адекватність обсягу і міри відповідальності відповідача за допущене прострочення грошового зобов`язання, враховуючи відмову у задоволенні вимог позивача щодо нарахування пені в сумі 6565352 грн 70 коп., суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення заяви відповідача про зменшення неустойки та 18% річних на 90%.

8. Розподіл судових витрат між сторонам.

8.1. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (40020, м. Суми, вул. Комарова, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс» (36034, м. Полтава, вул. Половка, буд. 76, ) 51 284 243 грн 85 коп. боргу, 6 436 569 грн 60 коп. 18% річних, 2 729 180 грн 35 коп. інфляційного збільшення суми боргу, 794 500 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Закрити провадження у справі за зустрічним позовом, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, в частині вимог про: 1) визнання недійсним зобов`язання ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» з оплати на користь ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» нарахованої неустойки у вигляді пені та 18% річних за порушення строків виконання зобов`язань, передбачених п. 4.6 та 4.15 Договору № 7-21/ГКД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.12.2020, укладеного між ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (вул. Комарова, 2, м. Суми, 40020, ) та ТОВ «Газова компанія «Гнвестсервіс» (вул. Половка, буд. 76, м. Полтава, 36034, ); 2) визнання недійсним зобов`язання ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» з оплати на користь ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» нарахованої неустойки у вигляді пені та 18% річних за порушення строків виконання зобов`язань, передбачених п. 4.5 та п. 4.6 Договору № 50-21/ГКД постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.06.2021, укладеного між ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (вул. Комарова, 2, м. Суми, 40020, ) та ТОВ «Газова компанія «Інвестсервіс» (вул. Половка, буд. 76, м. Полтава, 36034, ).

6. У задоволенні зустрічного позову в іншій частині відмовити.

7. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8 . Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане суддею 26.09.2022.

Суддя Є.А. Жерьобкіна