ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2022 р. Справа№ 910/7202/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

учасники справи:

від позивача: Шульга А.В.

від відповідача: Качмар О.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНКІ КОНСТРАКШН"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2022

у справі №910/7202/22 (суддя Приходько І.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНКІ КОНСТРАКШН"

про забезпечення позову

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНКІ КОНСТРАКШН"

до Відкритого акціонерного товариства "АКЕЛІК ГРУП", що діє через представництво "АКЕЛІК ГРУП" ВАТ"

про визнання права власності та зняття арешту з автомобіля

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНКІ КОНСТРАКШН» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до «АКЕЛІК ГРУП» ВАТ, що діє через представництво «АКЕЛІК ГРУП» ВАТ» в Україні, про визнання права власності та зняття арешту з автомобіля.

Також до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просив суд:

- заборонити будь-яким державним та приватним виконавцям, зокрема, приватному виконавцю Вараві Роману Сергійовичу, вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження (в тому числі шляхом електронних аукціонів або за фіксованою ціною) транспортного засобу: загальний легковий універсал, марки: НУUNDАІ, моделі СRЕТА, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , колір: синій, рік випуску: 2018;

- заборонити будь-яким іншим особам, в тому числі Державному підприємству «СЕТАМ», вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження транспортного засобу: загальний легковий універсал, марки: НУUNDАІ, моделі СRЕТА? номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , колір: синій, рік випуску: 2018 межах виконавчого провадження №67868416, зокрема, через систему прилюдних (електронних) торгів «СЕТАМ».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/7202/22 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНКІ КОНСТРАКШН" про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала обґрунтована відсутністю будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову саме в такий спосіб, який було визначено позивачем, порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Не погодившись з ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНКІ КОНСТРАКШН" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/7202/22 скасувати. Постановити нову ухвалу, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНКІ КОНСТРАКШН" про забезпечення позову від 08.08.2022 задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/7202/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНКІ КОНСТРАКШН", розгляд справи призначено на 14.09.2022.

У судовому засіданні 14.09.2022 було оголошено перерву до 21.09.2022.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 статті 232 ГПК України визначено, що судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови та судові накази.

Згідно з ч. 1 ст. 281 ГПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

Колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом обґрунтовано відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності переліку відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе забезпечення позову.

За правилами ст. 136 ГПК України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно з ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Колегією суддів встановлено, що заявником не було надано до суду першої інстанції належних та допустимих доказів у розумінні статей 76-79 ГПК України на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в цій справі та поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Посилання заявника на зміст обставин щодо права власності позивача на автомобіль марки: НУUNDАІ, моделі СRЕТА та протиправність арешту та вилучення приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження №67868416 автомобіля, не можуть вважатися відповідними доказами. Колегія суддів відзначає, що вказані обставини належатимуть до предмету доказування, а також становитимуть основу доведення правомірності позовних вимог про визнання права власності та зняття арешту з автомобіля, а отже не можуть бути єдиною та беззаперечною підставою для вжиття заходів забезпечення позову та свідчити про неможливість реального виконання рішення суду, а також наявності будь-яких труднощів при виконанні такого рішення у випадку задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що всупереч наведених вимог закону, позивач в обґрунтування поданої ним заяви не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, а обставини, наведені ним в обґрунтування заяви про забезпечення позову, не є такими, що в розумінні ст. 136 Господарського процесуального кодексу України свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення позивача можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких позивач звернувся до суду.

За таких обставин, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275, ч. 4 ст. 277 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Ураховуюче викладене, висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для забезпечення позову відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам справи, а отже ухвала Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/7202/22 є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНКІ КОНСТРАКШН" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/7202/22 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНКІ КОНСТРАКШН" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/7202/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста м. Києва від 09.08.2022 у справі №910/7202/22 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНКІ КОНСТРАКШН".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.09.2022.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов