ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"28" вересня 2022 р. Справа № 903/952/20

Головуючи суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Петухов М.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Торчинської селищної ради

на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021

(ухвалене о 11:07 год. у м. Луцьку, повний текст складено 04.03.2021)

у справі № 903/952/20 (суддя Шум М.С.)

за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства "Дружба"

до відповідачів:

1) Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

2) Воютинської сільської ради

про визнання недійсним та скасування рішення; визнання укладеними додаткових угод

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське приватне підприємство "Дружба" звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та Воютинської сільської ради в якому просило:

- визнати недійсним та скасувати рішення Воютинської сільської ради Луцького району Волинської області "Про продовження дії договорів оренди земельних ділянок з СГПП "Дружба" №37/4 від 17.12.2019 в частині відмови у продовженні на наступний термін дії договорів оренди, укладених між СГПП "Дружба" та Воютинською сільською радою на земельні ділянки із кадастровими номерами :04:000:0136; :04:000:0137, :04:000:0138, :04:000:0139, :04:000:0140

- визнати укладеною додаткову угоду № 02 до договору оренди землі від 25.12.2009, зареєстрованого в Луцькому районному відділі Волинської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель 02.11.2010 вчинено запис №13;

- визнати укладеною додаткову угоду № 02 до договору оренди землі від 25.12.2009, зареєстрованого в Луцькому районному відділі Волинської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель 02.11.2010 вчинено запис №16;

- визнати укладеною додаткову угоду № 02 до договору оренди землі від 25.12.2009, зареєстрованого в Луцькому районному відділі Волинської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель 02.11.2010 вчинено запис №12;

- визнати укладеною додаткову угоду № 02 до договору оренди землі від 25.12.2009, зареєстрованого в Луцькому районному відділі Волинської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель 02.11.2010 вчинено запис №14;

- визнати укладеною додаткову угоду № 02 до договору оренди землі від 25.12.2009, зареєстрованого в Луцькому районному відділі Волинської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель 02.11.2010 вчинено запис №17.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/952/20 задоволено позов сільськогосподарського приватного підприємства "Дружба" до Воютинської сільської ради про визнання недійсним та скасування рішення Воютинської сільської ради "Про продовження дії договорів оренди земельних ділянок з СГПП "Дружба" №34/7 від 17.12.2019" в частині відмови у продовженні на наступний термін дії договорів оренди, укладених між СГПП "Дружба" та Воютинською сільською радою на земельні ділянки із кадастровими номерами :04:000:0136, :04:000:0137, :04:000:0138, :04:000:0139, :04:000:0140, а також визнано укладеними додаткові угоди №2 до договорів оренди землі від 25.12.2009 щодо п`яти указаних земельних ділянок в редакції, якою договір оренди землі продовжено до 25.12.2034.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, заступник керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Торчинської селищної ради звернувся до суду з апеляційною скаргою від 25.01.2022 в якій просив суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/952/20, скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи підстави поновлення строку на апеляційне оскарження, вказує, що Волинська обласна прокуратура не брала участі у справі, про наявність нескасованого рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі № 903/952/20, яке порушує інтереси держави та не відповідає вимогам ст. 236 ГПК України, а відповідно й бездіяльність уповноваженого органу, якому надано повноваження щодо захисту інтересів держави з питань комунальної власності та земельних відносин, прокурору стало відомо лише після опрацювання відповідного листа Торчинської селищної ради від 21.01.2022.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2022, серед іншого, поновлено заступнику керівника Волинської обласної прокуратури строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/952/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Торчинської селищної ради на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/952/20 та розгляд апеляційної скарги призначено на 23.02.2022.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 року у справі №903/952/20 замінено відповідача Воютинську сільську раду на її правонаступника Торчинську селищну раду.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 в частині задоволення позовних вимог до Торчинської селищної ради скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено. В частині відмови у задоволенні позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області рішення залишено без змін.

Сільськогосподарське приватне підприємство "Дружба" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову апеляційного господарського суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 30.08.2022 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 у справі № 903/952/20 скасувати, справу передати до Північно-західного апеляційного господарського суду зі стадії відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Торчинської селищної ради на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі № 903/952/20.

Ухвалюючи вказане рішення, касаційний господарський суд виходив з того, що:

- прокурору було відомо про наявність рішення суду першої інстанції і до 21.01.2022, що вказано судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження та в оскарженій постанові;

- зосередившись на дослідженні обставин дотримання прокурором порядку звернення до суду, передбаченим статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", суд апеляційної інстанції не звернув увагу на необхідність встановлення моменту, з якого прокурору стало відомо як про наявність рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі № 903/952/20, так і загалом про таке судове провадження;

- у справі яка розглядається варто розмежувати питання щодо визнання поважними причин пропуску строку на апеляційне оскарження і дотримання прокурором приписів статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

В подальшому, матеріали справи господарської справи надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено склад суду: головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Бучинська Г.Б., суддя Маціщук А.В.

Від позивача надійшли заперечення на відкриття апеляційного провадження, в яких позивач вказує, що клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження є безпідставним та необґрунтованим, з огляду на таке:

- в цій справі відповідачем є Воютинська сільська рада, якій суд першої інстанції надсилав належним чином направляв ухвали та рішення по справі та докази чого наявні у матеріалах справи;

- прокурор, який звертається в інтересах держави до суду з апеляційною скаргою не може користуватись якимись додатковими привілеями у порівняні з іншими учасниками справи в питанні поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанцій. У будь-якому випадку, прокурор обмежений строками подання апеляційної скарги, з урахуванням обставин інформованої особи, які він представляє із справою;

- при вирішені питання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції слід дослідити питання інформованості особи - Торчинської селищної ради, в інтересах якої прокурор звернувся до. суду із апеляційною скаргою;

- Торчинській селищній раді було відомо про рішення суду першої інстанції ще 17.12.2021, а тому 20-денний строк оскарження рішення суду першої інстанції закінчився 06.01.2022;

- прокурор знаючи, що закінчується строк апеляційного оскарження рішення суду першої. Інстанції, а Торчинська селищна рада не надає відповіді у розумний строк, бачучи, шо інтереси держави потребують невідкладного захисту міг не очікуючи відповіді Торчинської селищної ради на його лист подати апеляційну скаргу не порушуючи строки апеляційного оскарження;

- в матеріалах справи наявне клопотання прокурор про ознайомлення із матеріалами справи, подане в березні 2021 року.

На підставі вищевикладеного, позивач просить відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Торчинської селищної ради на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі № 903/952/20.

Прокурор подав суду додаткові пояснення в яких вказує, що апеляційну скаргу подано не особою, щодо прав та обов`язків якої ухвалено рішення, а прокурором в інтересах держави в особі Торчинської селищної ради, якому для звернення до суду слід дотриматись процедури, визначеної положеннями ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Для встановлення обставин залучення до участі, участі у справі селищної ради та поінформованості останньої про кінцевий результат розгляду господарської справи №903/952/20 підготовлено та скеровано 17.12.2021 лист до Торчинської селищної ради за №15-2330вих21, з метою з`ясування питань: чи відомо органу місцевого самоврядування про наявність рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/952/20; чи подана Торчинською селищною радою апеляційна скарга на указане судове рішення; які причини неналежного виконання (бездіяльності) Торчинською селищною радою наданих повноважень щодо захисту інтересів держави, зокрема майна громади (земельних ділянок), якщо апеляційну скаргу не буде подано; яка позиція селищної ради у випадку її бездіяльності щодо оскарження указаного судового рішення обласною прокуратурою.

У відповіді від 21.01.2022 за №90/03-06-02/22 Торчинська селищна рада вказала, що селищна рада не залучалась судом до участі у вказаній справі; жодних рішень суду та судових повісток на адресу останньої не надходило; апеляційна скарга уповноваженим органом на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/952/20 не подавалась; Торчинська селищна рада не має заперечень щодо оскарження судового рішення від 23.02.2021 обласною прокуратурою та не має наміру до самостійного апеляційного оскарження указаного судового рішення.

З наведеного встановлено, що саме у період розгляду листа обласної прокуратури, з 17.12.2021 по 21.01.2022, Торчинська селищна рада отримала інформацію про наявність судового рішення, що стосується майна Торчинської територіальної громади та допустила бездіяльність щодо захисту інтересів держави у справі №903/952/20.

Час з 17.12.2021 до 21.01.2022 є тим розумним строком, наданим прокурором уповноваженому органу - Торчинській селищній раді до подання апеляційної скарги (вступу у справу прокурора) як можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, а саме подання апеляційної скарги на судове рішення або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Просить врахувати, викладені вище доводи при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадженні у справі №903/952/20 за апеляційною скаргою заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Торчинської селищної ради на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021.

Дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу, апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Згідно із ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржена рішення ухвалене 23.02.2021, а повний текст складено 04.03.2021, а тому, з урахуванням норм ст.256 ГПК України та вихідними днями, останнім днем подання апеляційної скарги на вказане судове рішення є 24.03.2021.

В той же час, прокурор подав апеляційну скаргу лише 25.01.2022, що підтверджується відміткою поштового відділення на конверті (т. 2, а. с. 111).

За наведеного, апеляційний господарський суд зауважує, що скаржник пропустив строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Як зазначено вище, звертаючись до суду апеляційної інстанції та обґрунтовуючи підстави поновлення строку на апеляційне оскарження, скаржник вказує, що Волинська обласна прокуратура не брала участі у справі, про наявність нескасованого рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі № 903/952/20, яке порушує інтереси держави та не відповідає вимогам ст. 236 ГПК України, а відповідно й бездіяльність уповноваженого органу, якому надано повноваження щодо захисту інтересів держави з питань комунальної власності та земельних відносин, прокурору стало відомо лише після опрацювання відповідного листа Торчинської селищної ради від 21.01.2022.

При цьому, з аналізу додаткових пояснень заступника керівника Волинської обласної прокуратури, наданих після перегляду справи в касаційному порядку, вбачається, що:

1) вони суперечить своїм доводам, викладеній в апеляційній скарзі, що про оскаржуване рішення йому стало відомо лише 21.01.2022;

2) визнає, що починаючи з 17.12.2021, прокуратурі було відомо про оскаржене рішення, однак, з метою дотримання порядку, встановленого ст. 23 Законом України "Про прокуратуру", спочатку звернувся до Торчинської селищної ради, а за результатом її відповіді, подав апеляційну скаргу.

Як убачається, із матеріалів справи, листом № 15-2330вих21 від 17.12.2021 прокурор звернувся до Торчинської об`єднаної територіальної громади в якому просив невідкладно повідомити обласну прокуратуру чи на цей час подана Торчинською ОТГ апеляційна (касаційна) скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 27.02.2021 у справі №903/952/20. У випадку, якщо апеляційна скарга не подана необхідно повідомити причини бездіяльності, а також висвітлити позицію щодо оскарження рішення суду обласною прокуратурою. Ураховуючи наведене вище, Волинською обласною прокуратурою на підставі п.3 ч.6 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", з метою представництва інтересів держави в суді в особі Торчинської територіальної громади, вирішується питання щодо подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/952/20, яким задоволено позов СГПП "Дружба" до Воютинської сільської ради про визнання недійсним та скасування рішення, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі (т. 1, а. с. 91-92).

Однак і такі твердження прокурора спростовуються матеріалами господарської справи №903/952/20, а саме листом заступника керівника Волинської обласної прокуратури №15-565вих-21 від 24.03.2021 (т. 1, а. с. 164).

Відповідно до листа № 15-565вих-21 від 24.03.2021 заступника керівника Волинської обласної прокуратури направленого до Господарського суду Волинської області, прокурор вказував, що шляхом моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень, встановлено, що рішенням Господарського суду Волинської області у справі № 903/952/20 задоволено позовну заяву СПП "Дружба" до ГУ Держгеокадастру у Волинській області, Воютинської сільської ради про визнання недійсним та скасування рішення, визнання укладеними додаткових угод. Просив надати можливість ознайомитися із матеріалами справи № 903/952/20 прокурору відділу представництва інтересів держави в суді Волинської обласної прокуратури та зробити копії необхідних документів.

Суд зазначає, що такий лист не містить відмітки про ознайомлення прокурора зі справою, однак за його змістом вбачається про обізнаність прокуратури із кінцевим судовим рішення суду першої у цій справі ще станом на 24.03.2021.

Така дата передує вказаній прокурором в додаткових поясненнях більш ніж на 8 місяців.

При цьому, прокурор жодним чином не обґрунтовує, чому ним не вчинялись жодні дій, передбачені ГПК України та Законом України "Про прокуратуру" в період з 24.03.2021 по 17.12.2021, які були б направлені на захист інтересів держави, а також дотримання порядку звернення прокурора до суду в інтересах певної особи.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги, що згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У Рішенні від 13.06.2019 № 4-рн/2019 Конституційний Суд України вказав, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбаченого пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції; забезпечення права на апеляційний перегляд справи - одна з конституційних засад судочинства спрямоване на гарантування ефективного судового захисту прав і свобод людини і громадянина з одночасним дотриманням конституційних приписів щодо розумних строків розгляду справи, незалежності судді, обов`язковості судового рішення тощо (абз. 13 пп. 2.3 п. 2 мотивувальної частини Рішення).

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Так, у справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України", заява № 3236/03, п. 40, 41, від 03.04.2008).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення ЄСПЛ у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", заяви №17160/06 та № 35548/06, п. 34, від 20.06.2011).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ у своєму рішенні наголошував, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення з позовом щодо своїх прав або обов`язків цивільного характеру до судів або трибуналів. Це право на доступ не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які, однак, не можуть забороняти або скорочувати доступ особи у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть цього права була порушена. Стаття 6 Конвенції не зобов`язує договірні сторони створювати суди апеляційної чи касаційної інстанцій. Проте там, де існують такі суди, мають дотримуватися гарантії статті 6 Конвенції, наприклад, держава має гарантувати громадянам ефективне право на доступ до судів для вирішення спору щодо їхніх прав та обов`язків цивільного характеру. Крім того, до компетенції Суду не належить розгляд стверджуваних помилок щодо питань факту або права, яких припустилися національні суди, якщо тільки такі помилки не порушили права та свободи, що охороняються Конвенцією. З іншого боку, ризик будь-якої помилки органу державної влади має покладатися на саму державу, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи (див., серед багатьох інших джерел, рішення від 16.02.2017 у справі Гаврилов проти України з подальшими посиланнями, заява №11691/06, пункти 23-25).

Отже, враховуючи всі обставини в їх сукупності, підстави поновлення строку на апеляційне оскарження, наведені прокурором в апеляційній скарзі визнаються судом апеляційної інстанції неповажними.

Одночасно суд бере до уваги, що апеляційна скарга подана прокурором в інтересах держави в особі Торчинської селищної ради, яка є правонаступником первісного відповідача-2 в цій справі - Воютинської сільської ради.

При цьому, під час розгляду справи судом першої інстанції, останній направляв поштову кореспонденцію на електронну адресу Воютинської сільської ради, з моменту її залучення співвідповідачем, що підтверджується відповідними списками розсилки (т. 1, а. с. 121, 137, 144).

Також, обізнаність Воютинської сільської ради про існування цієї справи підтверджується тим, що нею 14.04.2021 було отримано ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.04.2021 в цій справі (т. 2, а. с. 2).

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги ч.3 ст.260 ГПК України, що відповідно до вимог статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, суд бере до уваги, що клопотання про поновлення строку, в силу вимог ст. 258 ГПК України, є додатком до апеляційної скарги, а тому відповідно до ст. 259 ГПК України, мають бути надіслані іншим учасникам справи листом з описом вкладення, а докази такого надіслання - подані суду.

Отже, скаржнику необхідно подати до суду апеляційної інстанції мотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, із зазначенням в ньому інших підстав на поновлення строку, докази надсилання копії клопотання іншим учасникам справи листом з описом вкладення.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Торчинської селищної ради на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі № 903/952/20 - залишити без руху.

2. Скаржнику - заступнику керівнику Волинської обласної прокуратури протягом 10-днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та надати суду: мотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, із зазначенням в ньому інших підстав на поновлення строку; докази надіслання копії клопотання іншим учасникам справи листом з описом вкладення.

3. Роз`яснити скаржнику, що невиконання вимог цієї ухвали тягне за собою наслідки передбачені ст.ст.260, 261 ГПК України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя-доповідач Петухов М.Г.