УХВАЛА

27 вересня 2022 року

м. Київ

cправа № 916/2263/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Уркевич В. Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Кравчук О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

на рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2021 (суддя Смелянець Г. Є.)

і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 (головуючий суддя Колоколова С. І., судді Разюк Г. П., Савицький Я. Ф.)

у справі № 916/2263/21

за позовом фізичної особи - підприємця Голубова Івана Васильовича

до 1) Одеської міської ради і 2) Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

про зобов`язання внести нежитлові приміщення до переліку, що підлягають приватизації шляхом викупу, прийняття рішення про приватизацію об`єктів шляхом викупу та укладення договорів купівлі - продажу нежитлових приміщень,

(у судовому засіданні взяв участь представник відповідача - Добров Р. М.)

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Фізична особа-підприємець Голубов Іван Васильович (далі - позивач, ФОП Голубов І. В.) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради (далі - відповідач-1, Рада), Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (далі - відповідач-2, Департамент) у якому просив суд:

- зобов`язати Департамент внести до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу нежитлові приміщення першого поверху № 501а за адресою: вул. Давида Ойстраха, 1, нежитлові приміщення першого поверху та підвалу № 501 за адресою: вул. Давида Ойстраха, 1 (далі - нежитлові приміщення) та подати такий перелік на затвердження Раді;

- зобов`язати Раду ухвалити рішення щодо включення до переліку об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації шляхом викупу нежитлових приміщень;

- зобов`язати Раду прийняти рішення про приватизацію комунального майна шляхом викупу нежитлових приміщень;

- зобов`язати Департамент укласти з ФОП Голубовим І. В. договори купівлі-продажу нежитлових приміщень.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач як орендар нежитлових приміщень за договорами оренди від 08.04.2019 №3/77 та від 08.04.2019 №4/77, укладеними із Департаментом, отримав право викупу орендованого майна у зв`язку із здійсненням поліпшень, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, в розмірі більше як 25 відсотків ринкової вартості майна (а саме 30,2 % по першому об`єкту та 26 % по другому об`єкту), визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна.

3. Позивач зазначає, що виконав всі умови, передбачені вимогами статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", набув право приватизації комунального майна та бажає його реалізувати шляхом викупу нежитлових приміщень. Відмову Департамента щодо включення житлових приміщень до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, вважає незаконною та такою, що перешкоджає реалізації законних прав орендаря на приватизацію нежитлових приміщень шляхом викупу.

Короткий зміст судових рішень

4. Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.12.2021, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.07.2022, позов ФОП Голубова І. В. до Департаменту про зобов`язання внести нежитлові приміщення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, та зобов`язання укласти договори купівлі-продажу нежитлових приміщень задоволено частково. Зобов`язано Департамент внести до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу нежитлові приміщення та подати такий перелік на затвердження Раді. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Відмовлено ФОП Голубову І. В. у задоволенні позову до Ради в повному обсязі.

5. Суди попередніх інстанцій встановили, що:

- на виконання вимог ст.18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" позивач здійснив поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна;

- здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень, підтверджені висновком будівельно-технічної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень - звітом про оцінку ринкової вартості невід`ємних поліпшень;

- невід`ємні поліпшення виконані позивачем в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладання договору оренди;

- позивачем отримано письмову згоду Департамента на здійснення невід`ємних поліпшень, які надають йому право на приватизацію майна шляхом викупу, що підтверджується листами від 10.12.2019 №01-14/6296 та від 09.12.2019 №01-14/6266;

- позивач належно виконує умови договорів оренди та заборгованість з орендної плати відсутня, що підтверджується відповідними квитанціями про щомісячну оплату орендної плати з квітня 2019 року по червень 2021 року включно згідно з договорами оренди від 08.04.2019 № 4/77 та від 08.04.2019 № 3/77.

6. З урахуванням встановлених обставин справи, суди дійшли висновку, що в силу вимог частини 3 статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" позивач має право на приватизацію відповідних об`єктів комунальної власності шляхом викупу.

7. Взявши до уваги положення ч. 3 ст. 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", якими закріплено право орендаря на приватизацію об`єкта шляхом викупу за умови виконання ним ряду встановлених у Законі умов, установивши, що відмова Департаментом позивачеві у включенні нежитлових приміщень до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, не була належним чином вмотивована, із зазначенням підстав для такої відмови, суди дійшли висновку про задоволення позовних вимог до Департамента в частині зобов`язання внести до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу нежитлові приміщення та подати такий перелік на затвердження Раді.

8. Щодо позовних вимог до Департамента в частині зобов`язання укласти з позивачем договори купівлі-продажу нежитлових приміщень та позовних вимог до Ради, суди дійшли висновку, що у зв`язку із відсутністю складеного Департаментом та затвердженого Радою переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу із внесеними до нього нежитловими приміщеннями, позовні вимоги ФОП Голубова І. В. є такими, що заявлені до суду передчасно, за відсутністю порушених прав позивача на момент звернення до суду, а тому задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. Департамент подав касаційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2021 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Департамент внести нежитлові приміщення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу та подати цей перелік на затвердження Раді скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог у повному обсязі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі (узагальнено)

10. У касаційній скарзі скаржник у контексті застосування положень статей 11, 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо договорів оренди на об`єкти нерухомого майна, які належать до права комунальної власності.

11. Скаржник зазначає про відсутність чинного рішення про включення нежитлових приміщень до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, та зазначає, що рішення про зобов`язання Департамент внести нежитлові приміщення до такого переліку має наслідком втручання у право комунальної власності територіальної громади м. Одеси.

12. Скаржник вказує, що задоволення позовних вимог про зобов`язання Департамент внести до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу нежитлових приміщень та подати таких перелік на затвердження Раді не матиме наслідком ефективний захист прав та інтересів позивача.

13. Також Департамент зазначає, що прийняття рішення за результатом розгляду заяви позивача є правом, а не обов`язком, а питання про включення об`єктів права комунальної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, відноситься до виключних повноважень Департамента, тобто є його дискреційними повноваженнями, а тому суд не може підміняти відповідний орган місцевого самоврядування у вирішенні зазначеного питання.

Позиція інших учасників справи

14. Позивач подав відзив, у якому не погоджується з доводами касаційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. У відзиві позивач наголошує на помилковості доводів скаржника щодо відсутності висновків Верховного Суду з питання застосування приписів статей 11, 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", а також зазначає, що інші доводи скаржника не обґрунтовані підставами касаційного оскарження, передбаченими статтею 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. 08.04.2019 між Департаментом (орендодавець) і ФОП Голубовим І. В. (орендар) укладено договір оренди нежилого приміщення №3/77 (далі - договір №3/77), згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення першого поверху №501а, загальною площею 95,4 кв.м, що розташовані за адрсеою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 1.

16. Умовами договору №3/77 визначено таке:

- ринкова вартість об`єкта оренди становить 803 066 грн;

- термін дії договору оренди з 08.04.2019 до 08.03.2022;

- капітальний ремонт, реставрація, реконструкція, технічне переобладнання об`єкта оренди, викликані особливостями господарської діяльності орендаря, проводяться лише з дозволу-погодження орендодавця, з наданням проектно-кошторисної (кошторисної) документації, виготовленої за рахунок орендаря до початку проведення робіт і затвердженої у встановленому порядку (п. 4.4);

- після проведення перепланування або реконструкції, що потягла за собою зміну конструктивних елементів приміщень, орендар зобов`язаний замовити за власний рахунок в КП "БТІ" Одеської міської ради технічний паспорт на ці приміщення і не пізніше 3-х місяців після закінчення ремонтних робіт надати його орендодавцю.

17. Додатком до договору №3/77 є розрахунок орендної плати та акт приймання-передачі нежитлових приміщень.

18. 10.12.2019 Департамент надав згоду на проведення ремонтних робіт з невід`ємних поліпшень у орендованих нежитлових приміщеннях, про що свідчить відповідний лист від 10.12.2019 №01-14/6296 та не заперечується відповідачем-2.

19. Аудиторським висновком "Про проведення дослідження поліпшень на орендованому об`єкті (нежитловій будівлі)", який складений ТОВ Аудиторська фірма "Наш аудит" станом на 18.12.2020, підтверджується фінансування здійснених поліпшень орендованого нерухомого майна приміщень першого поверху загальною площею 95,4 кв.м, що розташовано за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 1 за рахунок власних коштів ФОП Голубова І. В.

20. У звіті про оцінку ринкової вартості невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень першого поверху №501а, загальною площею 95,4 кв.м, що розташовані за адресою м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 1, який складений оцінювачем Повілайтіс Т. А. станом на 01.04.2021, встановлено, що ринкова вартість невід`ємних поліпшень вказаного об`єкта становить 291 025,20 грн з ПДВ.

21. Згідно з Висновком експертного будівельно-технічного дослідження №03/31-С, який складений 31.03.2021 судовим експертом Накул О. М., обсяги будівельних робіт, заявлені як виконані в акті приймання виконаних робіт по об`єкту "Капітальний ремонт нежитлових приміщень першого поверху №501а, загальною площею 95,4 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 1" за грудень 2020, відповідають фактично виконаним будівельним роботам у повному обсязі. Проведений ремонт нежитлових приміщень першого поверху №501а є результатом заходів, спрямованих на покращення технічного стану та якісних характеристик земельних поліпшень (будівлі), відокремлення яких призведе до зменшення ринкової вартості земельних поліпшень (будівлі), ремонтно-будівельні роботи нежитлових приміщень першого поверху №501а по вул. Давида Ойстраха, 1, в м. Одесі, здійснені орендарем, являються невід`ємними поліпшеннями нерухомого майна.

22. Додані до матеріалів справи квитанції по вказаному об`єкту свідчать про оплату орендної плати позивачем за період з квітня 2019 по червень 2021 включно.

23. Також 08.04.2019 між Департаментом (орендодавець) і ФОП Голубовим І. В. (орендар) укладений договір оренди нежилого приміщення №4/77 (далі- договір №4/77), згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення першого поверху та підвалу №501, загальною площею 939,1 кв.м, що розташовані за адрсеою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха,1.

24. Умовами договору №4/77 визначено таке:

- ринкова вартість об`єкта оренди становить 790 4920 грн;

- термін дії договору оренди з 08.04.2019 до 08.03.2022;

- капітальний ремонт, реставрація, реконструкція, технічне переобладнання об`єкта оренди, викликані особливостями господарської діяльності Орендаря, проводяться лише з дозволу-погодження Орендодавця, з наданням проектно-кошторисної (кошторисної) документації, виготовленої за рахунок Орендаря до початку проведення робіт і затвердженої у встановленому порядку (п.4.4);

- після проведення перепланування або реконструкції, що потягла за собою зміну конструктивних елементів приміщень, орендар зобов`язаний замовити за власний рахунок в КП "БТІ" Одеської міської ради технічний паспорт на ці приміщення і не пізніше 3-х місяців після закінчення ремонтних робіт надати його орендодавцю.

25. Додатком до договору №4/77 є розрахунок орендної плати та акт приймання-передачі нежитлових приміщень.

26. 09.12.2019 Департамент надав згоду на проведення ремонтних робіт з невід`ємних поліпшень у орендованих нежитлових приміщеннях першого поверху та підвалу №501, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 1, про що свідчить лист від 09.12.2019 №01-14/6266 та не заперечується самим відповідачем-2.

27. Аудиторським висновком "Про проведення дослідження поліпшень на орендованому об`єкті (нежитловій будівлі)", який складений ТОВ Аудиторська фірма "Наш аудит" станом на 18.12.2020, підтверджується фінансування здійснених поліпшень орендованого нерухомого майна приміщенння загальною площею 939,1 кв.м, що розташовано за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 1 за рахунок власних коштів ФОП Голубова І. В.

28. У звіті про оцінку ринкової вартості невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень першого поверху та підвалу №501, загальною площею 939,1 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 1, який складений оцінювачем Повілайтіс Т. А. станом на 01.04.2021, встановлено, що ринкова вартість невід`ємних поліпшень вказаного об`єкта становить 2 467 126,94 грн з ПДВ.

29. Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження №01/18-С, який складений 18.01.2021 судовим експертом Накул О. М., обсяги будівельних робіт, які заявлені як виконані в акті приймання виконаних робіт по об`єкту "Капітальний ремонт нежитлових приміщень першого поверху та підвалу №501, загальною площею 939,1 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 1" за грудень 2020, відповідають фактично виконаним будівельним роботам в повному обсязі. Проведений ремонт нежитлових приміщень поверху та підвалу №501 є результатом заходів, спрямованих на покращення технічного стану та якісних характеристик земельних поліпшень (будівлі), відокремлення яких призведе до зменшення ринкової вартості земельних поліпшень (будівлі), ремонтно-будівельні роботи нежитлових приміщень першого поверху та підвалу №501 по вул. Давида Ойстраха, 1, в м. Одесі, здійснені орендарем, являються невід`ємними поліпшеннями нерухомого майна.

30. Додані до матеріалів справи квитанції свідчать про оплату орендної плати позивачем по вказаному об`єкту за період з квітня 2019 по червень 2021 включно.

31. 28.05.2021 позивач звернувся до Ради із заявою за вих. №1-05/05-21, в якій просив внести до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу нежитлові приміщення першого поверху №501а за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 1, нежитлові приміщення першого поверху та підвалу №501 за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 1 та укласти з ФОП Голубовим І. В. договори купівлі-продажу нежитлових приміщень.

32. У листі від 22.06.2021 за вих.№01-10/00296 Департамент за результатами розгляду заяви повідомив позивача, що враховуючи покладені на Департамент завдання та функції, проаналізувавши суми щомісячних надходжень до міського бюджету від орендної плати за користування нежитловими приміщеннями, зокрема розмір яких станом на 01.06.2021 склав 63 084,91 грн, в порівнянні з прогнозними показниками надходжень у разі приватизації цих приміщень, вважає найефективнішим способом розпорядження використання зазначеним майном на умовах оренди.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

33. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2). У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (3). Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (4).

34. Судові рішення у справі оскаржується відповідачем-2 з підстави, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України.

35. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

36. За змістом пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України, наведені положення спрямовані на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

37. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

38. Крім того, під час вирішення питання наявності/відсутності висновку Верховного Суду щодо питань застосування тих чи інших норм права процесуальний закон передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет їх подібності.

39. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а два інші - додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт. Такий правовий висновок викладено у пунктах 96, 97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19.

40. Дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, Верховний Суд зазначає, що обставини, які стали підставою для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, у цьому випадку не підтвердилися з огляду на таке.

41. Причиною звернення з касаційною скаргою стала незгода Департамента з оскаржуваними рішеннями у справі в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Департамента внести нежитлові приміщення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу та подати цей перелік на затвердження Раді.

42. Таким чином, предметом касаційного оскарження є рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанцій щодо задоволення позовних вимог про зобов`язання Департамента внести нежитлові приміщення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу та подати цей перелік на затвердження Раді. В іншій частині судові рішення у справі не оскаржуються, а тому згідно з частиною 1 статті 300 ГПК України в касаційному порядку не переглядаються.

43. Скаржник у касаційній скарзі, на обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини 1 статті 287 ГПК України, посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування приписів статей 11, 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" саме у контексті приватизації комунального майна, переданого в оренду.

44. Разом з тим, під час касаційного розгляду цієї справи Судом установлено, що Верховний Суд здійснював касаційний розгляд справи № 918/1056/20 за позовом ТОВ "Компанія Архімед" до Рівненської обласної ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Комунальний заклад "Рівненський обласний центр з надання соціальних послуг" Рівненської обласної ради, про зобов`язання вчинити дії щодо визнання протиправною бездіяльності Рівненської облради, яка полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду заяви ТОВ "Компанія Архімед" про включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації від 08.05.2020 та зобов`язання відповідача включити майно до переліку приватизації.

45. Ураховуючи критерії подібності правовідносин, про які зазначено у пункті 39 цієї ухвали, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначає про подібність правовідносин у справі № 918/1056/20 та у справі, яка розглядається, оскільки спірним у цих двох справах є питання включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, обумовлене бажанням позивача (орендаря) скористатися своїм правом на приватизацію об`єкта оренди шляхом викупу і відсутністю вмотивованого рішення місцевої ради з цього питання.

46. Верховний Суд у постанові від 22.02.2022 у справі № 918/1056/20, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог і передаючи справу на новий розгляд, зазначив, зокрема, таке:

"4.5. Предметом позовних вимог ТОВ "Компанія Архімед" у справі, яка розглядається, є зобов`язання Рівненської облради вчинити дії з метою реалізації позивачем права, передбаченого статтею 18 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" щодо викупу орендованого майна за умов здійснення орендарем з дозволу орендодавця та повноважних органів невід`ємних поліпшень майна, а отже виникнення права на приватизацію об`єкта оренди (гаражів) шляхом викупу.

4.6. Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна" регулює правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, за змістом частини 1 статті 4 якого до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України.

Згідно з частиною 3 статті 4 зазначеного Закону у разі якщо майно, зокрема, органів місцевого самоврядування, що належить до сфери управління органів місцевого самоврядування, не забезпечує виконання зазначеними органами встановлених законодавством завдань, таке майно є об`єктами, що підлягає приватизації.

Повноваження органів місцевого самоврядування у сфері приватизації визначаються законами України і правовими актами органів місцевого самоврядування (частина 5 статті 7 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

Статтями 10, 11 вказаного Закону врегульовані питання порядку приватизації, формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації, зокрема, частиною 4 статті 11 передбачено, що перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, ухвалюється місцевою радою.

Заяви про включення об`єктів права комунальної власності до переліків об`єктів, що підлягають приватизації, подаються покупцями до органів приватизації територіальних громад і розглядаються ними. Порядку, встановленому відповідними місцевими радами (частина 7 статті 11 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

Відповідно до частини 1 статті 18 цього Закону приватизація об`єктів державної або комунальної власності, переданих в оренду, здійснюється шляхом продажу на аукціоні або шляхом викупу, якщо виконуються умови, передбачені частиною 2 цієї статті.

Так, частиною 2 статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" передбачено, що орендар одержує право на викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, якщо виконується кожна з таких умов: орендарем здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна; орендар отримав письмову згоду орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень, які надають йому право на приватизацію майна шляхом викупу; невід`ємні поліпшення виконані в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладання договору оренди або для цілей продовження договору оренди; здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень, підтверджені висновком будівельної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи, визначена суб`єктом оціночної діяльності; орендар належно виконує умови договору оренди, відсутня заборгованість з орендної плати; договір оренди є чинним на момент приватизації. Надання згоди орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень здійснюється в порядку, визначеному Фондом державного майна України або представницьким органом місцевого самоврядування.

Орендар, який виконав умови, передбачені частиною другою цієї статті, має право на приватизацію об`єкта шляхом викупу. У разі якщо органами приватизації прийнято рішення про приватизацію на аукціоні з умовами щодо компенсації орендарю невід`ємних поліпшень, вартість таких поліпшень компенсується покупцем. Ціна продажу об`єкта приватизації зменшується на суму компенсації невід`ємних поліпшень. Якщо покупцем об`єкта приватизації стає орендар, вартість невід`ємних поліпшень зараховується йому під час остаточного розрахунку за об`єкт приватизації (частина 3 статті 18 Закону).

4.7. Як вже зазначалося, суди попередніх інстанції установили, що в договорі оренди майна, що є спільною власністю територіальних громад Рівненської області від 29.08.2017, укладеним між позивачем та КЗ "Рівненський обласний центр з надання соціальних послуг", містяться положення про те, що орендар зобов`язаний протягом дії договору до передачі об`єкта оренди орендодавцю за актом за свій рахунок проводити необхідний поточний ремонт об`єкта оренди, орендар не має права без згоди постійної комісії обласної ради з економічних питань та комунальної власності проводити переобладнання, перепланування, ремонт об`єкта оренди, вести будівельні роботи на прибудинковій території, всі невідокремлені поліпшення майна, здійснені орендарем без згоди орендодавця є спільною власністю територіальних громад Рівненської області і їх вартість відшкодуванню не підлягає, при проведенні орендарем ремонту чи переобладнання приміщень (з дозволу постійної комісії обласної ради з економічних питань та комунальної власності), орендар несе матеріальну відповідальність за якість проведених робіт та за всі пошкодження, що викликані цими роботами, орендар зобов`язується реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення та капітальний ремонт приміщення, що орендується здійснювати лише за згоди органу управління майном, проводити за власний рахунок поточний ремонт орендованого приміщення.

Так, суди установили, що згідно з протоколом від 05.10.2018 № 18 засідання постійної комісії з економічних питань та комунальної власності Рівненської обласної ради надано ТОВ "Компанія Архімед" згоду та погоджено проведення робіт в орендованих ним приміщеннях (гаражах) загальною площею 209,1 м2, розташованих за адресою: м. Рівне, вул. Словацького, 10, що додаткового підтверджується рекомендаціями засідання постійної комісії з економічних питань та комунальної власності Рівненської обласної ради від 05.10.2018 № 5.

Водночас, відмовляючи у задоволенні позову ТОВ "Компанія Архімед", суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що у вказаних рекомендаціях засідання постійної комісії з економічних питань та комунальної власності Рівненської обласної ради від 05.10.2018 № 5 та протоколі № 18 засідання постійної комісії з економічних питань та комунальної власності Рівненської обласної ради не надано письмового погодження на здійснення товариством невід`ємних поліпшень, які надають орендарю право на приватизацію майна шляхом викупу, а тому на підставі наданих позивачем до матеріалів справи документів неможливо дійти висновку про виконання позивачем всіх передбачених частиною 2 статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" умов, отже і відсутні підстави для задоволення позовних вимог товариства про зобов`язання Рівненської облради включити нерухоме майно, гаражі площею 209,1 м2.

4.8. У постанові Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 906/967/19 зазначено, що надання орендодавцем згоди орендарю уже після здійснення останнім невід`ємних поліпшень орендованого майна свідчить про подальше схвалення радою невід`ємних поліпшень, як і виконання робіт щодо невід`ємних поліпшень орендованого майна до прийняття рішення про приватизацію цього майна, не суперечать положенням, зокрема, Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

4.10. Проте суди попередніх інстанцій, установивши обставини щодо підтвердження орендодавцем належного виконання орендарем умов договору (у тому числі щодо дотримання поряду проведення будь-яких робіт щодо об`єкта оренди), отримання орендарем висновку про вартість майна - невід`ємних поліпшень орендованого нерухомого майна (гаражів площею 209,1 м2), звернення до уповноваженого органу із заявою про включення до Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації окремого майна (лист від 08.05.2020 № 08-05/20), включення такого звернення до поряду денного Рівненської облради (протокол засідання постійної комісії з економічних питань та комунальної власності Рівненської облради від 27.07.2020 № 29) та листування між орендарем майна із Рівненською облрадою, з урахуванням пояснень учасників справи, обмежилися посиланням на відсутність письмового погодження на здійснення орендарем невід`ємних поліпшень, дійшли передчасного висновку про неможливість встановлення обставин щодо виконання позивачем (орендарем) всіх передбачених частиною 2 статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" умов".

47. Таким чином, Верховний Суд у постанові від 22.02.2022 у справі № 918/1056/20 не погодився з висновками судів про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання вчинити дії щодо визнання протиправною бездіяльності Рівненської облради, яка полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду заяви ТОВ "Компанія Архімед" про включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації та зобов`язання відповідача включити майно до переліку приватизації та здійснивши аналіз, зокрема положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" в частині приватизації об`єктів комунальної власності, переданих в оренду (в тому числі положень статей 11, 18 вказаного Закону), вказав на необхідність встановлення судами обставин щодо виконання позивачем (орендарем) всіх передбачених частиною 2 статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" умов.

48. За наведених обставин, Верховний Суд у своїй постанові у справі № 918/1056/20 скасував рішення судів попередніх інстанцій із направленням справи на новий розгляд, вказавши на передчасність висновків судів про відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин частини 2 статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

49. При цьому відмінність результатів вирішення справи № 918/1056/20 та справи, яка розглядається, зумовлена тим, що у справі № 918/1056/20 суди належним чином не дослідили виконання позивачем (орендарем) всіх необхідних умов, визначених приписами частини 2 статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", для отримання права на приватизацію шляхом викупу об`єкта оренди, що і стало підставою для скасування судових рішень і направлення справи на новий розгляд, у той час як у справі № 916/2263/21 обставини дотримання позивачем вимог частини 2 статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" і отримання у зв`язку з цим права на приватизацію відповідних об`єктів комунальної власності шляхом викупу, достеменно встановлені судами попередніх інстанцій, а відповідні висновки судів скаржником не оспорюються у поданій касаційній скарзі.

50. Зазначене у пунктах 46 - 48 цієї ухвали свідчить про наявність загального висновку Верховного Суду щодо підходу застосування приписів статей 11, 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" у правовідносинах щодо включення комунального майна, переданого в оренду до переліку об`єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу, від якого колегія суддів не вбачає підстав для відступу.

51. Колегія суддів також не вбачає невідповідності висновків судів попередніх інстанцій у справі, яка розглядається (пункти 5 - 7 цієї ухвали), зазначеним вище висновкам, викладеним у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.02.2022 у справі № 918/1056/20 (пункт 46 цієї ухвали).

52. За таких обставин наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження.

53. Усі інші доводи скаржника не підпадають під правове регулювання частини 2 статті 287 ГПК України, а тому Суд в силу приписів статей 287 і 300 ГПК України не надає їм оцінку.

54. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку).

55. Зважаючи на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, Суд на підставі пункту 4 частини 1 статті 296 цього Кодексу дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту на рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2021 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 у справі № 916/2263/21.

Керуючись статтями 234, 235, 296 ГПК України, Суд

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 і рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2021 у справі № 916/2263/21.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

В. Ю. Уркевич