ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2022м. ДніпроСправа № 904/1689/22
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крутогорний» м. Дніпро

до фізичної особи-підприємця Музиченко Наталії Борисівни м. Дніпро

про стягнення суми боргу зі сплати орендної плати в розмірі 19135грн., суми боргу зі сплати комунальних платежів в розмірі 14610грн.

Без представників сторін.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Крутогорний» звернулось до фізичної особи-підприємця Музиченко Наталії Борисівни з позовом про стягнення суми боргу зі сплати орендної плати в розмірі 19135грн., суми боргу зі сплати комунальних платежів в розмірі 14610грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати орендної плати та спожитих комунальних послуг на підставі договору оренди №0120/07-1 від 01.07.2020.

Позивач зазначає, що на виконання договору оренди №0120/07-1 від 01.07.2020 на підставі акту приймання-передачі від 01.07.2020 орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування об`єкт оренди, розташований за адресою м. Дніпро, вул. Барнаульська, буд.2А, що має характеристики будівля чотирьохповерхова, приміщення №65 (інвен. №201) 18,8м2, приміщення №66 (інвен. №202) 19,2м2, приміщення №67 (інвен. №203) 19,2м2. Загальна площа складає 57,2м2.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 30.12.2021 до договору сторони виклали в новій редакції пункт 5.1 договору та визначили, що цей договір діє до 31.12.2022.

Позивач стверджує, що в порушення умов договору, відповідач не здійснює оплату орендної плати з січня 2022року та продовжує користуватися орендованим майном. Позивач повідомляє, що згідно з актами звіряння взаємних розрахунків:

- за 2021 рік - заборгованість станом на 31.12.2021 склала 2075грн.;

- за період з 01.01.2022 по 15.03.2022 заборгованість відповідача перед позивачем за оренду нежитлового приміщення склала 17060грн.

Позивач вказує, що на адресу відповідача виставлялись рахунки для сплати орендної плати. Так за період, в якому виникла заборгованість зі сплати орендної плати, було виставлено:

- рахунок на оплату №675 від 30.10.2021 на суму 8580грн., з яких відповідач сплатив позивачу 02.12.2021 - 2040грн. та 24.12.2021 - 2085грн.;

- рахунок на оплату №829 від 30.12.2021 на суму 8580грн.;

- рахунок на оплату №22 від 30.01.2022 на суму 8580грн.

За розрахунками позивача заборгованість відповідача з оплати орендної плати станом на 15.03.2022 складає 19135грн.

Також позивач вказує, що з метою компенсації вартості сплачених комунальних послуг за орендований відповідачем об`єкт, позивач виставляв на адресу відповідача рахунки на оплату №869 від 31.12.2021 в сумі 5375грн., №67 від 31.01.2022 в сумі 5440грн., №140 від 28.02.2022 в сумі 3795грн.

Станом на 15.03.2022 між сторонами було підписано два акти звіряння в частині сплати відповідачем компенсації за комунальні послуги, згідно з відомостями яких станом на 31.12.2021 відповідач заборгував товариству суму в рахунок компенсації вартості комунальних послуг у розмірі 5375грн., станом на 15.03.2022 ця заборгованість збільшилася на суму 9235грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2022 позов залишений без руху та наданий час для усунення недоліків (10днів з моменту отримання ухвали).

На адресу суду 13.07.2022 надійшов лист позивача про усунення недоліків, в якому на виконання ухвали суду від 04.07.2022 позивач зазначив про таке.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що орендар здійснює попередній платіж у вигляді авансового внеску за два місяця оренди (за перший місяць - липень 2020року та останній місяць - грудень 2021року в сумі 17160грн. (з ПДВ)) на розрахунковий рахунок орендодавця протягом 3-х днів з дня укладення цього договору. Розмір щомісячної орендної плати у розмірі 8580грн. (з ПДВ) передбачений в пункті 6.4 договору.

На виконання пункту 6.3 договору позивач виставив відповідачу рахунок на оплату орендної плати та авансового платежу №459 від 01.07.2020, всього на суму 17160грн., які відповідач повинен був сплатити до 10.07.2020. В порушення умов договору орендар сплатив 10960грн. платіжними дорученнями №72 від 17.07.2020 в сумі 6900грн., №73 від 17.07.2020 в сумі 380грн. та №364 від 20.08.2020 в сумі 3680грн. Орендар не виконав в повному розмірі умови договору про сплату авансового внеску в сумі 8580грн. Бухгалтерією орендодавця до авансового платежу за орендну плату було віднесено суму у розмірі 2380грн. Орендар вносив оплату за оренду нежитлового приміщення у повному розмірі до листопада 2021року.

У зв`язку з не оплатою орендарем рахунку позивача №675 від 30.10.2021 в сумі 8580грн. за оренду нежитлового приміщення у листопаді 2021року, авансовий платіж в сумі 2380грн. був зарахований позивачем в суму орендної плати за листопад 2021року. Тому заборгованість орендаря за листопад 2021року з урахуванням здійснених оплат 02.12.2021 в сумі 2040грн. та 24.12.2021 в сумі 2085грн. складала 2075грн.

Розрахунок заборгованості за листопад 2021року виглядає наступним чином: 2040грн. + 2085грн. + 2380грн. = 6505грн. Фактично сплачено за листопад 2021року 8580грн. - 6505грн. = 2075грн. - заборгованість за листопад 2021року.

Орендна плата за грудень 2021року була сплачена у повному обсязі згідно платіжного доручення №515 від 29.12.2021. Орендна плата за січень 2022року в розмірі 8580грн. та за лютий 2022року в розмірі 8580грн. не сплачена. Таким чином сума боргу зі сплати орендної плати, заявлена в позові, складає 19235грн. = 2075грн.+8580грн.+8580грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними в справі матеріалами.

Запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2022 надсилалась на адресу відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань м. Дніпро, вул. Яворницького, буд.6, кв. 44.

Поштова кореспонденція за №820 із зазначеною вище ухвалою суду була повернена до суду підприємством поштового зв`язку із відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Листом Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2022 вдруге направлено ухвалу суду від 14.07.2022 на адресу відповідача за адресою: м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 6, кв. 44.

Поштова кореспонденція за №300 із зазначеною вище ухвалою суду була повернена до суду підприємством поштового зв`язку із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суду не вдалось зв`язатись з відповідачем за телефонними номерами, зазначеними в розділі «інформація для здійснення зв`язку з фізичною особою-підприємцем» Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та розділі 13 «реквізити та підписи сторін» договору №0120/07-1 від 01.07.2020.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Тому у випадку, якщо фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №923/1432/15.

В даній справі господарським судом здійснені всі можливі заходи задля повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом.

Положеннями частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Станом на 26.09.2022 на адресу суду відзив не надходив.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Крутогорний» (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Музиченко Наталією Борисівною (далі - орендар) був укладений договір оренди №0120/07-1 (далі - договір).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.3 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне користування, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування нежитлову будівлю, визначену у цьому договорі (далі «будівля» або «об`єкт оренди»), та зобов`язується сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Адреса будівлі: м. Дніпро, Барнаульська, 2а. Об`єкт оренди має наступні характеристики: будівля - чотирьохповерхова, приміщення №65 (інвен. №201) - 18,8кв.м, приміщення №66 (інвен. №202) - 19,2кв.м, приміщення №67 (інвен. №203) - 19,2кв.м. Загальна площа складає - 57,2кв.м.

Згідно з пунктом 2.1. договору об`єкт оренди надається орендарю для заняттям індивідуальною діяльністю. Діяльність орендаря відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до пунктів 3.2 3.3 договору передання об`єкту оренди орендарю оформлюється актом приймання-передачі, який оформлюється в двох примірниках і підписується сторонами.

У момент підписання акта приймання-передачі орендодавець передає орендарю ключі від об`єкту оренди, після чого персоналу орендаря має бути забезпечений безперешкодний доступ до об`єкту оренди. Для початку розрахунку кількості споживання орендарем комунальних послуг, в акті приймання-передачі будівлі сторони зазначають вихідні дані показників лічильників електропостачання.

Відповідно до підписаного сторонами акту приймання-передачі від 01.07.2020 орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування об`єкт оренди, а саме будівлю - чотирьохповерхова, приміщення №65 (інвен. №201) - 18,8кв.м, приміщення №66 (інвен. №202) - 19,2кв.м, приміщення №67 (інвен. №203) - 19,2кв.м. Загальна площа складає - 57,2кв.м. Адреса будівлі: м. Дніпро, Барнаульська, 2а. на момент підписання акту приймання-передачі об`єкт оренди знаходиться в задовільному стані. сторони дійшли згоди, що стан об`єкта не перешкоджає його використанню відповідно до договору оренди. Вихідні дані показників лічильників електропостачання 14441,0кВт/год.

В пунктах 6.1 - 6.4, 6.6 договору сторони узгодили, що нарахування орендної плати починається з моменту передачі об`єкту оренди в користування орендаря та закінчується з моменту закінчення терміну дії цього договору і передання об`єкту оренди орендарем орендодавцю. Передання об`єкту оренди орендарем орендодавцю оформлюється актом приймання-передачі. Акт приймання-передачі об`єкту оренди оформлюється в двох примірниках і підписується уповноваженими особами орендодавця і орендаря.

За користування об`єктом оренди орендар сплачує на розрахунковий рахунок орендодавця орендну плату в національній валюті України на умовах попередньої оплати до 10 числа кожного поточного місяця оренди. Орендна плата починає нараховуватись з дати фактичної передачі об`єкту оренди орендарю, згідно з пунктами 3.1, 3.2 договору.

Орендар здійснює попередній платіж у вигляді авансового внеску за два місяця оренди (за перший місяць - липень 2020 та останній місяць - грудень 2021) у сумі 17160грн. у т.ч. ПДВ у сумі 2860грн. на розрахунковий рахунок орендодавця протягом 3-х днів з дня укладення цього договору.

Орендна плата складає 8580грн., в тому числі ПДВ 1430грн. в місяць.

Крім орендної плати орендар сплачує вартість спожитих ним комунальних послуг (водопостачання, каналізації, опалення, електроенергія, телекомунікаційні послуги) згідно показників відповідних лічильників на підставі виставлених орендодавцем рахунків протягом 10 днів з дня їх отримання.

Пунктом 5.1 договору (в первісній редакції) передбачено, що даний договір вступає в силу з дня його складання та підписання сторонами і діє до 31.12.2021. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Додатковою угодою №1 від 30.12.2021 до договору сторони внесли зміни до пункту 5.1 та визначили, що договір діє до 31.12.2022.

При цьому пунктом 2 додаткової угоди №1 від 30.12.2021 сторони узгодили, що перерахована за грудень 2021року сума в розмірі 8580грн. вважається оплатою за грудень 2022року.

В пункті 5.2 договору сторони визначили підстави дострокового розірвання договору. Так, дострокове розірвання цього договору можливе:

а) за ініціативою орендодавця:

- у разі погіршення об`єкту оренди з вини орендаря та його нецільового використання;

- у разі прострочення оплати орендарем орендної плати, більш ніж на 30 днів;

- у разі прострочення оплати орендарем комунальних послуг більш, ніж на 10 днів;

б) за ініціативою орендаря:

- у разі істотного погіршення або загибелі об`єкту оренди;

- у разі припинення підприємницької діяльності орендаря;

в) за угодою сторін

За наявності вказаних вище підставі пропозиція (повідомлення) про дострокове розірвання договору має бути пред`явлена зацікавленою стороною в письмовій формі не пізніше, ніж за місяць до пропонованої дати розірвання.

Згідно з пунктом 5.4 договору у разі дострокового розірвання договору орендар зобов`язаний звільнити об`єкт оренди протягом двадцяти днів з моменту направлення повідомлення. При відмові орендаря звільнити приміщення у зазначений термін, орендодавець має право звернутися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду.

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 договору орендар зобов`язується передати будівлю орендодавцю протягом 3-х днів з моменту закінчення терміну дії цього договору або у разі дострокового розірвання договору, про що складається відповідний акт приймання-передачі.

У момент підписання акта приймання-передачі орендар зобов`язаний повернути орендодавцю ключі від об`єкту оренди. Для розрахунку кількості спожитих орендарем комунальних послуг, в акті приймання-передачі будівлі сторони зазначають показники лічильників електро-, водо-, теплопостачання.

Звертаючись до суду з позовом, позивач наполягав на існуванні суми боргу зі сплати орендної плати в розмірі 19135грн. за листопад 2021року та за січень - лютий 2022року та суми боргу зі сплати вартості спожитих комунальних послуг в розмірі 14610грн. за грудень 2021року - лютий 2022року.

Суду не надано доказів дострокового розірвання договору оренди та повернення майна орендарем за актом приймання-передачі протягом спірних періодів.

Як зазначалось раніше, пунктом 6.3 договору встановлений обов`язок орендаря здійснити попередній платіж у вигляді авансового внеску за два місяця оренди (за перший місяць - липень 2020року та останній місяць - грудень 2021року) в розмірі 17160грн. (з ПДВ) на розрахунковий рахунок орендодавця протягом 3-х днів з дня укладення цього договору.

Платіжними дорученнями №72 від 17.07.2020 в сумі 6900грн., №73 від 17.07.2020 в сумі 380грн. та №364 від 20.08.2020 в сумі 3680грн. відповідач перерахував на користь позивача лише 10960грн. авансового внеску.

Згідно з поясненнями позивача, орендар здійснював оплату орендних платежів в повному обсязі до листопада 2021року. За грудень 2021року відповідач також в повному обсязі сплатив орендну плату.

Пунктами 6.2, 6.4 договору визначено, що за користування об`єктом оренди орендар сплачує на розрахунковий рахунок орендодавця орендну плату в національній валюті України на умовах попередньої оплати до 10 числа кожного поточного місяця оренди. Орендна плата складає 8580грн. (з ПДВ).

Позивач виставляв на адресу відповідача для сплати орендної плати рахунки №675 від 30.10.2021 на суму 8580грн., №829 від 30.12.2021 на суму 8580грн., №22 від 30.01.2022 на суму 8580грн.

Згідно з поясненнями позивача,відповідач перерахував для оплати орендної плати за листопад 2021року суму в розмірі 4125грн. платіжними дорученнями №511 від 02.12.2021 в сумі 2040грн., №514 від 24.12.2021 в сумі 2085грн. Також позивач спрямував в рахунок погашення заборгованості за листопад 2021року суму в розмірі 2380грн., отриману від відповідача у 2020році в якості авансового внеску. Таким чином розмір несплаченої орендної плати за листопад 2021року дорівнює 2075грн. Суми боргу зі сплати орендної плати за січень-лютий 2022року становлять 8580грн. та 8580грн.

На момент звернення позивача до суду з позовом строк виконання відповідачем зобов`язання зі сплати орендної плати є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати суми боргу з орендної плати в повному обсязі або частково сторонами до суду не надано.

Загальний розмір суми боргу зі сплати орендної плати за листопад 2021року, та січень-лютий 2022року становить 19235грн. (2075грн. + 8580грн. + 8580грн.)

Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В прохальній частині позовної заяви позивач наполягає на стягненні з відповідача суми боргу зі сплати орендної плати в розмірі 19135грн. за листопад 2021року, та січень-лютий 2022року. Позивач не надавав до суду заяв про зменшення або збільшення розміру позовних вимог. Тому суд розглядає позовні вимоги в межах, визначених у позові, тобто про стягнення суми боргу в розмірі 19135грн.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу зі сплати орендної плати в розмірі 19135грн., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Відповідно до положень пункту 6.6 договору крім орендної плати орендар сплачує вартість спожитих ним комунальних послуг (водопостачання, каналізації, опалення, електроенергія, телекомунікаційні послуги) згідно показників відповідних лічильників на підставі виставлених орендодавцем рахунків протягом 10 днів з дня їх отримання.

З метою компенсації вартості сплачених комунальних послуг за орендований відповідачем об`єкт, позивач виставляв на адресу відповідача рахунки на оплату №869 від 31.12.2021 в сумі 5375грн., №67 від 31.01.2022 в сумі 5440грн., №140 від 28.02.2022 в сумі 3795грн.

Станом на 15.03.2022 між сторонами було підписано два акти звіряння в частині сплати відповідачем компенсації за комунальні послуги, згідно з відомостями яких станом на 31.12.2021 орендар заборгував орендодавцю суму в рахунок компенсації вартості комунальних послуг у розмірі 5375грн. за грудень 2021року, станом на 15.03.2022 ця заборгованість збільшилася на суму 9235грн. за рахунок платежів за січень лютий 2022року.

На момент звернення позивача до суду з позовом строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості спожитих орендарем комунальних послуг є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати суми боргу з оплати вартості спожитих орендарем комунальних послуг в повному обсязі або частково сторонами до суду не надано.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу зі сплати вартості спожитих орендарем комунальних послуг в розмірі 14610грн., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, статтями 2, 3, 4, 13, 14, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Крутогорний» до фізичної особи-підприємця Музиченко Наталії Борисівни про стягнення суми боргу зі сплати орендної плати в розмірі 19135грн., суми боргу зі сплати комунальних платежів в розмірі 14610грн. задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Музиченко Наталії Борисівни (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Крутогорний» (ідентифікаційний код 40565350; місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, вул. Барикадна, 11А) суму боргу зі сплати орендної плати в розмірі 19135грн., суми боргу зі сплати комунальних платежів в розмірі 14610грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова