ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.09.2022 Справа № 914/2326/22

Суддя Господарського суду Львівської області Коссак С.М.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна», м. Львів

до боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Львів

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 1588,88 грн. заборгованості за договором №363/Уп/19к від 21.10.2019 року про надання послуг з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих побутових відходів

ВСТАНОВИВ:

На адресу Господарського суду Львівської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна», м. Львів надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 1588,88 грн. заборгованості за договором №363/Уп/19к від 21.10.2019 року про надання послуг з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих побутових відходів.

Подана заява обґрунтована невиконанням Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань щодо оплати послуг за договором №363/Уп/19к від 21.10.2019 року про надання послуг з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих побутових відходів.

На підтвердження факту заборгованості заявником (стягувачем) надано укладений між сторонами договір №363/Уп/19к від 21.10.2019 року про надання послуг з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих побутових відходів та ряд документів в підтвердження своїх вимог і зазначено обставини на яких вони грунтуються.

Ознайомившись зі змістом заяви та долучених до неї матеріалів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу; заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Згідно ч. 1, 2 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає форму і зміст позовної заяви, серед іншого передбачено необхідність зазначення вимоги заявника і обставини на яких вони грунтуються (п.4 ч.2 ст. 150 ГПК України) та перелік документів, якими заявник обгрунтовує обставини на яких грунтуються його вимоги (п.5 ч.2 ст. 150 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, у тексті самої заяви, заявник посилається на рішення №471 виконавчого комітету Львівської міської ради 27 червня 2022 року, яким внесено зміни до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №675 від 04.08.2017 та відповідно тариф на послуги з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) 1 тони твердих побутових відходів для ТзОВ «Грінера Україна» щодо інших споживачів (комерційний сектор) встановлено в сумі 1167,29 гривень.

Однак, до заяви про видачу судового наказу, заявником не долучено паперової копії електронного тексту рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №471 від 27.06.2022 року, на яке він посилається як на доказ і обставину на яких грунтуються вимоги, про що Господарським судом Львівської області складено Акт №82 від 23 вересня 2022 року про те, що під час розкриття конверта (пакета), надісланого від Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» виявлено недоліки, а саме відсутній додаток: паперова копія електронного тексту рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №471 від 27.06.2022 року та копія заяви про видачу судового наказу з додатками для боржника.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 150 ГПУ України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Такого доказу, а саме копії електронного тексту рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №471 від 27.06.2022 року, на яке він посилається як на доказ і обставину на яких грунтуються вимоги, заявником не додано.

Відтак, суд доходить висновку, що заяву про видачу судового наказу подано з порушенням п. 4, 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України, що засвідчено вищезгаданим Актом №82 від 23 вересня 2022 року господарського суду Львівської облаті.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Приписами ч. 2 ст. 152 ГПК України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно ч. 1 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись 12, 147-148, 150, 152-153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за вимогою про стягнення 1588,88 грн. заборгованості за договором №363/Уп/19к від 21.10.2019 року про надання послуг з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих побутових відходів.

2. Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з цих підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі.

Суддя Коссак С.М.