ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"22" вересня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/4005/21
Господарський суд Одеської області у складі: суддя Рога Н.В., секретар с/з Богомолова В.С., розглянув заяву Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (вх.№2-781/22 від 12.09.2022р.) про розподіл судових витрат у справі №916/4005/21
До відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 )
За участю представників сторін:
Від позивача: не з`явився;
Від відповідача: не з`явився.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.09.2022р. (повний текст складено 12.09.2022р.) позовні вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію у розмірі 69 385 грн 73 коп. задоволено повністю: стягнуто з Фізичної особи-підприємця Меньшикова В`ячеслава Валентиновича заборгованість за недовраховану електричну енергію у розмірі 69 385 грн 73 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн.

12 вересня 2022р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (вх.№2-781/22 від 12.09.2022р.) про розподіл судових витрат у справі №916/4005/21.

Ухвалою суду від 13.09.2022р. заяву Акціонерного товариства (далі - АТ) «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (вх.№2-781/22 від 12.09.2022р.) про розподіл судових витрат у справі №916/4005/21 прийнято до розгляду, призначено судове засідання для розгляду заяви на 22.09.2022р.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що на підставі Договору про надання правової допомоги №137-ОЕМ від 25.09.2020р., Адвокатське об`єднання (далі АО) «Перший радник» надає Клієнту - АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» правову допомогу (послуги) за окремими письмовими або усним дорученням останнього, зміст, обсяг і вартість яких встановлюється сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною Договору.

Додатковою угодою №9 від 01.07.2021р. сторони за Договором про надання правової допомоги №137-ОЕМ від 25.09.2020р. дійшли згоди про викладення Договору в новій редакції та продовжити строк дії цього Договору до 30.12.2022р.

Заявник зазначає, що згідно п.4.2 Договору розмір гонорару, який має сплатити Клієнт, визначається згідно з актом наданих послуг, в якому зазначається номер справи, судова інстанція, в межах якої надавалася правова допомога. Розмір гонорару може бути змінено за взаємною домовленістю сторін.

Пунктом 4.4. Договору передбачено, що вартість наданих послуг може визначатись окремо у кожній справі та кожній судовій інстанції (в якій розглядалась справа), про що складається відповідний акт надання послуг.

Відповідно до п.4.6 Договору оплата наданих послуг та компенсація витрат здійснюється Клієнтом за фактом їх надання (понесення) на підставі погоджених та підписаних сторонами Актів наданих послуг впродовж 15 календарних днів, з моменту вступу рішення суду по справі, в межах якої надавалась правова допомога, в законну силу.

Як зазначає заявник, згідно Акта наданих послуг №94 від 08.09.2022р. загальну вартість наданих послуг АО «Перший радник» та АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» визначено у розмірі 10 000 грн.

Посилаючись на позиції Верховного суду, викладені у постановах від 03.10.2019р. у справі №922/445/19, від 02.09.2020р. у справі №329/766/18, від 15.06.2021р. у справі №159/5837/19, положення ст.ст.126, 129 ГПК України, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Відповідач своєї позиції щодо заяви АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про розподіл судових витрат у справі №916/4005/21 до суду не надавав.

Розглянув матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правову (правничу) допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.2 ст.244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч.3 зазначеної статті встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, викладеного в позовній заяві, позивач очікував понести витрати на правову допомогу у розмірі 30 000 грн.

Позивач у першій заяві по суті справи, а саме у позовній заяві, зазначив, що згідно з орієнтовним розрахунком витрат на професійну правничу допомогу розмір витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становлять 10 000 грн., та зауважив, що ним до суду буде надано додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, та за результатом розгляду справи буде складено акт наданих послуг щодо представництва інтересів позивача в рамках вказаної справи.

У ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У заяві, що надійшла до суду 18.08.2022р., позивач повідомив суд, що документи на підтвердження витрат на правову допомогу будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/4005/21 ухвалено 06.09.2022р., повний текст складено 12.09.2022р.

АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» звернулося з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі 916/4005/21 12.09.2022р.

Таким чином, позивачем дотримано вимоги ч.8 ст.129 ГПК України при зверненні до суду з заявою про розподіл судових витрат.

Виходячи з аналізу положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст.28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017р., розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020р. у справі № 910/4201/19).

За положеннями п.4 ст.1, ч.ч. 3, 5 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Відповідно до матеріалів справи, між АО «Перший радник» (Виконавець) та АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (Клієнт) був укладений Договір №137-ОЕМ про надання правової допомоги, відповідно до п.1.1 якого в рамках даного договору Виконавець зобов`язується надавати Клієнту правову допомогу (послуги) за окремими письмовими або усними дорученнями останнього. Зміст, обсяг і вартість послуг, що надаються, встановлюються сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною Договору (п.1.2).

Обов`язки Виконавця перелічені у п.1.3 договору, серед яких: здійснювати всі дії від імені та в інтересах Клієнта в процесі господарського судочинства, для чого, зокрема, пред`являти від імені Клієнта та в його інтересах відповідні позови, брати участь у судових засіданнях, заявляти клопотання та відводи, вчиняти всі інші дії, передбачені чинним законодавством України, які на думку представника будуть доцільними для правильного і ефективного виконання зобов`язань, передбачених Договором.

Відповідно до п.8.7 Договору зміни до Договору вносяться шляхом підписання додаткових угод за взаємною згодою сторін, окрім випадків, передбачених Договором та чинним законодавством України.

Додатковою угодою №9 до Договору №137- ОЕМ від 25.09.2020р., що була укладена АО «Перший радник» (Виконавець) та АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (Клієнт) 01.07.2021р., Договір №137 про надання правової допомоги від 25.09.2020р. було викладено у новій редакції.

Згідно п.1.2 нової редакції Договору №137-ОЕМ для цілей цього Договору видами правової допомоги, що може надаватись Виконавцем є, зокрема, але не виключно: надання консультацій та роз`яснень Клієнту з правових питань; збір доказів по судовій справі, визначення засобів доказування; ознайомлення з матеріалами судової справи, складання процесуальних та інших документів правового характеру (позовів, відзивів, пояснень, заяв, клопотань, скарг, запитів, звернень тощо); інші види правової допомоги, що не передбачені цим Договором, однак є необхідними для його виконання та захисту інтересів Клієнта.

Відповідно до п.1.3 нової редакції Договору зміст, обсяг, вартість послуг, номер судової справи, в межах якої надається правова допомога, та судова інстанція відображається сторонами в Акті наданих послуг.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що приймання-передача послуг за цим Договором здійснюється сторонами за актами наданих послуг, що є підтвердженням надання правової допомоги за цим Договором. Враховуючи складність справи, значення справи для Клієнта, часу витраченого адвокатом на надання послуг сторони відображають в Акті наданих послуг опис наданих послуг та їх загальну вартість (розмір гонорару) (п.3.3 Договору).

Згідно п.4.1 Договору ціна цього Договору становить 500 000 грн без ПДВ.

Розмір гонорару, який має сплатити Клієнт, визначається згідно з Актом наданих послуг, в якому зазначається номер справи та судова інстанція, в межах якої надавалась правова допомога. Розмір гонорару може бути змінено за взаємною домовленістю сторін. (п.4.2 Договору).

Вартість наданих послуг (розмір гонорару) у кожній судовій справі може визначатись погодинно або у фіксованому розмірі. (п.4.3 Договору).

У п.4.6 Договору сторони також домовились, що оплата наданих послуг та компенсація витрат здійснюється Клієнтом за фактом їх надання (понесення) на підставі погоджених та підписаних сторонами Актів наданих послуг впродовж 15 календарних днів, з моменту вступу рішення по справі, в межах якої надавалась правова допомога, в законну силу.

Додатковою угодою №2224-ООЕ/12 від 30.12.2021р. до Договору №137-ОЕМ, сторони домовились продовжити строк дії Договору до 30.12.2022р.

Згідно Акта надання послуг №94 від 08.09.2022р. за Договором №137-ОЕМ Виконавець в рамках судової справи №916/4005/21 за позовом АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка розглядається Господарським судом Одеської області, надав Клієнту послуги на загальну суму 10 000, а саме: вивчення нормативно-правового регулювання, аналіз судової практики з подібних спорів 1 год =1000 грн, розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів Клієнта, підготовка, систематизація доказової бази - 1 год=000 грн, підготовка та подання процесуальних та інших документів правового характеру (позовна заява) 2 год =2000 грн, участь у судових засідання в суді першої інстанції 6 год =6 000 грн.

Вказані послуги надані адвокатом Лапчевою Н.В., яка представляла інтереси позивача у межах справи №916/4005/21 на підставі довіреності №99/22 від 30.03.2022р.

З матеріалів справи вбачається, що позовну заяву, подану в інтересах АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», підписано адвокатом АО «Перший радник» Оляш О.Ю., що діяв на підставі довіреності №387 від 16.11.2020р.

У судових засіданнях, що відбулися 20.01.2022р., 10.02.2022р., 22.02.2022р. представником позивача був адвокат Жук В.О., який діяв на підставі довіреності №206/2021 від 20.04.2021р., але довіреність не містить інформації про те, що даний адвокат є членом АО «Перший радник». Будь-яких інших документів на підтвердження членства адвоката Жук В.О. у АО «Перший радник» до матеріалів справи також не надано.

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи, що надійшло до суду 10.05.2022р., підписано адвокатом Оляш О.Ю., що діяв на підставі довіреності №85/2022 від 14.03.2022р., яка не містить інформації про те, що видана адвокату Оляш О.Ю., як члену АО «Перший радник».

У судових засіданнях, що відбулися 23.06.2022р., 12.07.2022р., 26.07.2022р. представником позивача був адвокат Швидкий О.О., що дів на підставі довіреності №89/2022 від 14.03.2022р., яка не містить інформації про те, що даний адвокат є членом АО «Перший радник». Будь-яких інших документів на підтвердження членства адвоката Швидкого О.О. у АО «Перший радник» до матеріалів справи також не надано.

Відповідь на відзив, що надійшла до суду від АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» 26.07.2022р., від імені позивача підписано адвокатом Оляшем О.Ю., що діяв на підставі довіреності №85/2022 від 14.03.2022р., яка не містить інформації про те, що видана адвокату Оляшу О.Ю., як члену АО «Перший радник». Будь-яких інших документів на підтвердження членства адвоката Оляша О.Ю. у АО «Перший радник» до відповіді на відзив та зазначеної довіреності не надано.

У судових засіданнях, що відбулися 09.08.2022р., 18.08.2022р., 06.09.2022р., представником позивача була адвокат Лапчева Н.В., що діяла на підставі довіреності №99/2022 від 30.03.2022р., яка не містить інформації про те, що даний адвокат є членом АО «Перший радник». Але, згідно витягу з наказу №2-к від 03.01.2020р. по АО «Перший радник» вбачається, що Лапчева Наталія Вікторівна є членом даного об`єднання.

Крім того, згідно Акта надання послуг №94 від 08.09.2022р. за Договором №137-ОЕМ всі послуги були надані саме адвокатом Лапчевою Н.В.

Виходячи з аналізу положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Верховний Суд, у постанові від 18.12.2019р. у справі №522/17845/15-ц зазначив, що адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, тому відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями ст. 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, виходячи із системного аналізу положень ч.8 ст. 129, ч. 3 ст. 126 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020р. у справі №910/13071/19 звернув увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження необґрунтованості та/або неспівмірності витрат позивача на правову допомогу, щодо яких подано заяву, що розглядається.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 Додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц).

На підставі всього вищенаведеного, суд дійшов висновку, що співмірними та підтвердженими у даній справі є витрати АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Суд зазначає, що в рішенні ЄСПЛ «Кузнєцов та інші проти Росії» від 11.01.2007 р., аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.

ЄСПЛ у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі «Трофимчук проти України»).

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст.ст. 123 - 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Прийняти у справі №916/4005/21 додаткове рішення.

2. Заяву Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (вх.№2-781/22 від 12.09.2022р.) про розподіл судових витрат у справі №916/4005/21 задовольнити частково.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Меньшикова В`ячеслава Валентиновича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, вул.28Б, , електронна адреса: ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

4. У задоволенні решти заяви відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено 27.09.2022р.

Суддя Н.В. Рога